Справа № 344/17572/13а, 2а/344/89/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
876/2917/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 06 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Івано-Франківської міської ради про
визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити дії,-

в с т а н
о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Івано-Франківської міської ради про
визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити дії.

Постановою Івано-Франківського
міського суду Івано-Франківської
області від 06 лютого 2014 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана
постанова є незаконна і необґрунтована
та прийнята з неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, недоведеністю
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими, при невідповідності
висновків суду обставинам справи і
підлягає скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову,
оскільки відмова в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
отримання у власність земельної
ділянки через відсутність у списку на
отримання земельної ділянки, який
погодила своїм рішенням
Івано-Франківська міська рада не
передбачена ст.118 ЗК України.

Відповідно до ст.197 КАС України справу
розглянуто в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів приходить
до висновку, що апеляційна скарга
ОСОБА_1 не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не дотримано порядку подачі
відповідного клопотання до
уповноваженого органу, передбаченого
ст. 118 ЗК України. Колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх правильними та
законними, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідного
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

У разі якщо земельна ділянка державної
власності розташована за межами
населених пунктів і не входить до
складу певного району, заява подається
до Ради міністрів Автономної
Республіки Крим. Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, забороняється
вимагати додаткові матеріали та
документи, не передбачені цією статтею.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 12.07.2013 року позивач
ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до
Івано-Франківської міської ради про
визначення без його погодження та
виділення йому земельної ділянки
орієнтованим розміром до 0,10га в межах
міста Івано-Франківська з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд (а.с.7-8).
До клопотання позивач подав копію
паспорта, ідентифікаційного коду та
графічні матеріали (а.с.9).

23.08.2013р. виконавчим комітетом
Івано-Франківської міської ради
позивачу надано відповідь за № В-13461
(а.с.10), у якій зазначено, що ОСОБА_1 на
поданих графічних матеріалах не
вказано бажане місце розташування
земельної ділянки і повідомлено про
невідповідність поданих ним
документів і відсутність підстав
включення в порядок денний сесії
міської ради питання про надання йому
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Колегія суддів погоджується з доводами
відповідача і висновками суду першої
інстанції, що графічні матеріали, які
позивачем долучені до клопотання, не
були виготовлені уповноваженою
організацією та не відповідають
встановленим вимогам, оскільки до
клопотання не додано викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки із чітким визначенням її меж у
масштабному вимірі та географічному
просторі.

Таким чином, оскільки форма і зміст
звернення позивача від 12 липня 2013 року,
не відповідає зазначеним вимогам ЗК
України, його було розглянуто і
вирішено в порядку, передбаченому для
розгляду звернень громадян. Водночас
надана відповідь відповідає
положенням п. 6 ст. 118 та ст. 151 ЗК.

Аналогічна правова позиція викладена
Вищим адміністративним судом України в
постанові від 30 січня 2014 року (справа
№К/9991/66989/11).

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
фактичні обставини справи та надав їм
належну правову оцінку, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні не спростовуються і
підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну
скаргу ОСОБА_1 слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.195,197,198,200,205,206,254 КАС
України, суд, -

у х в а
л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Івано-Франківського міського суду
Івано-Франківської області від 06
лютого 2014 року у справі №344/17572/13-а - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула