Справа № 295/3265/14-а
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №295/3265/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2014 року
м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
м. ЖИТОМИРА В СКЛАДІ:

Головуючої -
судді Чішман Л.М.

Секретаря
Содель А.С.

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Головного управління
Міндоходів у Житомирській області,
Житомирської обласної об"єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Житомирській області,
Управління державної казначейської
служби України у м.Житомирі
Житомирської області про визнання дій
протиправними та зобов"язання вчинити
певні дії,-

В С Т А Н О В
И В:

В лютому 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області, в якому просив
визнати неправомірними дії щодо
відмови в поверненні податку
незаконно утриманого з вихідної
допомоги у зв"язку з відставкою в сумі
39425,94 грн. Позовні вимоги мотивовані
тим, що позивач з 13.10.1993 року працював
суддею, після досягнення шістдесяти
років, наказом № 160-к від 15.10.2013 року був
звільнений у відставку та при
звільнені йому було виплачено вихідну
допомогу у розмірі 10 мінімальних
заробітних плат за останньою посадою.
Зі змісту листа Апеляційного суду
Житомирської області від 03.01.2014 року
позивач дізнався про те, що з вихідної
допомоги було утримано єдиний внесок
6,1% в сумі 1263,07 грн. та податок на доходи
з фізичних осіб в розмірі 38162,87 грн.
Вважаючи відрахування неправомірним
позивач звернувся до Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області з вимогою про повернення суми
відрахувань, однак даний відповідач
вважає, що єдиний внесок
загальнообов"язкового державного
страхування та податок на доходи
фізичних осіб було утримано та
перераховано згідно норм чинного
законодавства.

Позивач просив справу слухати справу в
його відсутність, позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів
заперечували щодо задоволення позову,
зазначили що не є належними
відповідачами по справі, оскільки
відрахування з вихідної допомоги
єдиного внеску та податку установами
які вони представляють не проводилось.

Вислухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи ,
суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.10.1993
року по 15.10.2013 року працював на посаді
судді, відповідно до наказу № 160-к від
15.10.2013 року був звільнений у відставку з
виплатою вихідної неоподаткованої
допомоги у розмірі 10 місячних
заробітних плат.

Зі змісту листа Апеляційного суду
Житомирської області від 03.01.2014 року з
вихідної допомоги в сумі 227100,00 грн.
нарахованої ОСОБА_1 утримано єдиний
внесок 6,1% в сумі 1263,07 грн. та податок на
доходи з фізичних осіб в розмірі 38162,87
грн.

Відповідно до статті 51 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів" №
2453-VI, суддею є громадянин
України, який відповідно до
Конституції України та цього Закону
призначений чи обраний суддею,
займає штатну суддівську посаду в
одному з судів України і здійснює
правосуддя на професійній основі.
Судді в Україні мають єдиний статус
незалежно від місця суду в
системі судів загальної
юрисдикції чи адміністративної посади,
яку суддя обіймає в суді.

Статтею 126 Конституції України
закріплено основоположні принципи
здійснення правосуддя в Україні -
незалежність і недоторканність суддів.

Статтею 136 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів"
передбачено, судді, який вийшов у
відставку, виплачується вихідна
допомога у розмірі 10 місячних
заробітних плат за останньою посадою.

Згідно з положенням частини 2
статті 22 Конституції України
конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані.

Відповідно до п. 1.3 резолютивної
частини Рішення Конституційного суду
України №19-рп/2004 від 01.12.2004 року,
додаткові гарантії незалежності
і недоторканності суддів, крім уже
передбачених Конституцією України,
можуть встановлюватися також законами.

Не допускається зниження рівня
гарантій незалежності і
недоторканності суддів в разі
прийняття нових законів або внесення
змін до чинних законів.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону
України "Про статус суддів" від 15.12.1992 р.
гарантії незалежності судді,
включаючи заходи його правового
захисту матеріального та соціального
забезпечення, передбачені цим Законом,
поширюються на всіх суддів України і не
можуть бути скасовані чи знижені
іншими нормативними актами України і
Автономнеої Республіки Крим.
Пунктом 3 ст. 43 Закону України "Про
статус суддів", в редакції, чинній на
час призначення позивача на посаду,
було передбачено, що судді, який пішов у
відставку, виплачується вихідна
допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку за останньою
посадою за кожен повний рік роботи на
посаді судді, але не менше
шестимісячного заробітку.

Закон України "Про статус суддів"
від 15.12.1992 року діяв до набрання
чинності Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010
року, в цей період зміни чи доповнення
щодо оподаткування вихідної допомоги
до ст. 43, 44 Закону України "Про статус
суддів" не вносились. Податковим
Кодексом України від 02.12.2010 р. зміни до
ст. 136 Закону України "Про судоустрій і
статус суддів" від 07.07.2010 року слово
неоподатковувана було виключено.

Враховуючи вищевикладене з
урахуваннм вимог ст. 22 Конституції
України, суд приходить до висновку про
задоволення вимог щодо повернення
позивачу безпідставно утриманого
податку.

Крім того, пунктом 3.1 статті 3
Закону України "Про податок з доходів
фізичних осіб" від 22 травня 2003 року N
889-IV, в редакції від 23.07.2010 року, об'єктом
оподаткування резидента є: загальний
місячний оподатковуваний дохід; чистий
річний оподатковуваний дохід, який
визначається шляхом зменшення
загального річного оподатковуваного
доходу на суму податкового кредиту
такого звітного року; доходи з джерелом
їх походження з України, які підлягають
кінцевому оподаткуванню при їх
виплаті; іноземні доходи.

Поняття загального річного
доходу визначено згідно п. 4.1 та п.п.4.2.1
п. 4.2 ст. 4 Закону N 889-IV, якою встановлено,
що загальний річний оподатковуваний
дохід складається з суми загальних
місячних оподатковуваних доходів
звітного року, а також іноземних
доходів, одержаних протягом такого
звітного року. До складу загального
місячного оподатковуваного доходу
включаються в тому числі доходи у
вигляді заробітної плати, інші виплати
та винагороди, нараховані (виплачені)
платнику податку відповідно до умов
трудового або цивільно-правового
договору.

Відповідно до вимог пп. 4.3.1 п. 4.3 ст.
4 Закону України N 889-IV, до складу
загального місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються такі доходи (що
не підлягають відображенню в його
річній податковій декларації) сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом.

Листом ДПА України від від 16.11.2004
року на адресу Верхового Суду України
дано роз'яснення, що передбачена п. 3 ст.
43 Закону України "Про статус суддів"
допомога виплачується конкретній
особі, є адресною, тому з метою
оподаткування на неї поширюється
положення підпункту 4.3.1 п. 4.3 ст. 4 Закону
України "Про податок з доходів фізичних
осіб".

За таких обставин суд вважає, що
вихідна допомога судді у зв'язку з
відставкою носить разовий характер та
відноситься до державної матеріальної
допомоги, тому утримання з позивача
прибуткового податку в розмірі та
єдиного внеску загальні в сумі 39425,94
грн. є неправомірним та суперечить
положенням закону.

Окрім того, відповідно до ч.2,3 ст. 2
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту"- "Права та пільги для ветеранів
війни і членів їх сімей, встановлені
раніше законодавством України ї
законодавством колишнього Союзу РСР,
не можуть бути скасовані без їх
рівноцінної заміни, а тому на позивача
як учасника бойових дій, поширюються
положення п. 18 ст. 12 цього Закону
стосовно звільнення учасника бойових
дій від сплати прибуткового податку з
усіх одержуваних ними доходів.

Стаття 22 Конституції України згідно ч. 3
ст. 8 Основного Закону України є нормою
прямої дії.

Посвідченням серії АБ № 571719
підтверджується статус ОСОБА_1 як
учасника бойових дій.

Повернення вказаних сум повинно
провадитись з місцевого бюджету,
оскільки податок на доходи фізичних
осіб утриманий в межах податкових
відносин та спрямований до місцевого
бюджету м. Житомира, а тому може бути
повернений лише з місцевого бюджету
м.Житомира.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 22, 126 Конституції
України, Законом України "Про статус
суддів", Законом України "Про
судоустрій і статус суддів", Законом
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту",
Податковим кодексом України, суд,-

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати повернути з місцевого
бюджету м. Житомира ОСОБА_1 39425,94 грн.
податку на доходи фізичних осіб
утриманого з його вихідної допомоги у
зв"язку з відставкою.

В решті позову відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Богунський районний суд м. Житомира
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя: