Справа № 6-а/748/51/14
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Твердохліб
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області на ухвалу Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 20 січня 2014 року про зміну способу та
порядку виконання рішення суду у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернулась до
Чернігівського районного суду
Чернігівської області з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області ( далі - Відповідач) про
визнання неправомірними дій щодо
нарахування додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров»ю, та доплати
до пенсії відповідно ст.ст. 39, 51 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та зобов»язання провести перерахунок
та виплату додаткової пенсії та
доплати за період з 01.02.2011 року по день
розгляду справи.

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 14
жовтня 2011 року адміністративний позов
задоволено частково, визнано
протиправними дії щодо відмови у
перерахунку і виплати пенсії та
додаткової пенсії Позивачу відповідно
ст.ст. 39,51 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» та зобов»язано
Відповідача провести ОСОБА_2
перерахунок пенсії в розмірі 2
мінімальних заробітних плат та
виплатити додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров»ю, особам, віднесеним
до категорії 3, у розмірі 25% мінімальної
пенсії за віком за період з 01.02.2011 року
по 22.07.2011 року відповідно ст.ст.39, 51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 грудня 2012
року постанову Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 14 жовтня 2011 року залишено без змін.

10.01.2014 року Деснянський відділ
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції звернувся із поданням про
зміну способу та порядку виконання
постанови Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 14
жовтня 2011 року в частині зобов»язання
здійснити виплату Позивачу пенсії
відповідно ст.ст. 39,51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі
11022,56 грн.

Ухвалою Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 20 січня 2014
року подання про зміну способу та
порядку виконання судового рішення
задоволено.

Не погоджуючись із ухвалою
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 20 січня 2014
року, Відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить його скасувати
та прийняти нове, яким в задоволенні
подання про зміну способу та порядку
виконання вказаного судового рішення
відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з»явилися, про
дату, час та місце апеляційного
розгляду повідомлені належним чином
відповідно до вимог ст.35 КАС України.

Відповідно п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.14 КАС України
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 14
жовтня 2011 року адміністративний позов
задоволено в частині визнання
незаконними дій щодо нарахування
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров»ю, та доплати до пенсії
відповідно ст.ст. 39, 51 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
зобов»язання провести перерахунок та
виплату пенсії за період з 01.02.2011 року
по 22.07.2011 року відповідно ст.ст.39,51
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно п.2 ч.4 ст.105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

У разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п.2 ч.2 ст.162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 14 жовтня 2011
року дає підстави зробити висновок про
те, що зобов'язання, покладені на
Відповідача цим судом, є позовними
вимогами як обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин, Заявник просив
фактично змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови.

Крім того, в адміністративному
судочинстві повноваження щодо зміни
постанови суду в частині задоволення
позовних вимог мають тільки
адміністративні суди апеляційної та
касаційної інстанцій (ст.ст.198, 223 КАС
України).

Таким чином, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення, не звернув увагу та не
врахував відмінності між позовною
вимогою, як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача, від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Частиною 1 статті 263 КАС України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Отже, підставою для застосування
правил цієї норми є обставини, що
перешкоджають належному виконанню
судового рішення в адміністративній
справі: ускладнюють його виконання або
роблять неможливим.

Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

В обгрунтування заявлених вимог,
Заявник посилається на те, що кошти, які
зараховуються на рахунок Відповідача,
мають цільове призначення та не можуть
спрямовуватися на їх виплату в рахунок
виконання судових рішень.

Проте, вказана обставина, на думку
колегії суддів, не є підставою для
зміни способу та порядку виконання
постанови Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 14
жовтня 2011 року.

Аналіз оскаржуваного рішення
суду першої інстанції свідчить про те,
що суд першої інстанції, змінюючи
спосіб виконання постанови суду,
фактично змінив її суть, що належить до
повноважень суду апеляційної або
касаційної інстанції.

Вирішення питання про
стягнення коштів як заборгованості
невиплаченої пенсії, яка нарахована у
разі виконання рішення
адміністративного суду, відноситься до
юрисдикції цивільних судів.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.199 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду, суд апеляційної
інстанції має право, зокрема, скасувати
її та постановити нову ухвалу.

За ч.1 ст.202 КАС України підставами для
скасування постанови або ухвали суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення є неповне з»ясування судом
обставин, що мають значення для справи,
та порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції при ухваленні
оскаржуваної ухвали порушено норми
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення питання.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу слід задовольнити, ухвалу суду
першої інстанції скасувати та
постановити нову, якою в задоволенні
заяви про зміну способу та порядку
виконання судового рішення - відмовити.

Керуючись ст.ст.199, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 20 січня 2014
року скасувати та прийняти нову ухвалу
наступного змісту.

В задоволенні подання Десянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції про зміну способу та порядку
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 14 жовтня 2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов»язання
вчинити дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.