Справа № 2а-4895/10/1670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/38144/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

секретар судового засідання
Волошин В.М.

за участю представників згідно журналу
судового засідання від 13.02.2014 (в
матеріалах справи)

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
20.12.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 08.06.2011

у справі № 2а-4895/10/1670

за позовом Відкритого
акціонерного товариства „Укрнафта"

до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві

за участю: Прокуратура Полтавської
області

про визнання недійсними
податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
„Укрнафта" звернулось до Полтаського
окружного адміністративного суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у м. Полтаві про визнання
нечинними податкових повідомлень -
рішень № /0 від 23.02.2010, № 000212305/0 від
23.02.2010, № /1 від 13.05.2010, № 000212305/1 від
13.05.2010, № /2 від 20.07.2010, № 000212305/2 від
20.07.2010, № 000212305/3 від 10.11.2010 та № /3
від 10.11.2010.

Постановою Полтавського
окружного адміністративного суду від
20.12.2010 позовні вимоги задоволено,
визнано нечинними податкові
повідомлення - рішення № /0 від
23.02.2010, № 000212305/0 від 23.02.2010, № /1 від
13.05.2010, № 000212305/1 від 13.05.2010, № /2 від
20.07.2010, № 000212305/2 від 20.07.2010, № 000212305/3 від
10.11.2010 та № /3 від 10.11.2010.

Ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 08.06.2011 постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
20.12.2010 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції відповідач
оскаржив їх в касаційному порядку.

В скарзі просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції
прийняти нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга вмотивована тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішенні спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідачем проведено
позапланову виїзну перевірку договору
№ 410/95 від 14.09.1995 про спільну діяльність,
що укладений між ВАТ „Укрнафта" та
компанією „Карпатскі Петролеум
Корпорейшн", з питань достовірності
нарахування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість у зменшення податкових
зобов'язань по податку на додану
вартість за травень та листопад 2009
року, яка виникла за рахунок від'ємного
значення по податку на додану вратість,
що декларувалось в період з 01.01.2009 по
31.03.2009, з 01.05.2009 по 31.05.2009, з 01.07.2009 по
31.07.2009, з 01.09.2009 по 30.09.2009, з 01.11.2009 по 30.11.2009
та складено акт № 1019/23-6/403739512 від 15.02.2010.

За результатами перевірки
відповідачем прийняті податкові
повідомлення - рішення: № /0 від
23.02.2010, яким позивачу визначено суму
податкових зобов'язань по податку на
додану вартість в розмірі 528534 грн.:
основний платіж 352356 грн. та штрафні
санкції 176178 грн.; № 000212305/0 від 23.02.2010,
яким завищено суму бюджетного
відшкодування на суму 835557 грн.: за
травень 2009 року на 579593 грн. та за
листопад 2009 року на 255964 грн.

В порядку адміністративного
оскарження скарги позивача залишено
без задоволення та прийняті податкові
повідомлення-рішення з номерами через
дріб.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України „Про податок на додану
вартість": завищено суму бюджетного
відшкодування в розмірі 579593 грн.;
завищено залишок від'ємного значення,
який після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду за листопад 2009 року на суму 232644
грн.; занижено суму податку на додану
вартість, яка підлягає нарахуванню до
сплати в бюджет за підсумками
поточного звітного періоду, з
урахуванням залишку від'ємного
значення попереднього звітного
періоду в травні 2009 року на загальну
суму 352356 грн.

27.03.2009 учасниками Договору про
спільну діяльність (замовник) та ВАТ
„Укрнафта" в особі структурного
підрозділу НГВУ „Полтаванафтогаз"
(виконавець) було укладено договір
№5/5-р на надання послуг, пов'язаних з
видобутком природного газу та газового
конденсату, 27.03.2009 учасниками Договору
про спільну діяльність (Замовник),
Качанівським газопереробним заводом
ВАТ „Укрнафта" („Виконавець ГПЗ"),
Нафтогазовидобувним управлінням
„Полтаванафтогаз" („Виконавець НГВУ")
було укладено договір № 5/10-р про
надання послуг з підготовки природного
газу, відповідно до якого учасникам
Договору про спільну діяльність
надавалися послуги з підготовки
природного газу у відповідності до
вимог ГОСТ 5542-87, тобто, надавалися
послуги по доведенню видобутого
природного газу до стану товарної
продукції.

З матеріалів справи вбачається,
що учасниками договорів №5/5-р від
27.03.2009, №5/10-р від 27.03.2009 є учасники
Договору про спільну діяльність, з
однієї сторони, та виконавці за
договорами, з другої сторони.

Розрахунки за придбані послуги за
договорами № 5/5-р від 27.03.2009, № 5/10-р від
27.03.2009 здійснювались із рахунків у
банківських установах, відкритих
Договором про спільну діяльність, що
підтверджується платіжними
дорученнями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що одержання послуг з
видобутку та підготовки природного
газу підтверджується відповідними
актами приймання-передачі видобутого
та підготовленого природного газу та
накладними.

Таким чином, факт придбання
послуг за зазначеними вище договорами
відповідачем не заперечується.
Належність оформлення документів, які
дають право на віднесення сум,
сплачених при придбанні послуг за
такими договорами, до складу
податкового кредиту також не
заперечується.

Відповідно до Закону України
„Про Державний бюджет України на 2009
рік", яким передбачено, що природний
газ, видобутий в межах договорів про
спільну діяльність, учасником яких з
часткою понад 50% у спільній діяльності
виступало ВАТ „Укрнафта", підлягав
реалізації Національній акціонерній
компанії „Нафтогаз України" за ціною,
встановленою Національною комісією
регулювання електроенергетики
України.

Відповідно до пп. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України „Про податок на додану
вартість" N 168/97-ВР від 03.04.1997 податковий
кредит звітного періоду складається із
сум податків, сплачених (нарахованих)
платником податку у звітному періоді у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг), вартість яких відноситься до
складу валових витрат виробництва
(обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають
амортизації.

Згідно з підпунктом 7.4.5 цього
пункту не дозволяється включати до
податкового кредиту будь-які витрати
зі сплати податку, не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).
Судами попередніх інстанцій
встановлено, що листами № 6795/64-064 від
23.06.2009 та № 2484/64-004 від 01.03.2010 ДК
„Укртрансгаз" підтверджено факт, що
увесь природний газ, видобутий в рамках
Договору № 410/95 про спільну діяльність
у періоді, що перевірявся, фактично
надійшов до газотранспортної системи
України, однак залишається
неоформленим технічними актами
приймання-передачі газу.

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої та апеляційної інстанції
стосовно того, що придбані послуги з
видобутку та підготовки природного
газу, як і отриманий за результатами
виконання таких послуг природний газ
правомірно включеним до складу
податкового кредиту сум податку на
додану вартість, сплачених при
придбанні послуг по видобутку та
підготовці газу на підставі договорів
№ 5/5-р від 27.03.2009, № 5/10-р від 27.03.2009.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 220 КАС
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Полтаві на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
20.12.2010 та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 08.06.2011 у справі № 2а-4895/10/1670 залишити
без задоволення, а судові рішення без
змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Полтаві залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.12.2010 та
ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 08.06.2011 у
справі № 2а-4895/10/1670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко