Справа № 809/845/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р.
Справа № 809/845/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука О.С.,

за участю сторін:

представника позивача: Борсука
Д.Я.,

представника відповідача: Мельничука
В.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Івано-Франківського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до Верховинського
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені -

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звернулося в суд з адміністративним
позовом до Верховинського
водопровідно-каналізаційного
підприємства про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих місць
для працевлаштування інвалідів в 2012
році та пені за несвоєчасну їх сплату в
розмірі 14 604,68 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, суду пояснив
що відповідач, в порушення статей 19, 20
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні», не
сплатив адміністративно-господарські
санкції за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда та не
зайняте ним в 2012 році в розмірі та пеню
нараховану за несвоєчасну сплату
адміністративно-господарських
санкцій. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив, суду зазначив що
Верховинське
водопровідно-каналізаційне
підприємство є комунальним закладом,
засновником якого є Верховинська
районна рада - орган місцевого
самоврядування, створене на засадах
власності територіальної громади, а
тому відповідно до ст.20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» не зобов'язане
сплачувати
адміністративно-господарські санкції
та пеню. Просив у задоволенні позову
відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, вислухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку що в задоволенні
позову слід відмовити з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно даних ЄДР відповідач -
Верховинське
водопровідно-каналізаційне
підприємство є юридичною особою, 26.05.1993
року зареєстроване як комунальне
підприємство, засновником якого є
Верховинська районна рада (а.с.32-34).

Основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні і гарантування їм
рівних з усіма іншими громадянами
можливостей для участі в економічній,
політичній і соціальній сферах життя
суспільства, створення необхідних
умов, які дають можливість інвалідам
вести повноцінний спосіб життя згідно
з індивідуальними здібностями та
інтересами визначені Законом України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні».

Відповідно до частини першої статті 17
вказаного Закону, з метою реалізації
творчих і виробничих здібностей
інвалідів та з урахуванням
індивідуальних програм реабілітації
їм забезпечується право працювати на
підприємствах, в установах,
організаціях, а також займатися
підприємницькою та іншою трудовою
діяльністю, не забороненою законом.

Право інвалідів на працю, їх
працевлаштування реалізується шляхом
створення спеціального робочого місця,
адаптацією основного й додаткового
обладнання, технічного оснащення і
пристосування тощо з урахуванням
обмежених можливостей інваліда.

Частина 3 статті 18 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»встановлює
обов'язок підприємств, установ,
організацій, фізичних осіб, які
використовують найману працю, виділяти
та створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації та забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством;
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні»встановлено для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Згідно ст. 20 Закону підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом. Для підприємств, установ,
організацій, у тому числі підприємств,
організацій громадських організацій
інвалідів, фізичних осіб, на яких
працює від 8 до 15 осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві, в
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Однак положення цієї частини не
поширюється на підприємства, установи
і організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів (ст.20 Закону).

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач - Верховинське
водопровідно-каналізаційне
підприємство є комунальним закладом,
засновником якого є Верховинська
районна рада - орган місцевого
самоврядування, створене на засадах
власності територіальної громади та
фінансується за рахунок коштів
місцевого бюджету. Відповідно до
довідки Державної податкової
інспекції у Верховинському районі від
24.03.2014 року основним видом діяльності є
надання послуг населенню з
водопостачання та водовідведення, є
неприбутковим (а.с.17).

Окільки положення ст.20 Закону не
поширюється на підприємства, установи
і організації, що повністю утримуються
за рахунок коштів державного або
місцевих бюджетів, суд приходить до
висновку що на відповідача не може бути
покладено обов'язок щодо сплати
адміністративно-господарських санкцій
та пені за невиконання нормативу
робочих місць.

За таких обставин в задоволенні
позову слід відмовити.

На підстав наведеного, керуючись ст.
124 Конституції України, ст.ст. 2, 8-14, 86,
158-163, ст. 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
16.04.2014 року.

Суддя (підпис)
Мигалюк Ю.В.