Справа № 405/328/14-а
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/328/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді Драного
В.В.

при секретарі Дудко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кіровограда
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
при Кіровоградському МВ Будулатія Юрія
Анатолійовича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

В С Т А
Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд визнати протиправним
рішення інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ
при Кіровоградському МВ Будулатія Юрія
Анатолійовича про притягнення його до
адміністративної відповідальності та
визнати незаконною та скасувати
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС 1 № 353644 від
08.01.2014 року про притягнення його до
адміністративної відповідальності,
посилаючись на порушення норм чинного
законодавства України при її
складанні. Вказав, що 08.01.2014 року
відповідачем було винесено постанову
про накладення щодо нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу 425 грн. за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. З вказаним
висновком та постановою відповідача не
погоджується, оскільки він своїми
діями не примусив пішоходів, які
переходили проїзну частину змінити
напрямок руху або швидкість, у зв'язку з
чим підстав для складання постанови не
було. Вважає, що оскаржуваною
постановою неправомірно накладено
адміністративне стягнення, а тому вона
є незаконною і підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про час, дату та місце розгляду справи
був належним чином та своєчасно
повідомлений, надав заяву, якою просить
розглянути справу без його участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, був належним чином
повідомлений про час, дату та місце
розгляду справи. До суду надав
заперечення в яких проти позову
заперечив в повному обсязі та пояснив,
що 08.01.2014 року приблизно о 11 год. 50 хв.
Він здійснював нагляд за дорожнім
рухом згідно плану - розтановки сил та
засобів ДПС ДАІ Кіровоградського МВ по
маршруту патрулювання в м. Кіровограді
по вул.. Ж.Реврлюції, де ним був
помічений автомобіль «Лексус»,
державний номерний знак НОМЕР_1, водій
якого рухаючись по просп. Правди при
повороті праворуч на вул. Ж. Революції
не дав дорогу пішоходам, які переходять
проїзну частину на яку він повертає,
також надав копію відео фіксації
правопорушення що підтверджують вину
ОСОБА_3

Дослідивши письмові докази у справі
прийшов до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст.11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи
не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Зі змісту ст.71 КАС України випливає, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на яких грунтуються її
вимоги та заперечення, а в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності його рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере

участь у справі, без поважних причин не
надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона
посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Згідно ст.86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об"єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність ,допустимість
,достовірність кожного доказу окремо, а
також достатній і взаємний зв"язок
доказів у їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем на
ОСОБА_3 накладено адміністративне
стягнення за порушення п 16.2 Правил
дорожнього руху України.

Відповідно до постанови серії ПС 1 №
353644 від 08.01.2014 року винесеної
інспектором ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ Будулатієм Юрієм
Анатолійовичем по справі про
адміністративне правопорушення,
ОСОБА_3 о 11 годині 50 хвилин, в. м.
Кіровограді по прос. Правди керуючи
автомобілем «Лексус», державний
номерний знак НОМЕР_1, на перехресті з
вул. Ж.Революції при повороті праворуч
не дав дорогу пішоходам, які переходять
проїзну частину на яку він повертає,
чим порушив п. 16.2 ПДР України, за що
передбачена відповідальність за ч. 2
ст. 122 КУпАП.

Вказана постанова прийнята на підставі
протоколу про адміністративне
правопорушення та винесена у
відповідності до ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Позивач як дієздатна особа, що
усвідомлює наслідки своїх вчинків в
протоколі про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 424145 від
08.01.2014 року особисто зазначив, що не
здійснював перешкоди і давав дорогу
пішоходам, які переходили проїзну
частину, проте до суду не надав будь -
яких тверджень та доказів на
обгрунтування відсутності
адміністративного правопорушення.

Обставини вчинення правопорушення
позивачем не спростовані.

Формулювання цього складу
адміністративного правопорушення (ч. 2
ст. 122 КУпАП України) свідчить про те, що
визначальним є факт порушення правил
проїзду перехресть, в той час як мотиви
водія чому він допустив такий
проступок, на склад проступку не
впливають. Відповідно до п. 16.2 ПДР
України проїзд перехресть на
регульованих і нерегульованих
перехрестях водій,повертаючи праворуч
або ліворуч, повинен дати дорогу
пішоходам які переходять проїзну
частину, на яку він повертає, а також
велосипедистам, які рухаються прямо в
попутному напрямку.

Як вбачається з постанови до останньої
в якості доказу додається протокол АА2
№ 424145 від 08.01.2014 року, який містить
пояснення порушника про не здійснення
перешкод і давання дорогу пішоходам,
які переходили проїзну частину. Також,
з оглянутого відеозапису встановлено,
що ОСОБА_3 дійсно здійснив порушення
ПДР, які полягають у ненаданні дороги
пішоходам, які переходять проїзну
частину, на яку він повертав.
Враховуючи вимоги ч. ст. 71 КАС України,
згідно якої кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтується її вимоги та заперечення,
суд вважає, що вимоги позивача є
безпідставними і задоволенню не
підлягають , оскільки не
підтверджуються матеріалами справи.
Суд вважає, що пояснення позивача щодо
незгоди з порушенням ПДР України
надані з метою уникнення від
адміністративної відповідальності, а
тому оцінюються критично.

Отже, твердження позивача про
відсутність належних доказів, які б
вказували на вчинення ним
адміністративного правопорушення, не
знайшло свого підтвердження в ході
судового розгляду та суперечить іншим
матеріалам справи.

Таким чином, на підставі
вищенаведеного, оцінюючи надані
сторонами в підтвердження та
заперечення позову докази, в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
посилання позивача на неправомірність
дій інспектора при складанні протоколу
та винесенні постанови не знайшли
свого підтвердження в судовому
засіданні та спростовуються
письмовими матеріалами справи з яких
встановлено, що інспектор діяв в межах
своїх повноважень, а постанова
винесена в межах компетенції та на
підставі діючих норм КУпАП.

За викладених підстав, суд приходить до
висновку, що оскаржувана постанова є
законною та обґрунтованою і не порушує
прав та охоронюваних законом інтересів
позивача, а відтак відсутні належні
правові підстави для її скасування.

Керуючись ст. ст. 122 ч. 2, 261, 280, 283, 288
КУпАП, ст.. ст.. 11,71, 158-163, 171 -2 КАС України
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ Будулатія Юрія
Анатолійовича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення - повністю відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
В.В. Драний