Справа № 806/8006/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"08" квітня 2014 р.
Справа № 806/8006/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю сторін, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Заступника
прокурора Житомирської області на
ухвалу Житомирського окружного
адміністративного суду від "20" лютого
2014 р. у справі за позовом Прокурора
Житомирського району до Житомирської
районної державної адміністрації
Житомирської області визнання дій
протиправними, визнання протиправними
та скасування розпоряджень ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Житомирського району
звернувся з позовом до Житомирської
районної державної адміністрації
Житомирської області про визнання дій
протиправними щодо відхилення подання
прокуратури від 23.10.2013року за
№06-10-2064вих13, визнання протиправними та
скасування розпоряджень. В
обгрунтування вимог Позивач зазначав,
що за результатами проведеної
прокуратурою Житомирського району
перевірки, Відповідачу, 23.10.2013року
внесено подання про усунення порушень
земельного законодавства, допущених
при винесенні цілого ряду розпоряджень
про передачу в оренду земельних
ділянок за рахунок нерозподілених (не
витребуваних) земельних часток (паїв)
реформованих КСП. Винесення
Відповідачем всіх розпоряджень,
зазначених в поданні, здійснено без
наявності відповідних проектів
землеустрою, без встановлення меж
земельних ділянок в натурі та без
перевірки наявності власників таких
земельних часток (паїв). Незважаючи на
такі грубі порушення, на думку
представників Позивача, Відповідачем
безпідставно було відхилено вказане
подання.

В ході розгляду справи, представник
Житомирської районної державної
адміністрації Житомирської області
зазначаила, що з врахуванням великого
обсягу інформації в поданні
прокуратури, для підтвердження чи
спростування інформації сільських рад
району щодо таких нерозподілених (не
витребуваних) земельних часток (паїв)
реформованих КСП, вони зверталися до
територіального управління
Держземагенства. По цій причині
прокуратурі, 22.11.2013 року була надана
проміжна відповідь, а після отримання
відповіді від Управління
Держземагенства, протягом 25-26 грудня
2013року внесено зміни до відповідних
розпоряджень та до відповідних
договорів оренди таких нерозподілених
(не витребуваних) земельних часток
(паїв) реформованих КСП. Таким чином,
подання прокуратури Житомирського
району було виконано, про що додатково
була повідомлена прокуратура.

Позивачем було подано заяву про
відмову від позовних вимог в частині
розпоряджень, в зв"язку з чим ухвалою
суду від 14.01.2014 року провадження в даній
адміністративній справі було закрито.

В суді, представник Позивача уточнив
позовні вимоги, та підтримав їх лише в
частині безпідставного відхилення
Відповідачем зазначеного подання.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року в задоволенні позову Прокурора
Житомирського району - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Позивачем у справі подано до
сулу апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права просили скасувати
зазначену постанову та прийняти нову -
про відмову в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судом встановлено, що 23.10.2013року за
результатами проведеної прокуратурою
Житомирського району перевіркою,
Відповідачу внесено подання про
усунення порушень земельного
законодавства, допущених при винесенні
цілого ряду розпоряджень про передачу
в оренду земельних ділянок за рахунок
нерозподілених (не витребуваних)
земельних часток (паїв) реформованих
КСП, а саме: розпоряджень за №№200201 від
01.06.2013року, №202 від 04.06.2013року, №№245,250
від 16.07.2013року, №№291, 292 від 13.08.2013року,
№307 від 28.08.2013року, №№313, 314 від
30.08.2013року, №317 від 02.09.2013року, №318 від
03.09.2013року, №№322, 324 від 04.09.2013року та
№326 від 06.09.2013року.

Як зазначено в поданні, при винесенні
зазначених розпоряджень Житомирською
районною державною адміністрацією
порушено вимоги Земельного кодексу
України та Закону України "Про оренду
землі", а саме передача земельних
часток (паїв) в оренду здійснено за
відсутності проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
(технічної документації із
землеустрою), без визначення
кадастрових номерів, місць
розташування та розмірів земельних
ділянок.

Крім того в поданні зазначено, що при
винесенні зазначених розпоряджень
порушено права окремих власників
земельних часток (паїв), так як на певну
частину таких паїв вже були
виготовлені державні акти про право
власності на землю, тобто певна
кількість земельних часток (паїв) не
може вважатися невитребуваними.

Зазначені в поданні недоліки підлягали
усуненню шляхом вжиття дієвих заходів,
а саме проведенням наради за участі
орендарів для вирішення питання про
розроблення технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельних ділянок та шляхом приведення
у відповідність до вимог законодавства
перелічених розпоряджень та укладених
на їх підставі договорів оренди. Про
результати розгляду подання слід було
повідомити прокуратуру до 25.11.2013року.

Відмовляючи в задоволенні уточнених
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що спірні відносини між
сторонами регулюються правовими
нормами Закону України "Про
прокуратуру".

Так, в розумінні вимог ст.23 цього Закону
органи прокуратури, до яких
відноситься Позивач, наділені
повноваженнями на внесення посадовим
особам місцевих органів виконавчої
влади подання як акту реагування
прокурора на виявлені порушення
закону. Таке подання може містити
вимоги щодо :

1) усунення порушень закону, причин та
умов, що їм сприяли;

2) притягнення осіб до передбаченої
законом відповідальності;

3) відшкодування шкоди;

4) скасування нормативно-правового
акта, окремих його частин або
приведення його у відповідність із
законом;

5) припинення незаконних дій чи
бездіяльності посадових і службових
осіб.

При цьому, як зазначив суд першої
інстанції, правові норми вказаної
статті Закону України "Про прокуратуру"
не наділяють органи прокуратури правом
вимагати проведення певних нарад, тощо,
які можна розцінювати як безпосереднє
втручання в діяльність відповідного
місцевого органу виконавчої влади.

Подання прокуратури Відповідачем було
розглянуто, про що повідомлено
прокуратуру листом від 22.11.2013року
(а.с.16-17 т.1).

В даному листі Відповідачем викладено
власне трактування правового
регулювання вказаних спірних відносин
щодо передачі в оренду земельних
ділянок за рахунок нерозподілених (не
витребуваних) земельних часток (паїв)
реформованих КСП, які, на їх думку,
регулюються виключно правовими
нормами Закону України "Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)".

Одночасно Житомирською районною
державною адміністрацією було
зазначено, що після отримання
відповіді з управління
Держземагентства в Житомирському
районі про оформлення громадянами
права власності на зазначені земельні
частки (паї) вказані розпорядження та
укладені договори оренди будуть
приведені у відповідність шляхом
внесення відповідних змін.

Після отримання Відповідачем від
управління Держземагентства в
Житомирському районі інформації,
25.12.2013 року ним були винесені
розпорядження:

- №549, яким внесено зміни в
розпорядження №314 від 30.08.2013року про
виключення із числа переданих в оренду
не витребуваних земельних часток (паїв)
земельних ділянок за №№ 24, 120, 125, 136, 213
(а.с.88т.1);

- №550, яким внесено зміни в
розпорядження №313 від 30.08.2013року про
виключення із числа переданих в оренду
не витребуваних земельних часток (паїв)
земельних ділянок за №№4/533, 25/604, 81/541,
89/546, 93/550, 110/125, 516/616, 118/147/624, 119/625, 122/627,
140/827, 151/703, 154/706, 161/663, 170/171, 172/669, 175/671/757,
184/679, 195/611, 198/693, 199/200/694, 246/660, 279/872, 315/889,
323/778, 345/797, 368/819, 430/870, 434/963, 499/933, 504/937, 509/942
(а.с.89 т.1);

- №551, яким внесено зміни в
розпорядження №200 від 01.06.2013року про
виключення із числа переданих в оренду
не витребуваних земельних часток (паїв)
земельних ділянок за
№№56,75,109,125,126.172,188,192,245,250,304,385,386,322,350,361,369,
23,26,36,41,42,53,60,
71,77,79,80,162,163,169,174,176,180,,186,189,190,194,201,214,215,216,219
,229,260,376,379,387,388,389,118,522,629,763,778,406,420,446,454,544,581
,627,681,682,689,695,701,702,706,711,
715,723,724,730,731,743,744,399,762,549,539,545,449,546,458,429,554,468,
590,413,537,524,679, 573,
575,499,,481,680,495,516,509,496,505,513,507,483,455,756,719,716,718,708
(ас.90 т.1);

- №552, яким внесено зміни в
розпорядження №201 від 01.06.2013року про
виключення із числа переданих в оренду
не витребуваних земельних часток (паїв)
земельних ділянок за
№№395,1,11/12,18/19,28/35,189,233,460,355,362,476/501,483,485,495,50
7,521,122,525,(а.с.91т.1);

- №553, яким внесено зміни в
розпорядження №307 від 28.08.2013року про
виключення із числа переданих в оренду
не витребуваних земельних часток (паїв)
земельних ділянок за № 204,206,209,210
(а.с.92т.1);

- №554, яким внесено зміни в
розпорядження №291 від 13.08.2013року про
виключення із числа переданих в оренду
не витребуваних земельних часток (паїв)
земельних ділянок за
№69,277,290,177,179,284,12,149,181,176,190,191,188,72,165,410,218,178,
121,153,76,77,99,100,68,75,201,195,41,2,202,186,216 (а.с.93т.1).

Одночасно протягом 25-26 грудня 2013року на
підставі зазначених розпоряджень були
укладені додаткові угоди до
відповідних договорів оренди не
витребуваних земельних часток (паїв).

Вчинення Відповідачем вказаних дій по
виконанню подання прокуратури в
строки, що перевищують термін
зазначений в поданні (до 25.11.2013року)
були зумовлені значним обсягом
перевірочних дій та необхідністю
отримання інформації щодо конкретних
власників земельних часток (паїв) від
управління Держземагентства в
Житомирському районі.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що Житомирською районною
державною адміністрацією була
виконана зазначена в поданні
прокуратури вимога щодо приведення у
відповідність до вимог чинного
законодавства зазначених розпоряджень
та договорів оренди з метою
недопущення прав власників земельних
часток (паїв).

Вказані обставини визнано
представником прокуратури.

Суд вважав безпідставними доводи
прокуратури, що при винесенні
зазначених в поданні розпоряджень
Житомирською районною державною
адміністрацією були порушені вимоги
Земельного кодексу України та Закону
України "Про оренду землі" щодо
передачі земельних часток (паїв) в
оренду за відсутності проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок (технічної документації із
землеустрою), без визначення
кадастрових номерів, місць
розташування та розмірів земельних
ділянок.

В розумінні вимог Указу Президента
України від 08.08.95 р. №720/95 "Про порядок
паювання земель, переданих у
колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям" паювання земель
передбачає визначення розміру
земельної частки (паю) у колективній
власності на землю кожного члена
колективного сільськогосподарського
підприємства, сільськогосподарського
кооперативу, сільськогосподарського
акціонерного товариства без виділення
земельних ділянок в натурі (на
місцевості).

Як встановлено в судовому засіданні
при дослідженні цілого ряду
розпоряджень Відповідача, зазначені в
поданні земельні частки (паї) були
визначені в результаті розпаювання
земель, що перебували у колективній
власності відповідних
сільськогосподарських підприємств
Житомирського району і не відносилися
до земель ні державної ні комунальної
власності.

Жодна правова норма Земельного кодексу
України та Закону України "Про оренду
землі" не наділяють Відповідача
правами щодо розпорядження такими
земельними частками (паями) та не
передбачають, умов, підстав, порядку
щодо такого розпорядження.

Тобто, вказані не витребувані земельні
частки (паї) не відносяться до земель
державної чи комунальної власності, а
тому їх правовий статус визначається
виключно правовими нормами Закону
України "Про порядок виділення в натурі
(на місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)", як
спеціальним Законом, що регулює
вказані правовідносини.

За приписами ст.13 Закону України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)"
нерозподілені (невитребувані) земельні
ділянки за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
можуть передаватися в оренду для
використання за цільовим призначенням
на строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку, про що
зазначається у договорі оренди
земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Особливості розроблення проекту
землеустрою щодо організації
території земельних часток (паїв)
безпосередньо при розпаюванні
визначені правовими нормами ст.7
зазначеного Закону та постанови
Кабінету Міністрів України від 4 лютого
2004 року №122 "Про організацію робіт та
методику розподілу земельних ділянок
між власниками земельних часток (паїв)",
а тому додаткового розроблення ще
одного проекту землеустрою при
передачі в оренду не витребуваних
часток - не передбачають.

Зазначене свідчить, що викладені
прокуратурою в поданні вимоги, щодо
приведення зазначених в поданні
розпоряджень Житомирською районною
державною адміністрацією у
відповідність до положень Земельного
кодексу України та Закону України "Про
оренду землі" не узгоджуються із чинним
земельним законодавством України, а
тому не підлягали задоволенню
Відповідачем при розгляді подання.

На підставі викладеного суд дійшов
висновку, що в поданні прокуратури
Житомирського району від 23.10.2013 року
правомірно зазначена лише вимога, що
перелічені розпорядження Відповідача
порушають права окремих власників
земельних часток (паїв), так як на певну
частину таких паїв вже були
виготовлені державні акти про право
власності на землю.

Як свідчать листи Відповідача від
22.11.2013 року та від 30.12.2013 року,
Житомирською районною державною
адміністрацією визнано вказане
порушення і у відповідні розпорядження
та договори оренди внесені перелічені
зміни, а тому подання прокуратури в цій
частині вважається задоволеним в
повному обсязі.

За приписами ст.23 Закону України "Про
прокуратуру" лише у разі відхилення
подання в цілому чи частково або
неповідомлення прокурора про
результати розгляду подання прокурор
може звернутися до суду щодо:

1) визнання незаконним
нормативно-правового акта
відповідного органу повністю чи в
окремій його частині;

2) визнання протиправним рішення чи
окремих його положень і щодо
скасування або визнання нечинним
рішення чи окремих його положень;

3) визнання протиправними дій чи
бездіяльності, зобов'язання вчинити
певні дії або утриматися від вчинення
певних дій.

В розумінні вимог ст.6 КАС України
судовому захисту підлягає лише
порушене право особи. Всупереч вимогам
ч.1 ст.71 КАС України, Позивачем не надано
суду жодних доказів щодо не розгляду чи
відхилення Відповідачем правомірних
вимог, зазначених в поданні
прокуратури від 26.10.2013року.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що право Позивача на розгляд
внесеного подання та задоволення його
правомірних вимог не порушено, а тому
позовні вимоги прокуратури про
визнання протиправними дії
Житомирської районної державної
адміністрації щодо відхилення подання
не відповідають обставинам справи, не
ґрунтуються на вимогах чинного
законодавства, а тому задоволенню не
підлягають.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши в судовому
засіданні надані сторонами по справі
докази обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 20
лютого 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Житомирської області
залишити без задоволення, а ухвалу
Житомирського окружного
адміністративного суду від "20" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "09" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано: (рек. з пов.
про вруч.)

1- в справу:

2,3 - позивачам: Прокуратура
Житомирської області, вул.1 Травня, 11,
м.Житомир, 10008, Прокурор
Житомирського району вул.Щорса.
92,м.Житомир,10000

4- відповідачу Житомирська районна
державна адміністрація Житомирської
області вул.Л.Українки,1,м.Житомир,10003

- ,