Справа № 203/1165/14-а
Суддя: Католікян М. О.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/1165/14-а
Провадження № 2-а/0203/94/2014
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 року Кіровський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Католікяна М.О.,

при секретарі Шаповал
Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
до головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Левади В.В.
про визнання незаконною та скасування
постанови,

у с т а н о в и в:

19 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Левади В.В.
про визнання незаконною та скасування
постанови. Вимоги обґрунтовано тим, що
у жовтні 2013 року судом було ухвалено
рішення про конфіскацію продукції
ОСОБА_2 вартістю 3 099 242,24 грн. Рішення
було передано для примусового
виконання до відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області. 03.02.2014 р.
постановою відповідача у прийнятті до
провадження вказаного судового
рішення було відмовлено через
порушення приписів частини 2 статті 21
Закону України від 21.04.1999 р. № 606-ХІV «Про
виконавче провадження» (далі - Закон №
606-ХІV). На думку позивача, причини
ухвалення такої постанови є
безпідставними, що стало причиною
звернення позивача до суду з позовом
про визнання її незаконною та
скасування (а.с.а.с. 1 - 3).

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позов у повному
обсязі.

Відповідач до суду не з'явився, був
повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про те, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 16.10.2013 р.
Кіровським районним судом м.
Дніпропетровська у справі про
адміністративне правопорушення №
203/6281/13-п було ухвалено постанову про
визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого
частиною 1 статті 483 Митного кодексу
України, та конфіскацію предмету
правопорушення вартістю 3 099 242,24 грн.
Постанову було передано для
примусового виконання до відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області (а.с.а.с. 4, 5).

03 лютого 2014 року відповідач ухвалив
постанову про відмову у прийнятті
виконавчого документу до провадження
та у відкритті такого провадження
через порушення приписів частини 2
статті 21 Закону № 606-ХІV (а.с. 7).

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті
21 Закону № 606-ХІV на відділ примусового
виконання рішень управлінь державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, головного управління
юстиції в області, містах Києві та
Севастополі покладається виконання
рішень, за якими сума зобов'язання
становить від трьох до десяти
мільйонів гривень або еквівалентну
суму в іноземній валюті.

Таким чином, посилання відповідача на
приведену норму є безпідставним,
оскільки спростовується її змістом.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 Закону №
606-ХІV державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а
також здійснювати заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного у
виконавчому документі, у спосіб та в
порядку, встановленому виконавчим
документом і цим Законом.

У відповідності з пунктом 8 частини 3
статті 11 Закону № 606-ХІV державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право, у
тому числі звертатися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення.

Між тим, із змісту оспореної постанови
не вбачається підстави та причини, які
завадили відповідачу застосувати
положення приведеної норми.

За правилами частин 1, 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач, будучи обізнаним про
судове засідання, не довів
правомірність своєї постанови, у
зв'язку з чим поданий позов необхідно
задовольнити.

У порядку статті 94 КАС судові витрати
необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 7 - 12, 17 - 20, 86, 87, 94, 98, 158
- 163, 167, 181 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Позов Дніпропетровської митниці
Міністерства доходів і зборів України
до головного державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Левади В.В.
про визнання незаконною та скасування
постанови задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Левади В.В.
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документу) від
03 лютого 2014 року (виконавче провадження
№ 41811866).

Судові витрати віднести на рахунок
держави.

Постанова набирає законної сили у
порядку, передбаченому статтею 254 КАС
України, і може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня її ухвалення. У разі застосування
судом частини 3 статті 160 цього Кодексу,
а також ухвалення постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то 10-денний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення 5-денного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено 10
квітня 2014 року.

Суддя
М.О. Католікян