Справа № 2а-7/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа № 9104/36098/11

Львівський апеляційний
адміністративний суду в складі колегії
суддів:

головуючого
Довгополова О.М.,

суддів:
Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в м. Яремче Івано-Франківської
області на постанову Яремчанського
міського суду Івано-Франківської
області від 24 січня 2011 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області про
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії та здійснити виплату
недоплачених коштів, -

ВСТАНОВИВ

16 грудня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, у якому просив визнати
протиправними дії відповідача щодо
відмови здійснити перерахунок
державної та додаткової пенсій
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області здійснити
перерахунок та виплату державної
пенсії в розмірі не нижче восьми
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, в розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.ст. 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», починаючи з 13 жовтня 2010
року.

Постановою Яремчанського міського
суду Івано-Франківської області від 24
січня 2011 року позов задоволено: визнано
протиправними дії відповідача щодо
відмови у проведенні позивачу
перерахунку державної пенсії та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, по ІІ групі інвалідності
відповідно до ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»;
зобов'язано відповідача провести
перерахунок та виплачувати позивачу з
13 жовтня 2010 року державну пенсію по ІІ
групі інвалідності в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
щомісячну додаткову пенсію за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст.ст. 50, 54 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з
урахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.
Постанову звернено до негайного
виконання.

Не погоджуючись з даною постановою її
оскаржив відповідач, в апеляційній
скарзі, покликаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
постанову та прийняти нову постанову
про відмову в задоволенні позову. На
обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що Управлінням
Пенсійного фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області правомірно
відмовлено у перерахунку державної та
додаткової пенсії, оскільки у даному
випадку застосуванню підлягали
Постанова Кабінету Міністрів України
«Про деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» № 530 від
28.05.2008 року та Постанова Кабінету
Міністрів № 654 від 16.07.2008 року «Про
підвищення рівня пенсійного
забезпечення громадян», які
неконституційними не визнані.

Оскільки апеляційну скаргу подано на
постанову суду першої інстанції, яка
прийнята в порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справи, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, колегія суддів відповідно до
п. 3 ч. 1 ст.197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, суд приходить до
висновку про часткове її задоволення,
враховуючи наступне.

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від
07.08.2009 року (а.с.11), довідкою до акта
огляду МСЕК серія 10 ААА № 097409 від 13
жовтня 2010 року (а.с.12), позивач
віднесений до 1 категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи є інвалідом ІІ групи
інвалідності та перебуває на обліку у
відповідача. Відповідно до
листа-відповіді Управління Пенсійного
фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області № 159-П08 від
24.11.2010 року встановлено, що позивач
отримує пенсію як інвалід ІІІ групи
інвалідності по ЧАЕС з 13 липня 2009 року
(а.с.6-7).

На звернення позивача про проведення
перерахунку державної та додаткової
пенсій як інваліду ІІ групи відповідно
до ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ
відповідачем у такому відмовлено,
мотивуючи відмову тим, що підстав для
проведення перерахунку немає, оскільки
згідно рішення Яремчанського
районного суду Івано-Франківської
області від 13 липня 2009 року позивачу
проводиться нарахування та виплата
державної та додаткової пенсії як
інваліду ІІІ групи з 13 липня 2009 року, а
саме: державної пенсії у розмірі шести
прожиткових мінімумів для осіб, які
втратили працездатність, додаткової
пенсії у розмірі 50% від прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ)
пенсії особам, віднесеним до категорій
1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Так, відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до чинної на час спірних
правовідносин ст.50 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" особам,
віднесеним до категорії 1, які є
інвалідами другої групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком.

Згідно зі ст.54 вказаного Закону в усіх
випадках розмір пенсій для інвалідів
другої групи, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не може бути нижчим 8 мінімальних
пенсій за віком.

Наявність такого права у позивача є
визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (ч.2 ст.46
Конституції України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок обчислення пенсій по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсій у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
затверджено постановою КМ України № 523
від 30.05.1997р. Ця Постанова є чинною і її
положення стосовно критеріїв
обчислення розмірів пенсій
відповідають положенням ст.ст.50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Пунктом 2 постанови КМ
України № 01 від 03.01.2002р. «Про підвищення
розмірів пенсій та інших соціальних
виплат окремим категоріям пенсіонерів,
фінансування яких здійснюється за
рахунок коштів державного бюджету», а
також постановами КМ України № 530 від
28.05.2008р. та № 654 від 16.07.2008р. всупереч
положень ст.ст.50, 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» КМ України
установив розміри сум, з яких
проводиться розрахунок пенсій, при
тому що ці суми не відповідають
розмірам мінімальної пенсії за віком.

Виходячи принципу з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
першої інстанції дійшов правильного
висновку, що при визначенні розміру
пенсій позивачу не підлягають
застосуванню постанови Кабінету
Міністрів України, оскільки останні
істотно звужують обсяг встановлених
законом прав позивача, передбачених
ст.ст.50, 54 Закону № 796-ХІІ.

Також, враховуючи вимоги Законів
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», прийшов до
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку державної та додаткової
пенсій, передбачених ст.ст.50, 54 Закону №
796-ХІІ, застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Положення ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», на думку колегії суддів,
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат, пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

Оскільки на час розгляду справи судом
першої інстанції часових обмежень у
застосуванні ст.ст.50, 54 Закону № 796-ХІІ
не було, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
задоволення позову ОСОБА_1 про
призначення пенсії в розмірі, не
нижчому восьми мінімальних пенсій за
віком, та щомісячної додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі
75 відсотків мінімальної пенсії за
віком, починаючи з 13 жовтня 2010 року до
виникнення обставин, з якими закон
пов'язує припинення або обмеження
права на таке.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції помилково
допустив постанову в цілому до
негайного виконання.

Так, відповідно до п. 8 ч. 6 ст. 183-2 КАС
України у постанові, прийнятій у
скороченому провадженні, зазначається
обов'язок відповідача виконати
постанову негайно.

Водночас постанови, які виконуються
негайно, визначені ст. 256 КАС України.

До таких постанов згідно з п. 1 ч. 1 та
абз. 9 цієї статті належать постанови
про присудження виплати пенсій, інших
періодичних платежів з Державного
бюджету України або позабюджетних
державних фондів - у межах суми
стягнення за один місяць та постанови
суду, прийняті в порядку скороченого
провадження.

Виходячи із змісту зазначених вище
норм, колегія суддів дійшла висновку,
що звертаючи до негайного виконання
постанови щодо оскарження фізичними
особами рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень з питань
обчислення, призначення, перерахунку,
здійснення, надання, одержання,
зокрема, виплат та пільг дітям війни,
прийняті в порядку скороченого
провадження, необхідно застосовувати
положення п. 1 ч. 1 ст. 256 КАС України, який
є спеціальним для даної категорії
справ.

Відповідно до ст. 201 КАС України суд
апеляційної інстанції змінює
постанову або ухвалу суду першої
інстанції, коли має місце правильне по
суті вирішення справи чи питання, але
із помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права,
а також вирішення не всіх позовних
вимог або питань.

З огляду на наведене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
щодо скасування оскарженого судового
рішення в цілому суттєвими не
являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи,
проте вбачаються підстави для його
зміни із-за порушень процесуальних
норм.

Керуючись статями 99, 100, 195, 197 ч. 1 п. 3,
ст.ст. 198, 201 ч.1 п.1, 205 ч.1 п.2 ,ст. 207, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Яремче
Івано-Франківської області
задовольнити частково, постанову
Яремчанського міського суду
Івано-Франківської області від 24 січня
2011 року у справі № 2-а-7/11 - змінити,
виклавши постанову в частині негайного
виконання в наступній редакції:
«Звернути до негайного виконання
постанову в межах суми стягнення за
один місяць».

В решті постанову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Постанова остаточна, оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Довгополов

Судді:
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький