Справа № 2221/847/12
Суддя: Соловйов А. В.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області
71 м. смт. Ярмолинці Ярмолинецький район
Справа № 2221/847/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2014 року
смт.
Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Соловйова А.В.,

при секретарі Цмикайло Т.В.,

за участю позивача - не
з'явився ,

представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача -
ОСОБА_2

відповідача - не з'явився

представника відповідача -
не з'явився

представника третьої особи -
не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Баранівської
сільської ради, ОСОБА_4, третя особа на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ПМП «Гранд» про визнання протиправним
та скасування рішення 5 п'ятої сесії
сільської ради шостого скликання від
18.03.2011 р. про відмову у задоволенні
заяви від 10.02.2011 р. щодо надання
земельної ділянки розміром 7 соток по
АДРЕСА_1; зобов'язання Баранівської
сільської ради розглянути питання про
передачу земельної ділянки площею 0,0784
га по АДРЕСА_1 у приватну власність, -

встановив:

В квітні 2012 р. позивач звернувся із
позовом до відповідача про визнання
протиправним та скасування рішення про
відмову у задоволенні його заяви щодо
надання йому у власність земельної
ділянки та зобов'язання розглянути
таке питання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 10.02.2011
р. позивач подав заяву про надання йому
у власність спірної земельної ділянки.
Заяви інших осіб щодо цієї земельної
ділянки не надходили, а спірна земельна
ділянка у 1990 р. була повернута від
присадибної земельної ділянки ОСОБА_5
матері позивача - ОСОБА_6 протоколом №1
загальних зборів членів колгоспу
«Вперед» від 09.02.1990 р.. Відмовляючи у
задоволенні заяви, відповідач не
з'ясував, де саме розташована земельна
ділянка, не залучив для цього
відповідних землевпорядників, не
дослідив існуючу документацію щодо
неї.

Постановою Ярмолинецького районного
суду від 06.06.2012 р. у справі №2221/847/12 позов
було задоволено повністю. Постановою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 18.12.2012 р.
було частково задоволено апеляційну
скаргу ОСОБА_4, постанову
Ярмолинецького районного суду від
06.06.2012 р. скасовано та ухвалено нову,
якою в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
від 12.12.2013 р. у справі №К/800/4979/13 частково
задоволено касаційну скаргу позивача,
скасовано зазначені постанови
Ярмолинецького районного суду та
Вінницького апеляційного
адміністративного суду, а справу
направлено на новий розгляд до суду
першої інстанції. Вищий
адміністративний суд при цьому
зазначив про необхідність дослідження
та надання правової оцінки рішенню
Баранівської сільської ради від 21.04.1994
р. №1 про передачу у власність
земельної ділянки площею 0,6 га ОСОБА_5,
свідоцтву про право на спадщину ОСОБА_4
за законом від 29.07.2002 р., відповідним
земельно-кадастровим документам на
предмет відображення факту отримання у
власність ОСОБА_5 спірної земельної
ділянки в числі 0,6 га, судовим рішенням
у цивільній справі №2/2221/10/2012 (2-657/11) та
встановленим у них обставинам.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду
від 10.01.2014 р. (суддя Шевчик О.М.) було
відкрито провадження у справі №2221/847/12.
Ухвалою Ярмолинецького районного суду
від 20.02.2014 р. задоволено заяву про
відвід суді Шевчик О.М..

Ухвалою Ярмолинецького районного суду
від 26.02.2014 р. (суддя Кульбаба А.В.) було
відкрито провадження у справі №2221/847/12.
Ухвалою Ярмолинецького районного суду
від 24.03.2014 р. задоволено заяву про
самовідвід суді Кульбаби А.В..

Ухвалою від 28.03.2014 р. справу було
прийнято до провадження суддею
Соловйовим А.В.. Ухвалою від 10.04.2014 р.
було відхилено заяву ОСОБА_3 про відвід
судді.

В судових засіданнях позивач та
представник позивача позов підтримали
з мотивів, зазначених у позовній заяві.
Посилаються на належність спірної
земельної ділянки спадкодавцю
позивача - ОСОБА_6 як такої, що підлягала
поверненню їй із земель ОСОБА_5 на
підставі рішення загальних зборів
членів колгоспу «Вперед» від 09.02.1990 р.

Про такі ж обставини ствердив і
допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_9

Відповідачі позов заперечили.

ОСОБА_4 та її представник ствердили, що
справа за позовом ОСОБА_3 з
аналогічними позовними вимогами вже
була предметом розгляду по справі
№2/2221/10/2012. ОСОБА_3 відмовилась від
позову і апеляційним судом
Хмельницької області було винесено
ухвалу про закриття провадження у
справі. Вважає, що дана справа підлягає
розгляду судом загальної юрисдикції.
Посилається на те, що спірна земельна
ділянка належала батькові ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 на підставі рішення
Баранівської сільської ради №1 від
21.10.1994 р.. Після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4
оформила право на спадщину в порядку
спадкування на всі будівлі,
розташовані на відповідній земельній
ділянці.

Представник Баранівської сільської
ради позов заперечив. Ствердив, що
відповідно до даних земельно-шнурових
книг спадкодавцю позивача не належала
земельна ділянка стверджуваної площі.
Посилається на неодноразовий розгляд
Баранівською сільською радою звернень
позивача. При цьому, хоча оскаржуваним
рішенням від 18.03.2011 р. у задоволенні
заяви позивача було відмовлено,
рішенням №3 від 23.11.2012 р. аналогічна
заява ОСОБА_3 була розглянута і
задоволена, вирішено надати ОСОБА_3
дозвіл на виготовлення технічної
документації на спірну земельну
ділянку.

Представник ПМП «Гранд» в судове
засідання не з'явився, третя особа
пояснень по справі не надала.

Розглянувши матеріали справи в їх
сукупності, вживши заходів до
виконання обов'язкових вказівок Вищого
адміністративного суду України, суд
встановив наступне.

У відповідності до протоколу №1
загальних зборів членів колгоспу
«Вперед» с. Баранівка від 09.02.1990 р. було
вирішено повернути ОСОБА_6 7 сот. землі
від присадибного участку ОСОБА_5, які
вона раніше тримала. Зазначене рішення
не було виконано, що підтверджується
рішенням Ярмолинецького районного
суду від 30.03.2012 р. у справі №2-567/11, яке
набрало законної сили відповідно до
ухвали апеляційного суду Хмельницької
області від 31.05.2012 р. та не
спростовувалось сторонами в судових
засіданнях.

ОСОБА_6, яка померла 03.03.2009 р., є матір'ю
ОСОБА_3 ОСОБА_3 отримала у спадщину
належні спадкодавцю земельні ділянки,
у т.ч. ті, які межують із земельною
ділянкою відповідача по межі А-Г площею
0,25 га для обслуговування житлового
будинку, господарських будівель та
споруд в АДРЕСА_1 (відповідно до
Державного акту ЯЗ№075130 від 16.12.2008 р.);
площею 0,2174 га у АДРЕСА_1 для ведення
особистого селянського господарства
(відповідно до Державного акту ЯЗ№075131
від 16.12.2008 р.), що підтверджується
свідоцтвами про право на спадщину від
03.03.2010 р.

Доказів набуття у власність чи
користування спірною частиною
земельної ділянки позивачем суду
надано не було. Вимог про визнання
речового права на таку частину
земельної ділянки не заявлялось.

ОСОБА_5 з 1991 р. по 1995 р. належала земельна
ділянка загальною площею 0,60 га, яка,
рішенням Баранівської сільської ради
№1 від 21.10.1994 р. була передана йому у
власність (у т.ч. 0,25 га - для
обслуговування житлового будинку, 0,35
га - для ведення селянського
господарства), що підтверджується
листом Баранівської сільської ради №384
від 11.10.2011 р.. Вказане рішення не
оскаржувалось, доказів зворотнього
суду не надано.

ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5 у
відповідності до свідоцтва про право
на спадщину за законом АЕК№926567 від
29.07.2002 р. успадкувала, зокрема, житловий
будинок з надвірними будівлями в
АДРЕСА_2. Земельна ділянка площею 0,25 га
до спадкового майна не увійшла,
оскільки право власності спадкодавця
на неї оформлене не було.

У відповідності до пп. «г» п. 18
Постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 16.04.2004 р. «Про практику
застосування судами земельного
законодавства при розгляді цивільних
справ», громадяни та юридичні особи
зберігають право на земельні ділянки
(пункт 7 розділу X "Перехідні положення"
ЗК), одержані ними до 01.01.2002 р. у
власність, у тимчасове користування
або на умовах оренди в розмірах, що були
раніше передбачені чинним
законодавством. Згідно із п. 1 розділу Х
«Перехідні положення» ЗК України 2001 р.
в редакції, чинній на час існування
відповідних відносин, рішення про
передачу громадянам України
безоплатно у приватну власність
земельних ділянок, прийняті органами
місцевого самоврядування відповідно
до Декрету Кабінету Міністрів України
від 26.12.1992 р. "Про приватизацію
земельних ділянок", є підставою для
виготовлення та видачі не лише цим
громадянам, але й їх спадкоємцям
державних актів на право власності на
земельну ділянку за технічною
документацією щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянку.

У відповідності до Державного акту на
право власності на землю серія ЯИ№120703
від 22.04.2010 р., зареєстрованого в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за №16 від
10.02.2010 р., ОСОБА_4 було надано у власність
земельну ділянку площею 0,2500 га у
АДРЕСА_2 для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд.
Державний акт виданий на підставі
рішення сесії Баранівської сільської
ради №4 від 26.01.2010 р.. Зазначене рішення
не оскаржувалось, недійсним не
визнавалось, що не заперечувалось
сторонами.

У відповідності до плану меж цієї
земельної ділянки кадастровий
№:01:003:0031 у державному акті, по
межі Б-В надана ОСОБА_4 земельна ділянка
межує із спірною земельною ділянкою
(межа В-Г на плані кадастрової зйомки з
технічної документації із землеустрою
ОСОБА_4). Земельна ділянка ОСОБА_3 межує
із спірною земельною ділянкою по межі
Б-В на вказаному плані кадастрової
зйомки.

В залежності від номеру
будинковолодіння ОСОБА_3 чи ОСОБА_4, до
якого пропонується віднести спірну
земельну ділянку, вона згадується під
адресами АДРЕСА_2 або АДРЕСА_1.

10.02.2011 р. ОСОБА_3 подала заяву про
надання їй у власність спірної
земельної ділянки розміром 7 сот. До
заяви не додавались інші документи чи
матеріали, окрім протоколу №1
загальних зборів членів колгоспу
«Вперед» с. Баранівка від 09.02.1990 р.

Оскаржуваним рішенням №5 від 18.03.2011 р.
«Про заяву гр. ОСОБА_3», в задоволенні
такої заяви було відмовлено. З
протоколу сесії сільської ради
вбачається, що підставою для відмови у
задоволенні заяви послужило те, що у
протоколі №1 від 09.02.1990 р. загальних
зборів членів колгоспу «Вперед», яким
вирішено повернути спадкодавцеві
ОСОБА_3 7 сот. землі, не зазначено
фактичне розташування чи адреса
земельної ділянки, яка підлягала
поверненню. Позивач посилається на
неповноту заходів, які вживались
Баранівською сільською радою для
встановлення відсутніх відомостей
щодо земельної ділянки.

Згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Посилання позивача на неналежний
розгляд Баранівською сільською радою
її заяви про надання спірної земельної
ділянки та, відповідно необхідність
зобов'язати Баранівську сільську раду
розглянути таку заяву, спростовується
матеріалами справи.

Аналогічного змісту заява позивача
була розглянута відповідачем. Рішенням
сесії Баранівської сільської ради №3
від 23.11.2012 р. «Про заяву гр. ОСОБА_3»,
позивачу було надано дозвіл на
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку 0,07 га у АДРЕСА_2, для
ведення особистого селянського
господарства. Відтак, стверджуване
порушення прав та інтересів позивача
оскаржуваним рішенням №5 від 18.03.2011 р.,
було усунуте в світлі рішення №3 від
23.11.2012 р.

Однак, рішенням Ярмолинецького
районного суду від 22.02.2013 р. у справі
№2/689/44/13 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 та
Баранівської сільської ради позов було
задоволено частково, визнано
незаконним і скасовано рішення
Баранівської сільської ради №3 від
23.11.2012 р. про надання дозволу ОСОБА_3 на
розробку проекту землеустрою щодо
земельної ділянки площею 0,0784 га у
АДРЕСА_2; визнано незаконним та
скасовано рішення Баранівської
сільської ради №4 від 23.11.2012 р. про
відмову ОСОБА_4 в наданні дозволу на
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо цієї земельної
ділянки, а в частині вимог про визнання
права власності на земельну ділянку
площею 0,35 га за тією ж адресою в порядку
спадкування відмовлено. Рішення
набрало законної сили: було залишено
без змін ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 07.05.2013 р.

Була предметом судового розгляду і
перевірка законності рішення
Баранівської сільської ради №5 від
18.03.2011 р. та належності розгляду
відповідної заяви ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Ярмолинецького районного
суду від 30.03.2012 р. у справі №2-567/11 ОСОБА_3
було відмовлено у зустрічному позові
до ОСОБА_4 та Баранівської сільської
ради про визнання протиправним та
скасування рішення Баранівської
сільської ради №5 від 18.03.2011 р. про
відмову ОСОБА_3 у задоволенні її заяви
про надання земельної ділянки площею
0,0784 га та зобов'язання Баранівської
сільської ради передати таку земельну
ділянку у власність ОСОБА_3. Ухвалою
апеляційного суду Хмельницької
області від 31.05.2012 р. у зв'язку із
відмовою ОСОБА_3 від зустрічного
позову, в цій частині рішення
Ярмолинецького районного суду було
скасовано і провадження у справі
закрите.

Своєю ухвалою від 12.12.2013 р. у справі
№К/800/4979/13 Вищий адміністративний суд
звернув увагу щодо необхідності
надання правової оцінки судовим
рішенням у цивільній справі №2/2221/10/2012
(2-657/11) та встановленим у них обставинам.

Дослідивши зміст позовних вимог, які
були предметом розгляду у справі
№2/2221/10/2012 (2-657/11), склад сторін, суд
прийшов до висновку про їх
ідентичність із предметом спору та
складом сторін у даній справі.
Відповідно, спірним відносинам вже
була надана оцінка судом у рішенні, яке
набрало законної сили. На вказаний
висновок не впливає та обставина, що
зазначене судове рішення було прийняте
за правилами цивільного судочинства в
світлі норм п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України,
яка не обумовлює підставу за закриття
провадження у справі фактом наявності
судового рішення, винесеного в рамках
лише певного судочинства.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 157 КАС України, суд
закриває провадження у справі, якщо є
такі, що набрали законної сили, судові
рішення з того самого спору і між тими
самими сторонами.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 157, 165 КАС України, суд

ухвалив:

Закрити провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Ухвала може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя
А. В. Соловйов