Справа № 810/1828/14
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року 810/1828/14

Суддя Київського окружного
адміністративного суду Лиска І.Г.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільпо ПДВПП" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про визнання протиправними
та скасування рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного
адміністративного суду звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сільпо ПДВПП" з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішень про
коригування заявленої митної вартості
№100250000/2013/500270/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500271/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500269/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500272/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500284/2 від 07.10.2013р.,
№100250000/2013/500306/2 від 10.10.2013р.,
№100250000/2013/500312/2 від 15.10.2013р.,
№100250000/2013/500324/2 від 17.10.2013р.,
№100250000/2013/500356/2 від 29.10.2013р.,
№100250000/2013/500335/2 від 22.10.2013р.,
№100250000/2013/500334/2 від 22.10.2013р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 12 липня 2013 року між ТОВ
«Сільпо ПДВПП» та «Iceland Seafood ehf»
(Ісландія) був укладений контракт
купівлі-продажу товарів № 456.

01.10.2013 року ТОВ «Сільпо ПДВПП» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів була подана митна
декларація (надалі - «МД») №100250000/2013/033836
з метою митного оформлення в митному
режимі імпорту товару - скумбрія
свіжоморожена ціла (Atlantic Mackerel W/R IQF Scomber
Scombrus), розмірний ряд 300 - 500 г,
торговельна марка «Iceland Seafood», виробник
«Iceland Seafood ehf», країна виробництва:
Ісландія (IS), за митною вартістю 2,0046
доларів США /кг (далі - Поставка 456-12).

Також, позивачем було подано
аналогічні МД на зазначений товар: -
01.10.2013 р. №100250000/2013/033846 за митною
вартістю одиниці товару 1,9807 доларів
США /кг (далі - Поставка 456-13): - 01.10.2013р.
№100250000/2013/033833 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9798 доларів США/кг
(далі - Поставка 456-14); - 01.10.2013 р.
№100250000/2013/033847 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9844 доларів США /кг
(далі - Поставка 456-15): - 07.10.2013 р.
№100250000/2013/034132 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9890 доларів США/кг
(далі - Поставка 456-16); - 10.10.2013р.
№100250000/2013/034285 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9968 доларів США /кг
(далі - Поставка 456-17): - 15.10.2013 р.
№100250000/2013/034476 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9737 доларів США/кг
(далі - Поставка 456-20): - 17.10.2013р.
№100250000/2013/034629 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9761 доларів США /кг
(далі - Поставка 456-22); - 29.10.2013 р.
№100250000/2013/035175 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9846 доларів США/кг
(далі - Поставка 456-24); - 22.10.2013 р.
№100250000/2013/034856 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9774 доларів США /кг
(далі - Поставка 456-25);- 22.10.2013 р.
№100250000/2013/034855 за митною вартістю
одиниці товару - 1,9786 доларів США/кг
(далі - Поставка 456-27) .

На підтвердження задекларованої
митної вартості ТОВ «Сільпо ПДВПП»
надало документи, перелік яких вказано
у графах 44 вказаних МД та у картках
відмови у митному оформленні цих МД,
зокрема: декларація митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) №456 від 12.07.2013 р. між ТОВ
««Сільпо ПДВПП» та «Iceland Seafood ehf»
(Ісландія); рахунок-фактура від 16.09.2013 №
ER072150; міжнародна автомобільна накладна
CMR №000405 від 26.09.2013, довідка про
транспортні витрати від 25.09.2013 №456-12 до
договору від 01.03.2013 №L-09, довідка про
транспортні витрати від 30.09.2013 № 456-12 до
договору від 01.06.2013 №Л-25, рахунок про
надання транспортно-експедиційних
послуг від 25.09.2013 №TR1310968; рахунок про
надання транспортних послуг від 30.09.2013
№ВР-0000141; договір про надання послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом у
міжнародному сполученні і
транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.03.2013 №L-09; договір
про надання послуг по перевезенню
вантажів автомобільним транспортом
від 01.06.2013 №Л-25.

Для підтвердження відсутності
страхування товару на ділянці від
Клайпеди (Литва) до митного кордону
України ТОВ «Сільпо ПДВПП» було надано
лист від 03.09.2013р. №96 про відсутність
страхування ТОВ «Сільпо ПДВПП» своїх
вантажів.

Крім того, для підтвердження митної
вартості товару разом з МД від 01.10.2013р.
№100250000/2013/033836 було подано додаткові
документи за власним бажанням ТОВ
«Сільпо ПДВПП», а саме: Прайс-лист
виробника товару від 11.09.2013р. б/н;
Комерційну пропозицію від 23.08.2013р. б/н;
Експортну митну декларацію країни
відправлення від 26.09.2013р. №13LTLU8000EK0120A0; -
Платіжне доручення від 12.09.2013 №227,
оборотно-сальдова відомість від
01.10.2013р. б/н; виписка по особовому
рахунку від 13.09.2013р. б/н (за попередньою
поставкою, надані для підтвердження
тривалого торговельного зв'язку з
постачальником та виконання ТОВ
"Сільпо ПДВПП» своїх грошових
зобов'язань перед постачальником).

Відповідач повідомив декларанта ТОВ
«Сільпо ПДВПП», що відповідно до ст. 53
МКУ необхідно подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товару, а саме: за наявності -
інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлений
експертною організацією, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини. 01.10.2013
року декларант ТОВ «Сільпо ПДВПП»
листом № 175 повідомив митницю про
неможливість надання на даний момент
висновків про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлених
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини, а також надав
копію платіжного доручення від 12.09.2013
№227 за попередньою поставкою.

Відповідач прийняв рішення про
коригування митної вартості товарів,
ввезених ТОВ «Сільпо ПДВПП» за
вказаними МД: №100250000/2013/500270/2 від
01.10.2013р.; №100250000/2013/500271/2 від 01.10.2013р.;
№100250000/2013/500269/2 від 01.10.2013р.;
№100250000/2013/500272/2 від 01.10.2013р.;
№100250000/2013/500284/2 від 07.10.2013р.;
№100250000/2013/500306/2 від 10.10.2013р.;
№100250000/2013/500312/2 від 15.10.2013р.;
№100250000/2013/500324/2 від 17.10.2013р.;
№100250000/2013/500356/2 від 29.10.2013р.;
№100250000/2013/500335/2 від 22.10.2013р. ;
№100250000/2013/500334/2 від 22.10.2013р.

Як стверджував позивач, він не
погодився з рішеннями митного органу
про коригування заявленої митної
вартості товару, але з метою випуску
задекларованого товару у вільний обіг
сплатив різницю між сумою митних
платежів (гарантійне зобов'язання),
обчисленою згідно з митною вартістю
товару, визначеною декларантом, та
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митною вартістю товару,
визначеною митним органом та надав
додаткові документи, які вимагались. У
подальшому позивач скористався
наданим законом правом і звернувся до
суду з даним позовом, в якому просить
визнати протиправними та скасувати
рішення митного органу про коригування
митної вартості.

Представник позивача Писанка А.М.
01.04.2014 року надала суду клопотання про
розгляд справи без участі представника
позивача.

Митний орган явку свого представника в
судове засідання не забезпечив, про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення,
причин неявки представника у судове
засідання не повідомив, заперечень на
позов не надав.

Документів, які витребовувались у
відповідача, ухвалою від 19 березня 2014
року, відповідач суду не надав.

Відповідно до частини четвертої статті
128 Кодексу адміністративного
судочинства України в разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Відповідно до вимог ст. 122 КАС України,
особа, яка бере участь у справі, має
права заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження.

На підставі ст. 122, ч. 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
судом прийнято рішення про розгляд
справи у порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає встановленими наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сільпо ПДВПП" є
юридичною особою, що зареєстроване
02.01.2013 року, що підтверджується
Випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців Серії АБ №181455.

12 липня 2013 року між ТОВ «Сільпо ПДВПП»
та «Iceland Seafood ehf» (Ісландія) був
укладений Контракт купівлі-продажу
товарів № 456.

01.10.2013 року ТОВ «Сільпо ПДВПП» до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів була подана митна
декларація №100250000/2013/033836 з метою
митного оформлення в митному режимі
імпорту товару - скумбрія
свіжоморожена ціла (Atlantic Mackerel W/R IQF Scomber
Scombrus), розмірний ряд 300 - 500 г,
торговельна марка «Iceland Seafood», виробник
«Iceland Seafood ehf», країна виробництва:
Ісландія (IS), за митною вартістю 2,0046
доларів США /кг.

Крім того, позивачем було подано
аналогічні МД на зазначений товар, а
саме: 01.10.2013 р. №100250000/2013/033846 за митною
вартістю одиниці товару 1,9807 доларів
США /кг; 01.10.2013 р. №100250000/2013/033833 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9798 доларів
США /кг; 01.10.2013 р. №100250000/2013/033847 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9844 доларів
США /кг; 07.10.2013 р. №100250000/2013/034132 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9890 доларів
США/кг; 10.10.2013 р. №100250000/2013/034285 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9968 доларів
США /кг; 15.10.2013 р. №100250000/2013/034476 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9737 доларів
США /кг; 17.10.2013 р. №100250000/2013/034629 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9761 доларів
США /кг; 29.10.2013 р. №100250000/2013/035175 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9846 доларів
США /кг; 22.10.2013 р. №100250000/2013/034856 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9774 доларів
США /кг; 22.10.2013 р. №100250000/2013/034855 за митною
вартістю одиниці товару - 1,9786 доларів
США /кг.

На підтвердження задекларованої
митної вартості ТОВ «Сільпо ПДВПП»
надало документи, перелік яких вказано
у графах 44 вказаних МД та у картках
відмови у митному оформленні цих МД,
зокрема, для МД від 01.10.2013 №100250000/2013/033836:
декларація митної вартості від 01.10.2013р.
№100250000/2013/033836; контракт № 456 від 12.07.2013 р.
між ТОВ «Сільпо ПДВПП» та «Iceland Seafood ehf»
(Ісландія); рахунок-фактура від 16.09.2013р.
№ ER072150; міжнародна автомобільна
накладна CMR №000405 від 26.09.2013, довідка про
транспортні витрати від 25.09.2013р. №456-12
до договору від 01.03.2013р. №L-09, довідка
про транспортні витрати від 30.09.2013р. №
456-12 до договору від 01.06.201р. №Л-25,
рахунок про надання
транспортно-експедиційних послуг від
25.09.2013р. №TR1310968; рахунок про надання
транспортних послуг від 30.09.2013р.
№ВР-0000141; договір про надання послуг з
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом у
міжнародному сполученні і
транспортно-експедиційного
обслуговування від 01.03.2013р. №L-09;
договір про надання послуг по
перевезенню вантажів автомобільним
транспортом від 01.06.2013р. №Л-25;

Для підтвердження відсутності
страхування товару на ділянці від
Клайпеди (Литва) до митного кордону
України ТОВ «Сільпо ПДВПП» було надано
лист від 03.09.2013р. №96 про відсутність
страхування ТОВ «Сільпо ПДВПП» своїх
вантажів.

Крім того, для підтвердження
митної вартості товару разом з МД від
01.10.2013р. №100250000/2013/033836 було подано
додаткові документи за власним
бажанням ТОВ «Сільпо ПДВПП», а саме:
Прайс-лист виробника товару від 11.09.2013р.
б/н; Комерційну пропозицію від 23.08.2013р.
б/н; Експортну митну декларацію країни
відправлення від 26.09.2013 №13LTLU8000EK0120A0;
Платіжне доручення від 12.09.2013р. №227,
оборотно-сальдова відомість від 01.10.2013
р. б/н; виписка по особовому рахунку від
13.09.2013р. б/н Подібні
документи подані під час оформлення МД
по іншим оскаржуваним поставкам.

Відповідач повідомив декларанта ТОВ
«Сільпо ПДВПП», що відповідно до ст. 53
МКУ необхідно подання додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість товару, а саме: за наявності -
інші платіжні та/або бухгалтерські
документи, що підтверджують вартість
товару та містять реквізити, необхідні
для ідентифікації ввезеного товару;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товару, підготовлений
експертною організацією, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

01.10.2013 року декларант ТОВ «Сільпо
ПДВПП» листом № 175 повідомив митницю
про неможливість надання на даний
момент висновків про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлених спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини, а також
надав копію платіжного доручення від
12.09.2013р. №227 за попередньою поставкою.

Подібні листи подані по іншим
поставкам.

Відповідачем було прийнято рішення
про коригування митної вартості
товарів, ввезених ТОВ «Сільпо ПДВПП» за
вказаними МД: №100250000/2013/500270/2 від
01.10.2013р.; №100250000/2013/500271/2 від 01.10.2013р.;
№100250000/2013/500269/2 від 01.10.2013р.;
№100250000/2013/500272/2 від 01.10.2013р;
№100250000/2013/500284/2 від 07.10.2013р;
№100250000/2013/500306/2 від 10.10.2013р. ;
№100250000/2013/500312/2 від 15.10.2013р.
;№100250000/2013/500324/2 від 17.10.2013р.;
№100250000/2013/500356/2 від 29.10.2013р.;
№100250000/2013/500335/2 від 22.10.2013р.;
№100250000/2013/500334/2 від 22.10.2013р.

В рішеннях про коригування митної
вартості №100250000/2013/500270/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500271/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500269/2 від 01.10.2013р,
№100250000/2013/500272/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500284/2 від 07.10.2013р.,
№100250000/2013/500356/2 від 29.10.2013р. причиною
відмови у визнанні заявленої митної
вартості вказано (графа 33 рішення):
неподання основних документів, які
підтверджують відомості про заявлену
митну вартість товарів (згідно з
переліком та відповідно до умов,
наведених у статті 53 МКУ);
невідповідність обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару умовам, наведеним у главі 9
Митного кодексу України.

В рішеннях про коригування митної
вартості №100250000/2013/500306/2 від 10.10.2013р,
№100250000/2013/500324/2 від 17.10.2013р.,
№100250000/2013/500335/2 від 22.10.2013р.,
№100250000/2013/500334/2 від 22.10.2013р. причиною
відмови у визнанні заявленої митної
вартості вказано (графа 33 рішень):
невідповідність обраного декларантом
методу визначення митної вартості
товару умовам, наведеним у главі 9
Митного кодексу України; неподання
декларантом додаткових документів в
повному обсязі на письмову вимогу
митного органу, а надані додаткові
документи не підтверджують числові
значення митної вартості.

В рішенні про коригування митної
вартості №100250000/2013/500312/2 від 15.10.2013р
графа 33 взагалі не заповнена.

Також у всіх рішеннях вказано, що митна
вартість визначена за резервним
методом,

З метою митного оформлення товарів ТОВ
«Сільпо ПДВПП» відповідно до ст.55 МКУ
були подані нові МД: №100250000/2013/033874 від
01.10.2013р., №100250000/2013/033876 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/033870 від 01.10.2013р., №100250000/2013/033877
від 01.10.2013р., №100250000/2013/034137 від 07.10.2013р.,
№100250000/2013/034300 від 10.10.2013р., №100250000/2013/034504
від 15.10.2013р., №100250000/2013/034653 від 17.10.2013р.,
№100250000/2013/035236 від 29.10.2013р., №100250000/2013/034889
від 22.10.2013р., №100250000/2013/034887 від 22.10.2013р.

Позивач звернувся до митного органу із
запитами про надання письмової
інформації щодо причин, через які
заявлена митна вартість не може бути
визнана, та щодо інформації про порядок
і метод визначення митної вартості,
застосовані при її коригуванні.

На вказані запити ТОВ «Сільпо ПДВПП»
були отримані листи відповідача: від
09.10.2013р. №14.1/2-24/5986-Пі; від 09.10.2013р.
№14.1/2-24/5977-Пі; від 15.10.2013р. №14.1/4-24/6239 Пі;
від 17.10.2013р. №14.1/4-24/6412 Пі; від 24.10.2013р.
№14.1/4-24/6775 Пі; від 24.10.2013р. №14.1/4-24/6718 Пі;
від 05.11.2013р. №14.1/4-24/7277 Пі; від 28.10.2013р.
№14.1/4-24/6854 Пі; від 29.10.2013р. №14.1/4-24/6928 Пі.

У вказаних листах відповідача
зазначено про виникнення сумнівів
стосовно заявленої митної вартості та
про те, що декларантом ТОВ «Сільпо
ПДВПП» витребувані додаткові
документи надано не в повному обсязі.

ТОВ «Сільпо ПДВПП» листом від
19.12.2013 року №10/14-379 надало відповідачу
витребувані додаткові документи по
вказаним поставкам товарів, в тому
числі експертний висновок.

Листом від 26.12.2013 року № 14.1/4-24/10163
повідомила позивача про відсутність
підстав для перегляду прийнятих рішень
про коригування митної вартості
товарів.

ТОВ «Сільпо ПДВПП» не погоджується з
винесеними рішеннями про коригування
митної вартості тому звернулось до
суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що
виникли між сторонами, суд зазначає
наступне.

Відносини з приводу митного контролю
та митного оформлення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, що переміщуються через
митний кордон України, справлянням
митних платежів регулюються
положеннями Митного кодексу України, а
також положеннями Податкового кодексу
України та інших законів України з
питань оподаткування.

Відповідно до статті 246 Митного кодексу
України метою митного оформлення є
забезпечення дотримання встановленого
законодавством України порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
через митний кордон України, а також
забезпечення статистичного обліку
ввезення на митну територію України,
вивезення за її межі і транзиту через
її територію товарів.

В силу приписів статті 318 Митного
кодексу України митний контроль
передбачає виконання органами доходів
і зборів мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу
України митне оформлення
розпочинається з моменту подання
органу доходів і зборів декларантом
або уповноваженою ним особою митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, а в разі
електронного декларування - з моменту
отримання органом доходів і зборів від
декларанта або уповноваженої ним особи
електронної митної декларації або
електронного документа, який
відповідно до законодавства замінює
митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення, зокрема: код товару
згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість
товарів; митна вартість товарів та
метод її визначення; суми митних
платежів; спосіб забезпечення сплати
митних платежів (у разі застосування
заходів гарантування їх сплати) (стаття
257 МК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Окрім того, згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, оскаржувані рішення відповідача
оцінюються, виходячи з доведеності з
боку митниці тих обставин (фактичних
підстав) і норм права (юридичних
підстав), які наведені митницею у
спірних рішеннях та вимог, які
висувалися позивачу у зв'язку з митним
оформленням, що забезпечує дотримання
принципу правової визначеності при
вирішенні спірних взаємовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України
прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити,
крім іншого: 1) обгрунтування причин,
через які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано; 2) наявну
в митного органу інформацію (у тому
числі щодо числових значень складових
митної вартості, митної вартості
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, інших умов, що могли вплинути
на ціну товарів), яка призвела до
виникнення сумнівів у правильності
визначення митної вартості та до
прийняття рішення про коригування
митної вартості, заявленої
декларантом; 3) вичерпний перелік вимог
щодо надання додаткових документів,
передбачених частиною третьою статті 53
цього Кодексу, за умови надання яких
митна вартість може бути визнана
митним органом; 4) обґрунтування
числового значення митної вартості
товарів, скоригованої митним органом,
та фактів, які вплинули на таке
коригування.

З оскаржуваних рішень вбачається, що
відповідачем не вказано
обґрунтованого математичного
розрахунку ціни товару за одиницю (із
зазначенням конкретних складових
цього розрахунку), визначеної митницею
у спірних рішеннях.

Тобто, спірні рішення, не містять
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів та митницею не
доведено обґрунтованості рівня
скоригованої нею у спірних рішеннях
митної вартості товару.

Спірні рішення, також, не розкривають
конкретних фактів, які вплинули на таке
коригування, що вказує на
невідповідність спірних рішень
вимогам ч. 2 ст. 55 МК України, а отже і на
їх протиправність.

Крім того, в порушення наведених
приписів спірні рішення не містять
обґрунтування причин, через які
заявлену декларантом митну вартість не
може бути визнано.

Зокрема, у всіх випадках митниця по
суті лише загально зазначає, що
декларантом використано відомості, не
підтверджені документально.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 55 МК України, у
всіх оскаржуваних рішеннях не
визначено: які саме відомості відсутні
та які саме значення вони повинні були
підтверджувати; яка конкретно
інформація є наявною у митного органу,
що у свою чергу призвела до виникнення
обґрунтованого сумнівів у
правильності визначення митної
вартості та до прийняття рішення про
коригування митної вартості, заявленої
декларантом.

Тобто, в даному випадку спірні рішення
містять загальні посилання та не
розкривають фактів та відомостей, не
деталізують конкретних обставин та
підстав, які повинні міститись у
рішеннях про коригування митної
вартості, що вказує на їх
необґрунтованість та невідповідність
вимогам п. 3 ч. 3 ст. 2 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи.

Тобто, право митниці на витребування
додаткових документів закон пов'язує з
вичерпним переліком підстав, які
стосуються недоліків у наданих для
митного оформлення товарів основних
документах для підтвердження митної
вартості товарів, перелік яких
наведено у ч. 2 ст. 53 МКУ.

Надані ТОВ «Сільпо ПДВПП» на
підтвердження заявленої митної
вартості товару документи, передбачені
ч. 2 ст. 53 МКУ, не містили жодних
розбіжностей та в повній мірі
підтверджували заявлену вартість
товару.

Про це, зокрема, свідчить те, що у всіх
рішеннях про коригування митної
вартості та у всіх листах відповідача
щодо причин невизнання заявленої
митної вартості товарів митниця не
зазначила розбіжностей, які б
стосувалися основного переліку
документів для підтвердження митної
вартості товарів, який визначено у ч. 2
ст. 53 МКУ.

Отже, судом встановлено, що відповідач
не мав підстав, передбачених ч. 3 ст. 53
МКУ на витребування додаткових
документів у позивача.

Норма ч. 2 ст. 53 МКУ кореспондує
положенням ст. 318 МКУ, якою встановлено,
що митний контроль має передбачати
виконання митними органами мінімуму
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатку до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур ,
відповідно до яких на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у ст.8 МКУ принципами
здійснення державної митної справи на
засадах законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі,
заохочення доброчесності.

Щодо зазначеного в оскаржуваних
рішеннях КМММ №100250000/2013/500306/2 від
10.10.2013р., №100250000/2013/500324/2 від 17.10.2013р.,
№100250000/2013/500335/2 від 22.10.2013р.,
№100250000/2013/500334/2 від 22.10.2013р. неподання
додаткових документів, судом
встановлено, що у всіх випадках ТОВ
«Сільпо ПДВПП» не подало під час
митного оформлення лише ті документи,
які були відсутні на момент митного
оформлення, у зв'язку з необхідністю
часу на їх отримання (висновки
експертних організацій).

Експертні висновки були подані
протягом передбаченого ст. 55 МКУ
80-денного строку разом з листом ТОВ
«Сільпо ПДВПП» від 19.12.2013 №10/14-379.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 53 МКУ у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Отже, висновок про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, надаються на письмову
вимогу митниці виключно у випадку їх
наявності у декларанта.

Крім того, відсутність таких
додаткових документів не впливає на
правильність визначення декларантом
митної вартості товарів за першим
методом, що підтверджується наданими
до митного оформлення основними
документами. Неподання декларантом
зазначених документів під час митного
оформлення, за відсутності
обґрунтування неможливості визначення
митної вартості товарів за першим
методом, не є достатнім для висновку
про наявність підстав для застосування
митним органом іншого методу
визначення митної вартості.

Всі інші витребувані митним органом
додаткові документи для підтвердження
митної вартості були подані ТОВ
«Сільпо ПДВПП» під час митного
оформлення.

Щодо наявності розбіжностей в
наданих позивачем додаткових
документах, суд зазначає наступне.

В жодному з оскаржуваних рішеннях про
коригування митної вартості товарів та
в листах відповідача про пояснення
причин коригування митної вартості
товарів не зазначено про наявність
будь-яких розбіжностей або
суперечностей у наданих ТОВ «Сільпо
ПДВПП» документах (як основних, так і
додаткових), що підтверджує
протиправність рішень митниці,
оскільки доводить відсутність у
митниці обґрунтованих сумнівів у
заявленій митній вартості на момент
витребування додаткових документів та
прийняття рішень про коригування
митної вартості.

Про наявні розбіжності зазначено в
листі відповідача від 26.12.2013р. № 14.1/4-
24/10163 про перегляд рішень про
коригування митної вартості товарів з
урахуванням додатково поданих
документів протягом передбаченого ч. 8
ст.55 МКУ 80-денного строку з дня випуску
товарів у вільний обіг під гарантії.

Так в листі відповідача від 26.12.2013р. №
14.1/4-24/10163 про перегляд рішень про
коригування митної вартості товарів з
урахуванням додатково поданих
документів протягом передбаченого ч. 8
ст.55 МКУ 80-денного строку з дня випуску
товарів у вільний обіг під гарантії
зазначено, що надані оборотно-сальдові
відомості не розкривають суму всіх
платежів, що можливо були здійснені або
повинні бути здійсненні на користь
продавця «INVERSO LLP».

Тобто, відповідач робить припущення, що
надані оборотно-сальдові відомості не
містять всіх платежів, що можливо
здійснені на користь продавця товару.

Такі дії відповідача є прямим
порушенням ч.7 ст. 54 МКУ, де зазначено, що
у разі якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою особою митна вартість
вважається визнаною автоматично.

Крім того, відповідно до п. 3
консультації з питань практичного
застосування норм митного
законодавства від 28.08.2013р. №
9921/6/99-99-24-02-04-25, що була надана
Американській торгівельній палаті в
Україні як представнику
компаній-членів такої Палати, при
витребуванні виписки з бухгалтерської
документації, як додаткового документа
для підтвердження заявленої митної
вартості, митниця має чітко визначити,
який саме бухгалтерський документ
вимагається.

Далі зазначено, що разом з тим, який
саме документ подати до митниці
декларант вирішує самостійно, виходячи
з умов конкретної
зовнішньоекономічної операції,
системи оподаткування, на якій
перебуває відповідний платник
податків, форми ведення ним
бухгалтерського обліку та документів,
які є в наявності.

Лише у рішеннях про коригування митної
вартості №100250000/2013/500271/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500269/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500272/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500284/2 від 07.10.2013р.,
№100250000/2013/500356/2 від 29.10.2013р. зазначено
про необхідність подання для визнання
заявленої митної вартості інших
платіжних або бухгалтерських
документів, що підтверджують вартість
товару та містять відомості, необхідні
для його ідентифікації, при цьому в
усіх вказаних рішеннях відсутнє
визначення того, який саме документ та
для підтвердження яких саме витрат
мало подати ТОВ «Сільпо ПДВПП» для
підтвердження митної вартості, тому
відповідач не має права встановлювати
додаткові вимоги до такого документу
після його подання ТОВ «Сільпо ПДВПП».

Також у вказаному листі відповідача
зазначено, що в наданих
оборотно-сальдових відомостях за №№
ЕR072150, ЕR072149, ЕR072147, ЕR72151, ЕR072148, ЕR72455,
ЕR072587, ЕR072596, ER72702, ЕR072703, ER72705 відсутні
дати, що унеможливлює ідентифікувати
надані документи з відповідними
партіями товару. Судом було досліджено
зазначені оборотно-сальдові
відомості і в усіх без виключення
виписках з бухгалтерської
документації вказані найменування
постачальника, номер та дата
зовнішньоекономічного контракту та
номер відповідного інвойсу, що
надавало повну можливість
ідентифікації зазначених виписок з
конкретними партіями товару по
відповідних інвойсах.

В листі відповідача від 26.12.2013р. №
14.1/4-24/10163 про перегляд рішень про
коригування митної вартості товарів з
урахуванням додатково поданих
документів протягом передбаченого ч. 8
ст.55 МКУ 80-денного строку з дня випуску
товарів у вільний обіг під гарантії
зазначено, зазначено, що копії митних
декларацій країн відправлення не
містять відміток митних органів та не
завірені печаткою відправника.

Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 3
ст. 53 МКУ на письмову вимогу митного
органу декларант зобов'язаний надати
копію митної декларації країни
відправлення, МКУ не містить жодних
вимог щодо наявності будь-яких
відміток на зазначеному документі.

Крім того, всі експортні декларації,
які подавалися під час митного
оформлення оцінюваних товарів, були
оформлені відправником шляхом
електронного декларування, тому не
могли і не повинні були містити
відміток митних органів країни
відправлення.

Частиною 2 ст. 334 МКУ встановлено, що
документи та відомості, необхідні для
здійснення митного контролю, надаються
в усній, письмовій та/або електронній
формі.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МКУ митна декларація
країни відправлення не передбачена в
переліку основних документів,
необхідних для підтвердження митної
вартості, і тому відсутність печатки в
експортній декларації не є
розбіжностями в документах, тим паче
розбіжностями в числових значеннях
складових митної вартості.

Частиною третьою статті 53 Митного
кодексу України передбачено, що в разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Тобто, митна декларація країни
відправлення може вимагатись лише у
разі встановлення розбіжностей в
основних документах, до яких експортна
декларація не відноситься. При цьому,
той факт, що у контракті передбачено
обов'язок надання даного документа з
печаткою відправника для позивача, не
зобов'язує ТОВ «Сільпо ПДВПП» надавати
експортну декларацію з печаткою
відправника митному органу.

Окремо слід зазначити, що пункт 3.15
розділу 3 Загального додатку до
Міжнародної конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур
визначає, що митна служба вимагає
представлення оригіналу декларації на
товари і тільки мінімально необхідної
кількості копій.

Про неможливість подання навіть копії
вантажної митної декларації країни
відправлення повідомлено
Держмитслужбу Представництвом України
при Європейських Співтовариствах (лист
від 20.08.09р. № 3111/16-230-1791) за результатами
робочої зустрічі, проведеної 19.08.2009 з
представниками Генерального
директорату з оподаткування та митного
союзу Європейської комісії.

За повідомленням Представництва
України при Європейських
Співтовариствах, Європейською
стороною поінформовано про
неприйнятність застосування подібної
практики відносно імпортерів
країн-членів СС, у зв'язку з тим, що
імпортер (мається на увазі резидент
України): по-перше, не є власником
експортної декларації, вона належить
експортерові та митним органам країни
експорту, при цьому імпортер не має
доступу до експортної декларації;
по-друге, з 1 липня 2009 року митними
органами ЄС для оформлення приймається
виключно електронні декларації,
декларації в паперовому форматі не
використовуються; по-третє, якщо товари
експортуються після режиму транзиту
(залізниця, TIR), застосовується спрощена
процедура митного оформлення у режимі
експорт.

Крім цього, Європейська Комісія ще
листом від 27.03.2008 року наголосила, що
вимога надання копії експортної
вантажної митної декларації не
відповідає міжнародним митним
стандартам, сучасній митній практиці і
може бути розглянута як торговельний
бар'єр (відповідь Держмитслужби
України на лист Ради підприємців при
КМУ щодо внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 24.07.2009р.
№767 «Про внесення змін до деяких
постанов Кабінету Міністрів України»
(eux. №344 від 28.08.2009)).

Також слід зазначити, що відповідно до
п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ органи доходів і зборів
з метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів мають право
звертатися до органів доходів і зборів
інших країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості.

Отже, у разі наявності сумнівів щодо
наданої ТОВ «Сільпо ПДВПП» копії
митної декларації для підтвердження
відомостей щодо її оформлення в країні
відправлення митниця мала право
звернутися із відповідним запитом до
митних органів Литви, але не зробила
цього, безпідставно не визнавши
заявлену ТОВ «Сільпо ПДВПП» та
повністю підтверджену всіма поданими
основними та додатковими документами
митну вартість.

В листі відповідача від 26.12.2013р. №
14.1/4-24/10163 щодо невизнання заявленої ТОВ
«Сільпо ПДВПП» митної вартості товарів
з урахуванням додатково поданих
документів протягом передбаченого
законом 80-денного строку, також,
зазначено, що вартісний аналіз
проводився експертом на підставі
наданих документів фірми-виробника
товару, а не кон'юнктури ринку в цілому.

Зазначене не відповідає дійсності,
оскільки в п. 6 експертного висновку від
19.12.2013р. №Ц-549 чітко визначені
використані експертом джерела, в тому
числі зазначені конкретні сайти мережі
Інтернет; в п. 8 зазначено, що проведення
аналізу вартості товару базувалось на
інформації, одержаної від замовника та
в ході незалежних досліджень,
проведених експертом.

Відповідач в листі, також , зазначає, що
в п. 7.3 експертного висновку зазначено,
що інформація, отримана з інших джерел,
вважається вірогідною, але експерти не
гарантують у будь-якій формі факт її
достовірності. Тому відповідач робить
висновок, що достовірність викладеної
у висновках інформації викликає
сумніви. Відповідач зазначає, що метою
експертизи є моніторинг контрактної
вартості товару, а в даному випадку
висновок надається для підтвердження
митної вартості, тобто не з метою, яка в
ньому заявлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
від 02.12.1997 року №671/97-ВР «Про торгово-
промислові палати в Україні» методичні
та експертні документи, видані
торгово-промисловими палатами в межах
їх повноважень, є обов'язковими для
застосування на всій території
України.

Дана правова позиція також відображена
в ухвалах Вищого адміністративного
суду України від 27 лютого 2008 року, від 01
вересня 2010 року у справі № К-20882/10, від 16
березня 2010 року у справі №К-40508/09.

Також, даний висновок ТПП встановлює
контрактну (ринкову) вартість товарів,
а не їх митну вартість, так як
встановлення митної вартості не
належить до повноважень експертних
організацій. Тому, даний документ є
належним джерелом інформації.

Відповідно до частини 1 статті 13 закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні» рецензування звіту про
оцінку майна (акта оцінки майна)
здійснюється на вимогу особи, яка
використовує оцінку майна та її
результати для прийняття рішень, у тому
числі на вимогу замовників (платників)
оцінки майна, органів державної влади
та органів місіцевого самоврядування,
судів та інших осіб, які мають
заінтересованість у неупередженому
критичному розгляді оцінки майна, а
також за власною ініціативою суб'єкта
оціночної діяльності. Підставою для
проведення рецензування є письмовий
запит до осіб, які відповідно до цієї
статті мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна).

Таким чином, митний орган маючи сумнів
щодо змісту наданих позивачем
експертних висновків, мав право
звернутися до іншого суб'єкту
оціночної діяльності із письмовим
запитом рецензувати такі висновки, але
відповідач зазначене не зробив.

Крім того, відповідно до положень ст. 327
МКУ відповідач міг самостійно
залучити для участі у здійсненні
митного контролю митної вартості
товарів спеціалістів та експертів,
якщо висновок експерта, зроблений на
замовлення декларанта вона вважала
сумнівним.

Також, відповідачем не доведено
неможливість застосування основного
методу визначення митної вартості - за
ціною договору щодо товарів, які
імпортуються.

Статтями 49, 50 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Відомості про митну вартість товарів
використовуються, зокрема, для
нарахування митних платежів.

Частинами четвертою та п'ятою статті 58
Митного кодексу України також
передбачено, що митною вартістю
товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті. При цьому, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно із статтею 51 Митного кодексу
України митна вартість товарів, що
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом. При цьому,
декларант зобов'язаний: заявляти митну
вартість, визначену ним самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом;
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації (стаття 52
Митного кодексу України).

В ч.2 ст.58 МКУ передбачено, що метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Як встановлено у судовому засіданні,
митна вартість товарів була
підтверджена позивачем всіма
необхідними документами, зазначеними у
ч. 2 ст. 53 МКУ.

Отже, ТОВ «Сільпо ПДВПП» для
підтвердження митного оформлення
товару було подано усі документи, які
підтверджують вартість товару та усі
складові митної вартості.

Відповідач ні в рішеннях про
коригування митної вартості, ні в
листах про пояснення причин такого
коригування не зазначав жодних
розбіжностей у наданих до митного
оформлення основних документах для
підтвердження митної вартості товарів.

Крім того, у рішеннях про коригування
митної вартості також відсутнє
зазначення будь-яких розбіжностей у
поданих до митного оформлення
додаткових документах для
підтвердження заявленої митної
вартості.

Таким чином, у відповідач під час
прийняття рішень про коригування
митної вартості не було підстав для
незастосування основного методу
визначення митної вартості товарів ТОВ
«Сільпо ПДВПП» - за ціною договору.

В оскаржуваних рішеннях про
коригування митної вартості не
визначено, яка з перелічених у частині
другій ст. 58 МКУ підстав у даній
конкретній справі стала причиною
неможливості застосування першого
методу.

Відповідно до п.1 Загального вступного
коментарю до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року (набула чинності для
України 16.05.2008) первинною основою для
митної вартості за цією Угодою є
«контрактна вартість», як це визначено
в Статті 1 даної Угоди. Статті від 2 до 7
передбачають методи визначення митної
вартості у випадках, коли вона не може
бути визначена згідно з положеннями
Статті 1.

Із вказаного вбачається, що митний
орган не обґрунтував у своєму рішенні,
що документи, подані декларантом для
митного оформлення товару, є
недостатніми чи такими, що у своїй
сукупності викликають сумнів у
достовірності наданої інформації, не
навів обставини, які мали були бути
підтвердженні додатково запитаними
митним органом документами, і тому
оскаржуване рішення повинне бути
скасовано.

Таким чином, ненадання декларантом під
час митного оформлення всіх
запитуваних митним органом документів
(висновку експертизи), за відсутності
обґрунтування неможливості визначення
митної вартості товару за першим
методом, не є достатнім для висновку
про наявність підстав для застосування
митним органом коригування митної
вартості.

Крім того, навіть після надання
експертного висновку протягом
передбаченого ч. 8 ст. 55 МКУ 80- денного
строку митний орган не визнав заявлену
ТОВ «Сільпо ПДВПП» митну вартість, що
свідчить про те, що даний висновок
вимагався відповідачем під час
здійснення митного оформлення без
наявності в митного органу мети
підтвердити таким висновком обставини
митного оформлення за заявленою
декларантом митною вартістю.

В графі 33 рішень про коригування митної
вартості вказано, що був використаний
резервний метод визначення митної
вартості.

Відповідно до ч. 7 ст. 54 МКУ у разі якщо
під час проведення митного контролю
митний орган не може аргументовано
довести, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів,
заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Отже, митницею при невизнанні митної
вартості, заявленої ТОВ «Сільпо ПДВПП»,
та визначенні митної вартості за іншим,
відмінним від першого, методом, не
обґрунтовано із посиланням на надані
декларантом документи, причини
неможливості застосування першого
методу визначення митної вартості,
тому митна вартість повинна бути
визнана автоматично.

Митним органом не доведено, що
неможливо було застосувати інші методи
визначення митної вартості, окрім
резервного.

Згідно ч. 3 ст. 57 МКУ кожний наступний
метод застосовується лише у разі, якщо
митна вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: основний - за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);
другорядні:а)за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в)на основі віднімання
вартості;г)на основі додавання
вартості (обчислена вартість);ґ)
резервний.

Згідно ст. 59, ст. 60 МКУ у разі якщо митна
вартість оцінюваних товарів не може
бути визначена згідно з положеннями
статті 58 цього Кодексу, за основу для її
визначення береться вартість операції
з ідентичними товарами або подібними
(аналогічними), що продаються на
експорт в Україну з тієї ж країни і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 452 МКУ інформація
щодо обсягів експорту та імпорту
конкретних видів товарів надається
центральним органам виконавчої влади
за їх вмотивованим запитом (одноразово)
або на підставі міжвідомчих угод про
інформаційний обмін (регулярно).

Спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
статистики згідно з Указом Президента
України від 06.04.2011 № 396/2011 є Державна
служба статистики України, в тому числі
і з питань статистики зовнішньої
торгівлі.

Враховуючи наявні дані Державної
служби статистики України (листи від
27.09.2013 №15.1/20/1255Пі, від 17.10.2013 б/н та від
11.12.2013 №15.1-20/1681Пі), середня вартість
імпорту товарів за кодом УКТ ЗЕД
«скумбрія» звичайна з Ісландії у
червні - серпні, жовтні 2013 року
становить : у червні 2013 року - 2, 15
доларів США /кг, у липні 2013 року 2, 10
доларів США /кг, у серпні 2013 року - 2, 11
доларів США /кг, у жовтні 2013 року - 2, 17
доларів США /кг.

Отже, визначена органом доходів і
зборів митна вартість товару на 24%
перевищує середню вартість імпорту
цього товару з Ісландії в Україну у
серпні 2013 року, в той час як заявлена
ТОВ «Сільпо ПДВПП» митна вартість
всього на 9 - 10% нижче середньої вартості
імпорту цього товару з Ісландії в
Україну у жовтні 2013 року.

Указом Президента України від 10.02.1996 р.
№ 124/96 «Про заходи щодо вдосконалення
кон'юнктурно-цінової політики у сфері
зовнішньоекономічної діяльності» (на
даний час втратив чинність) було
утворено Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків
(Держзовнішінформ), з покладенням на
нього функцій з моніторингу зовнішніх
експортних товарних ринків та цін, що
складаються на таких ринках,
формування кон'юнктурно -
інформаційної системи, надання
інформаційної, консультативної,
експертної допомоги підприємствам,
установам та організаціям.

Відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 29.03.2001 р. №310
«Питання Міністерства економіки»
Державний інформаційно-аналітичний
центр моніторингу зовнішніх товарних
ринків віднесено до сфери управління
Міністерства економіки України.

На даний час Держзовнішінформ є
державним органом, уповноваженим
надавати цінову інформацію на імпорт і
експорт товарів та здійснювати цінову
експертизу товарів. Про необхідність
врахування зазначеного судами при
розв'язані спорів щодо оцінки митної
вартості було наголошено у Довідці
Вищого адміністративного суду України
від 01.10.2008 б/н «Про результати вивчення
та узагальнення практики розгляду ВАСУ
касаційних скарг на судові рішення у
справах про порядок справляння митними
органами передбачених законами
податків і зборів».

Враховуючи наявні дані ДП
«Держзовнішінформ», Витяги з бюлетеня
«Огляд цін українського та світового
товарних ринків» № 9(203) 2013 за вересень
2013 року, № 10(204) 2013 за жовтень 2013 року та
№ 11(205) 2013 за листопад 2013 року, світові
ціни на свіжоморожену скумбрію FOB
Норвегія у серпні, вересні та жовтні
2013р. становлять: серпень 2013 року - 1, 64
доларів США /кг, вересень 2013 року -1, 58
доларів США /кг, жовтень 2013 року - 1, 97
доларів США /кг.

Отже, визначена відповідачем у вище
зазначених рішеннях митна вартість
товару на 36 % перевищує світові ціни на
цей товар у жовтні 2013 року.

Відповідно до витягу з цінової бази
даних Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
за період з 14.02.2013 по 14.06.2013 митна
вартість скумбрії свіжомороженої
цілої (код УКТЗЕД ), країна
походження: Ісландія, ввезеної в
приблизно такій кількості (близько 18
тис. кг), у 56 випадках складає - 1,60 - 2,47
доларів США/ кг, тобто нижче визначеної
відповідачем митної вартості товарів.

Таким чином, середня вартість імпорту
аналогічних/подібних товарів тієї
самої країни походження є набагато
нижчою за визначену митним органом і
майже дорівнює вартості, заявленій ТОВ
«Сільпо ПДВПП».

Отже, в митного органу була можливість
застосувати метод 2а або 2б визначення
митної вартості товарів (за ціною
договору щодо ідентичних або подібних
товарів), проте відповідач цього не
зробив, застосувавши метод 2ґ
(резервний).

Тобто, щодо одних імпортерів митний
орган приймає (визначає) митну вартість
на одному рівні, а саме: 1,60 - 1,80 доларів
СІПА/кг для скумбрії свіжомороженої, а
позивачу коригує до 2,68 доларів США/кг,
що порушує принцип визнання рівності
та правомірності інтересів усіх
суб'єктів господарювання (п.6 ч. 1 ст. 8
МКУ).

Аналогічна правова позиція
викладена і в Постанові Вищого
адміністративний суд України від
14.05.2013 р. по справі № К/9991/58921/12 , в якій
вказано , що разом з тим, відповідач при
визначені митної вартості товару за 6
методом не надав будь яких фактичних
даних щодо неможливості застосування
попередніх 2-5 методів визначення
митної вартості, про що не було
зазначено і в спірних рішенням про
визначення митної вартості товару. За
таких обставин, колегія суддів вважає
правильними висновки судів попередніх
інстанцій, що використовуючи владні
управлінські функції при визначенні
митної вартості товару митний орган
порушив порядок черговості
послідовного використання методів,
передбачених статтями 267-272 Митного
кодексу України.

Також, в оскаржуваних рішеннях не
зазначено докладну інформацію та
джерела, які використовувалися митним
органом при визначенні митної вартості
товарів.

Згідно опису графи 33 розділу 2 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 2012 року № 598,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 01 червня 2012 р. за №
883/21195, у випадку визначення митної
вартості оцінюваних товарів із
застосуванням резервного методу
(стаття 64 Кодексу) зазначаються
докладна інформація та джерела, які
використовувалися митним органом при
її визначенні.

Посилання на використання цінової бази
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби у Рішенні
допускається тільки при визначенні
митної вартості відповідно до положень
статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов'язковим
зазначенням номера та дати митної
декларації, яка була взята за основу
для визначення митної вартості
оцінюваних товарів, з поясненнями щодо
зроблених коригувань на обсяг партії
ідентичних або подібних (аналогічних)
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо.

Аналогічна вимога міститься у ст. 64 МКУ,
яка визначає правила та умови
застосування резервного методу для
визначення митної вартості товарів,
частиною 2 та п. 7 частини 3 якої
передбачено, що митна вартість,
визначена згідно з положеннями цієї
статті, повинна ґрунтуватися на раніше
визнаних (визначених) органами доходів
і зборів митних вартостях та не може
визначатися на підставі довільної чи
фіктивної вартості.

Проте, відповідач в оскаржуваних
рішеннях не вказав раніше визнану
(визначену) митну вартість, що
підтверджує її визначення на підставі
довільної вартості в порушення
вказаних норм МКУ.

Крім того, відповідачем не було
проведено процедури консультацій з
позивачем.

Згідно ч. 4 ст. 57 МКУ застосуванню
другорядних методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

Відповідно до вимог графи 33 «Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів», затверджених
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.2012 № 598, зареєстрованого в
Мін'юсті 01.06.2012 за № 883/21195 у графі також
вказується про проведення процедури
консультацій між митним органом та
декларантом з метою обґрунтованого
вибору методів визначення митної
вартості товарів відповідно до вимог
статей 59 - 61 Кодексу. Результати
проведеної консультації, а також
причини, через які не можуть бути
застосовані методи визначення митної
вартості товарів за ціною договору
щодо ідентичних, подібних (аналогічних)
товарів (наприклад, відсутня
інформація щодо вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів),
фіксуються у графі.

В графі 33 рішень про коригування митної
вартості товарів зазначено, що
процедура консультацій проведена та
вказані причини через які не можуть
бути застосовані методи визначення
митної вартості товарів, окрім
резервного.

Визначення цього в рішенні не є
достатнім доказом проведення
консультації, у разі заперечення цього
факту ТОВ «Сільпо ПДВПП», так як
консультація проводиться до прийняття
рішення.

Так, митне оформлення товарів
здійснювалось шляхом електронного
декларування. При цьому, ніякої іншої
інформації, крім вимоги про надання
додаткових документів та прийнятого
рішення про коригування митної
вартості до ТОВ «Сільпо ПДВПП» не
надходило, що свідчить про відсутність
зі сторони митного органу будь якої
спрямованості на діалог з декларантом
з метою визначення основи митної
вартості. Також ТОВ «Сільпо ПДВПП» не
засвідчувало жодним чином запис у
рішеннях про коригування митної
вартості про проведення консультацій,
що також підтверджується матеріалами
справи.

При цьому, в графі 33 оскаржуваних
рішеннях не зафіксовані результати
проведеної консультації, а лише
вказані причини через які не можуть
бути застосовані попередні методи
визначення митної вартості товарів.

Верховний Суд України неодноразово у
своїх рішеннях зазначав, що
дискреційні функції митних органів
мають законодавчі обмеження у випадках
незгоди із задекларованою митною
вартістю. До таких, зокрема, належать
процедура консультацій між митним
органом та декларантом з метою
обґрунтованого вибору підстав для
визначення митної вартості та
обов'язок послідовного вибору методів
(від першого до шостого) визначення
митної вартості товарів. Так, верховний
Суд України зазначає, що у разі незгоди
митного органу із митною вартістю
імпортованого товару він відповідно до
вимог статті 266 Митного кодексу України
зобов'язаний провести процедуру
консультацій, у ході яких мав би дійти
висновків щодо застосування того чи
іншого методу визначення митної
вартості товарів. (постанови
Верховного Суду України від 14.05.2013 у
справі № 21-130а13, від 21.01.2011 у справі № 21-
56а10, від 07.02.2011 у справі № 21-76а10, від
14.11.2011 у справі № справа N 21-213а11, від
06.02.2012 у справі № 21-418а11, від 03.07.2012 у
справі № 21-197а12).

Таким чином, суд дійшов висновку, що
митний орган неправомірно відмовив
позивачу у визнанні задекларованої ним
митної вартості товару за основним
методом, визначив митну вартість за
резервним методом та прийняв
оскаржувані рішення про коригування
митної вартості товару, тому ці
рішення підлягають скасуванню.

Згідно частини 1 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 71 цього Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідачем не надано суду
заперечень на позов, та не надано
належних та достатніх доказів на
підтвердження позиції щодо
правомірності застосування норм
митного законодавства, а відтак,
відповідач не довів суду правомірність
прийняття оскаржуваного рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень законодавства України,
доказів, наявних в матеріалах справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
вважає їх такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем за подання позовної заяви
сплачено судовий збір, доказів
понесення ним інших судових витрат
суду не надано.

Таким чином, витрати по сплаті судового
збору підлягають присудженню з
Державного бюджету України на користь
позивача.

Керуючись статтями 11, 14, 70, 71, 72, 86, 94, 159-163,
167, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
Рішення Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів про коригування
заявленої митної вартості
№100250000/2013/500270/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500271/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500269/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500272/2 від 01.10.2013р.,
№100250000/2013/500284/2 від 07.10.2013р.,
№100250000/2013/500306/2 від 10.10.2013р.,
№100250000/2013/500312/2 від
15.10.2013р.,№100250000/2013/500324/2 від
17.10.2013р.,№100250000/2013/500356/2 від 29.10.2013р.,
№100250000/2013/500335/2 від
22.10.2013р.,№100250000/2013/500334/2 від 22.10.2013р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сільпо ПДВПП"
судовий збір у розмірі 464 (чотириста
шістдесят чотири) грн. 91 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Лиска І.Г.