Справа № 827/2279/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/1714/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у м.Севастополі на
постанову окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 24 жовтня 2013
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 9 грудня 2013 року у справі № 827/2279/13-а
за позовом ОСОБА_1 до Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у м. Севастополі про
визнання дій незаконними, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у м.Севастополі, в якому просив:
визнати дії Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у місті Севастополі щодо
розгляду звернення ОСОБА_2 від 20.05.2013
№19-730-08 незаконними; визнати дії
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії у місті
Севастополі в частині розповсюдження
інформації третім особам про ОСОБА_1 в
листі відповідача від 10.06.2013 №07/04-235; -
заборонити Державній інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у місті Севастополі приймати
та розглядати заяви від ОСОБА_2 та
"Регіональної правозахисної групи
"Полуостров Крим"; стягнути з
відповідача судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Державною інспекцією з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії у м.
Севастополі при розгляді звернення
ОСОБА_2 від 20.05.2013 №19-730-08 допущені
порушення вимог ст.31 Конституції
України, ст.11 Закону України "Про
інформацію", ст.10 Закону України "Про
захист персональних даних" та ч.1 ст.8
"Про звернення громадян".

Постановою окружного
адміністративного суду міста
Севастополь від 24 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 9 грудня 2013
року, позовні вимоги задоволені
частково. Визнані протиправними дії
Державної інспекції з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної та теплової енергії в
місті Севастополі щодо розгляду
звернення координатора проекту
Регіональної правозахисної групи
"Полуостров Крим" ОСОБА_2 від 20 травня 2013
року та щодо розповсюдження
конфіденційної інформації третім
особам про ОСОБА_1, викладені в листі
№07/04-235 від 10 червня 2013 року. В решті
позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 34 грн. 41 коп.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями Державна інспекція з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у м. Севастополі звернулася до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29.05.2013р. Інспекцією
Держенергонагляду у м.Севастополі з
прокуратури м.Севастополя за
належністю було отримане звернення
ОСОБА_2 для перевірки і вжиття заходів
відповідно до наданих повноважень.
Дане звернення було розглянуте та
заявнику 10.06.2013 була надана відповідь
від 10.06.2013 №07/04-235. Зі змісту відповіді
вбачається, що електропостачання
житлового будинку АДРЕСА_1
здійснювалося за відсутності договору
про користування електроенергією, при
цьому було зазначено, що ПАТ "ЕК
"Севастопольенерго" пропонувало ОСОБА_1
укласти такий договір. Станом на
07.05.2013р. ПАТ "ЕК Севастопольобленерго"
припинило постачання електричної
енергії у житловий будинок за
вищезазначеною адресою. Паспорт
громадянина України ОСОБА_1 свідчить,
про те що позивач зареєстрований за
адресою: будинок АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
суди першої та апеляційної інстанції
виходили з того, що в порушення вимог
ч.1 ст.8 Закону України "Про звернення
громадян" у зверненні не було зазначене
місця проживання заявника, таким чином,
воно не підлягало розгляду
відповідачем.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Відповідно ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, зокрема, чи прийняті вони:
на підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; обґрунтовано; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надане.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судами встановлено, що відповідно ст.7
Закону України "Про звернення громадян"
прокуратурою міста Севастополя
звернення ОСОБА_2 від 20.05.2013 №19-730-08 було
направлене за належністю до Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії у м. Севастополі.

Питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів. Закон
забезпечує громадянам України
можливості для участі в управлінні
державними і громадськими справами,
для впливу на поліпшення роботи
органів державної влади і місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, для відстоювання своїх прав
і законних інтересів та відновлення їх
у разі порушення регулюється Законом
України "Про звернення громадян" від
02.10.1996 № 393/96-ВР(Далі - Закон № 393/96-ВР).

Відповідно до ст.1 Закону № 393/96-ВР
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно ст.3 Закону № 393/96-ВР під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги.

Відповідно ст.4 Закону № 393/96-ВР до
рішень, дій (бездіяльності), які можуть
бути оскаржені, належать такі у сфері
управлінської діяльності, внаслідок
яких: порушено права і законні інтереси
чи свободи громадянина (групи
громадян); створено перешкоди для
здійснення громадянином його прав і
законних інтересів чи свобод;
незаконно покладено на громадянина
які-небудь обов'язки або його незаконно
притягнуто до відповідальності.

Вимоги до звернення встановлені ст.5
Закону № 393/96-ВР зокрема у зверненні має
бути зазначене прізвище, ім'я, по
батькові, місце проживання
громадянина, викладена суть порушеного
питання, зауваження, пропозиції, заяви
чи скарги, прохання чи вимоги.

Судами також встановлено, що звернення
ОСОБА_2 від 20.05.2013 №19-730-08 розглянуте
інспекцією саме як від фізичної особи,
разом з тим у зверненні в якості
засобів зв'язку був зазначений лише
номер поштової скриньки, однак не було
зазначене місце проживання заявника.

Відповідно ч.1 ст.8 Закону № 393/96-ВР
письмове звернення без зазначення
місця проживання, не підписане автором
(авторами), а також таке, з якого
неможливо встановити авторство,
визнається анонімним і розгляду не
підлягає.

Доводи касаційної скарги є
необґрунтованими та не спростовують
правильність висновків судів.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до
вірного висновку про наявність підстав
для часткового задоволення позовних
вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається, при цьому колегія суддів
зазначає, що справа переглядається в
межах касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державної інспекції з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії у м. Севастополі відхилити.

Постанову окружного адміністративного
суду міста Севастополь від 24 жовтня 2013
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 9 грудня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно