Справа № 818/8638/13-а
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 р. Справа № 818/8638/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Курило Л.В.,

суддів: Русанової В.Б. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання
- Дудки О.А.,

представника позивача - Петріщева О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 17.12.2013р. по справі №
818/8638/13-а

за позовом Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"

до Сумської митниці Міндоходів

про скасування рішення, стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

13.11.2013 року позивач - Публічне
акціонерне товариство "Сумихімпром" -
звернулось до суду з адміністративним
позовом, в якому просило скасувати
рішення Сумської митниці Державної
митної служби України від 13.05.2013 р.
№805130000/2013/000090/1 про коригування митної
вартості товарів; стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача суму надмірно сплаченого ПДВ
у розмірі 546047,84 грн.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013 року
в задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просив скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
вимоги апеляційної скарги підтримав в
повному обсязі, просив постанову суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нову постанову, якою задовольнити
позов.

Представники сторін в судове
засідання суду апеляційної інстанції,
призначене на 26.03.2014 р., не прибули, про
дату, час та місце судового розгляду
повідомлені своєчасно та належним
чином, представник позивача надав
клопотання про розгляд справи без його
участі.

Згідно ч.1 ст. 41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, вислухавши
представника позивача, переглянувши в
межах апеляційної скарги постанову
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 13.05.2013 р. Сумською
митницею Міндоходів прийнято рішення
№805130000/2013/000090/1 про коригування митної
вартості товарів на рівні 433 долари США
за 1 тону метричну, другорядним методом
- за ціною договору щодо ідентичних
товарів (а) та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні чи пропуску товарів і
транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00089 (а.с. 174-182).

03 січня 2013 року між ПАТ "Сумихімпром"
(покупець) та ЗАТ "Білоруська калійна
компанія" (продавець) укладено контракт
№2013-0004, відповідно до якого продавець
зобов'язується поставити калій
хлористий , рожевого кольору , на умовах
поставки DAF кордон Білорусь/Україна
(а.с. 8-16)

Відповідно до умов договору (п. 1
Додаткової угоди №4 від 01.04.2013 р.) ЗАТ
"Білоруська калійна компанія"
здійснювало поставку ПАТ "СУМИХІМПРОМ"
калію хлористого по контрактній ціні 365
доларів за 1 метричну тону протягом
квітня 2013 року.

Для здійснення митного оформлення
товару по контракту декларантом ПАТ
"Сумихімпром" 08.05.2013 р. подано до
Сумської митниці митну декларацію (МД)
№805130000/2013/005121, згідно якої заявлено до
декларування калій хлористий дрібний
рожевий (ГОСТ 4568-95) сорт І, вагою 5000000 кг,
вартістю 14587225,00 грн. (при курсі долара
США 7,993) (а.с. 156-157), до якої додано
наступні документи:

- рахунки - фактури на оплату калію
хлористого від 22.04.2013 р. №536, №537, №538,
№539, №540, №541, №542, №543, №544, №545, №546, №547,
№ 548, №549, №550;

- рахунки - фактури від 24.04.2013 р. №591, №590,
№589, №588, №587, №586, №585, №584, №582, №581;

- рахунки-фактури від 25.04.2013 р. №580, №583,
№594, №593, №592;

- рахунки-фактури від 27.04.2013 р. №611, №612,
№613, №614, №615, №616, №617, №618, №619, №620, №621,
№622, №623, №624, №625;

- рахунки-фактури від 30.04.2013 р. №647, №648,
№649, №650, №651, №652, №653, №654, №655, №656, №657,
№658, №659, №660, №661 (а.с. 18-77);

- платіжні доручення в іноземній валюті
від 26.04.2013 р. №243, від 30.04.2013 р. №249, від
07.05.2013 р. №253 на загальну суму 1677747,09 євро
(оплата в євро передбачена додатковою
угодою);

- залізничні накладні від 22.04.2013 р.,
24.04.2013 р., 25.04.2013 р., 27.04.2013 р., 28.04.2013 р., від
30.04.2013 р. на загальну кількість товару
5000000 кг. (а.с. 78-80).

Митна вартість вищевказаного товару
визначалась позивачем за методом 1,
відповідно до ст. 57 МК України, за ціною
договору щодо товару, який
імпортується (365 дол. США за 1 метричну
тону).

Приймаючи до уваги, що подані позивачем
документи містили розбіжності та не
містили всіх відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена ( не було надано
платіжне доручення) митним органом у
відповідності до частини третьої та
четвертої статті 53 Митного кодексу
України 08.05.2013 року у письмовому
вигляді на зворотній сторінці
декларації митної вартості
витребувано додаткові документи:
договір із третіми особами, пов'язаний
з договором на поставку товарів, митна
вартість яких визначається, виписку з
бухгалтерської документації ,
каталоги, специфікації, прейскуранти
виробника товару, розрахунок ціни (
калькуляцію), розрахунки про сплату
комісійних, посередницьких послуг,
пов'язаних з виконанням умов договору
( угоди, контракту).

Декларант з вимогами ознайомився під
підпис, надав лист ЗАТ "Білоруська
калійна компанія" від 29.01.2013 р. №05/258,
лист №05/4098 від 02.11.2012 року, лист від
18.04.2013 року №1714 та зазначив, що інших
документів надати не може.

У зв'язку з ненаданням декларантом
запитуваних документів, відповідачем
13.05.2013 р. прийнято рішення
№805130000/2013/000090/1 про коригування митної
вартості товарів на рівні 433 долари США
за 1 тону метричну, другорядним методом
- за ціною договору щодо ідентичних
товарів (а.с. 174-175) та видано картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів комерційного
призначення №805130000/2013/00089 (а.с.176-182).

За заявою позивача придбаний товар
(калій хлористий) митним органом
випущено у вільний обіг на підставі
частини 7 статті 55 Митного кодексу
України під гарантію, у зв'язку з чим
ПАТ "Сумихімпром" було здійснено
декларування вказаного товару за
вантажною митною декларацією з
визначенням митної вартості в розмірі
365 дол. США за 1 метричну тону, що
підтверджується митною декларацією
від 14.05.2013 року №805130000/2013/005236.

Митна вартість товару визначена
позивачем у митній декларації від
14.05.2013 року №805130000/2013/005236 склала 14 587 225,00
грн. при курсі долара США 7,993.
Визначений підприємством до сплати ПДВ
склав 2 917 445,00 грн. (14 587 225,00 х 20%).

Митна вартість товару згідно рішення
митного органу від 13.05.2013року
№805130000/2013/000090/1 склала 17 317 464,19 грн. при
курсі долара США 7,993. Визначений
Сумською митницею до сплати ПДВ склав 3
463 492,84 грн. (17 317 464,19 х 20%)

Різниця між ПДВ, визначеним до сплати
відповідачем, та ПДВ, визначеним до
сплати позивачем склала 546 047,84 грн. (3 463
492,84 -2 917 445,00 ).

Не погодившись з рішенням відповідача,
позивач звернувся із зазначеним
позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Сумською митницею, з
урахуванням приписів ст.ст. 51, 53-55, 59, 61
Митного кодексу України та зважаючи на
неможливість застосування першого
методу визначення митної вартості,
правомірно прийнято рішення про
коригування митної вартості товарів
від 13.05.2013 р. №805130000/2013/000090/1 відповідно
за другорядним методом, у зв'язку з чим
суд першої інстанції дійшов до
висновку, що Сумська митниця діяла на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством України з питань митної
справи, а тому підстави для визнання
недійсними рішення про коригування
митної вартості товарів, відсутні.

Даючи правову оцінку обставинам справи
колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України (в редакції на час виникнення
спірних відносин) митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 51
Митного кодексу України (далі - МК
України) відомості про митну вартість
товарів використовуються для
нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані заявляти митну вартість,
визначену ними самостійно, у тому числі
за результатами консультацій з митним
органом (пункт 1 частини 2 статті 52
Кодексу).

Відповідно до частин 2-4 статті 53 МК
України документами, які підтверджують
митну вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо митний орган має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу, крім документів,
зазначених у частинах другій та третій
цієї статті, подає (за наявності) такі
документи: 1) виписку з бухгалтерських
та банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України; 2) довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам; 3)
розрахунок ціни (калькуляцію).

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 МК України.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що митний орган має виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості. При цьому,
такий контроль може здійснюватися в
тому числі шляхом порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних або
подібних (аналогічних) товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, тобто з
використанням бази даних Єдиної
автоматизованої системи Державної
митної служби України, яка містить
відповідну інформацію.

В той же час, розбіжність між рівнем
заявленої декларантом митної вартості
товару та рівнем митної вартості
ідентичних або подібних товарів, митне
оформлення яких вже здійснено, не є
достатньою для висновку про
недостовірність даних щодо митної
вартості товарів, заявленої
декларантом.

Митним органом при невизнанні митної
вартості, заявленої позивачем, та
визначенні митної вартості за іншим,
відмінним від першого, методом не
обґрунтовано із посиланням на
документи, надані декларантом, причини
неможливості застосування першого
методу визначення митної вартості.
Крім того, митним органом при
витребуванні переліку документів не
зазначено обставин, які ці документи
повинні підтвердити.

Як вбачається із матеріалів справи
позивач не відмовився від надання
додаткових документів, і надав всі
можливі документи на вимогу митного
органу.

Колегія суддів вважає, що позивач
об'єктивно не міг надати для митного
оформлення Сумській митниці договір із
третіми особами, пов'язаний з договором
на поставку товарів, митна вартість
яких визначається, а митницею не
обґрунтовано витребування додаткових
документів та не обґрунтовано, які
обставини ці документи мали б
підтвердити.

Відповідно до статті 57 МК України
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що висновок
суду першої інстанції про
правомірність дій митного органу при
винесенні рішення від 13.05.2013р. №
805130000/2013/000090/1 про коригування митної
вартості товарів є невірним.

Разом з тим, колегія суддів вважає
позовні вимоги про стягнення з
Державного бюджету України на користь
ПАТ "Сумихімпром" суму надмірно
сплаченого податку на додану вартість
безпідставними із огляду на таке.

Згідно п. 2.2 Порядку
розрахунково-касового обслуговування
через органи Державного казначейства
України митних та інших платежів, які
вносяться до/або під час митного
оформлення, затвердженого наказом
Міністерства фінансів України,
Державної митної служби України від 24
січня 2006 року № 25/44 (далі - Порядок № 25/44)
для зарахування коштів, що вносяться
платниками та громадянами до/або під
час митного оформлення товарів, на
балансі Головного управління
Казначейства відкриті на ім'я митних
органів за балансовим рахунком 3734
"депозитні рахунки митних органів"
(далі - депозитний рахунок 3734).

Відповідно до пунктів 3.1, 3.3, 3.4 Порядку
№ 25/44 сплата коштів у національній
валюті, призначених для забезпечення
справляння митних та інших платежів,
здійснюється платниками до/або під час
митного оформлення товарів з рахунків,
відкритих ними в банках, у вигляді
передплати та/або доплати, а також
готівкою через банки на депозитні
рахунки 3734, відкриті на ім'я митних
органів в Головному управлінні
Казначейства. Кошти, що надійшли на
депозитні рахунки 3734 митних органів
згідно з Порядком № 25/44,
перераховуються митними органами
виключно для здійснення таких
операцій, як: зарахування до
відповідних бюджетів України;
повернення платникам помилково та/або
надміру сплачених коштів.

Розпорядження коштами, що
обліковуються на депозитних рахунках
3734 митних органів згідно з Порядком №
25/44, здійснюється виключно на підставі
платіжних доручень, що оформлені
митними органами в установленому
порядку.

Повернення платникам помилково та/або
надмірно сплачених митних та інших
платежів, що зараховані на депозитні
рахунки митних органів 3734, зокрема,
здійснюється відповідно до Порядку №
25/44, повернення платникам податків
коштів, що обліковуються на
відповідних рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від 20
липня 2007 року № 618 (далі - Порядок № 618).
ГУ ДКСУ у м. Києві на підставі платіжних
доручень митних органів забезпечує
перерахування коштів на банківські
рахунки платників, відкриті в банках;
банківські рахунки 2603, відкриті митним
органам у відповідних відокремлених
підрозділах уповноваженого банку за
місцезнаходженням митного органу для
виплати коштів платникам готівкою,
якщо такі кошти вносилися готівкою.

Зазначені розрахунки регулюються в
централізованому порядку згідно з
відповідними договорами між Державною
митною службою України та
уповноваженим банком, що обслуговує
митні органи.

Кошти, що підлягають зарахуванню до
Державного бюджету України, не пізніше
наступного робочого дня після дати
завершення митного оформлення товарів
перераховуються митними органами з
депозитних рахунків 3734, відкритих в ГУ
ДКСУ у м. Києві, на рахунки з обліку
доходів, відкриті в головних
управліннях Державної казначейської
служби України в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, у розрізі митних органів і
кодів бюджетної класифікації доходів
бюджету.

Відповідно до Порядку № 618 для
повернення з Державного бюджету
України митних та інших платежів,
помилково та/або надмірно сплачених до
бюджету, контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами,
платником податків до загального
відділу митного органу, яким
здійснювало оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Відділ перевіряє факт перерахування
митних та інших платежів з
відповідного рахунку до Державного
бюджету України та наявність
переплати.

Для підготовки висновку про повернення
з Державного бюджету України помилково
та/або надмірно зарахованих до бюджету
митних та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи, керівництвом Відділу за
потреби ініціюється проведення
перевірки в митному органі щодо
правильності митного оформлення із
залученням відповідних підрозділів
митного органу.

Окрім того, порядок повернення таких
коштів регламентовано наказом
Міністерства фінансів України від 03
вересня 2013 року № 787 "Про затвердження
Порядку повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів" (далі - Порядок №
787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
надається до органу Казначейства за
формою, передбаченою
нормативно-правовими актами з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи за підписом керівника
установи (його заступника відповідно
до компетенції), скріпленим гербовою
печаткою (у разі наявності) або
печаткою із найменуванням та
ідентифікаційним кодом установи, з
обов'язковим зазначенням такої
інформації: обґрунтування
необхідності повернення коштів з
бюджету, найменування платника
(суб'єкта господарювання), код за ЄДРПОУ
(для юридичної особи) або прізвище, ім'я,
по батькові фізичної особи,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків (ідентифікаційний
номер) або серія та номер паспорта (для
фізичних осіб, які через свої релігійні
переконання в установленому порядку
відмовилися від прийняття
реєстраційного номера облікової
картки платника податків та мають
відмітку у паспорті), сума платежу, що
підлягає поверненню, дата та номер
документа на переказ, який підтверджує
перерахування коштів до відповідного
бюджету.

Із системного аналізу вищевказаних
норм, колегія суддів приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з Державного бюджету України
на користь ПАТ "Сумихімпром" суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість у розмірі 546 047,84 грн.
задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним та обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 17.12.2013 року
частково не відповідає вимогам ст. 159
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Згідно ч.2 ст.205 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги може своєю постановою змінити
постанову суду першої інстанції або
прийняти нову постанову, якими суд
апеляційної інстанції задовольняє або
не задовольняє позовні вимоги.

Враховуючи встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
прийняттям нової постанови про
часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України, якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, п. 3 ч.1 ст.
198, ст. 202, ч.2 ст. 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н
О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Сумихімпром"
задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 17.12.2013р. по
справі № 818/8638/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
публічного акціонерного товариства
"Сумихімпром" до Сумської митниці
Державної митної служби України про
скасування рішення, стягнення суми
задовольнити частково.

Скасувати рішення Сумської митниці
Державної митної служби України від
13.05.2013 року №805130000/2013/000090/1 про
коригування митної вартості товарів. В
іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Публічного акціонерного
товариства "Сумихімпром" (05766356)
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 548,55 грн. (п'ятсот сорок вісім
грн. 55 коп.)

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Курило Л.В.Судді
Русанова В.Б. Присяжнюк О.В. Повний
текст постанови виготовлений 31.03.2014 р.