Справа № 2а-7390/12/2670
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/66291/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Київського міського
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до КП Житлово-експлуатаційна
контора "Золотоустівська"
Шевченківської районної у м. Києві ради
про стягнення штрафних санкцій за
касаційною скаргою КП
Житлово-експлуатаційна контора
"Золотоустівська" Шевченківської
районної у м. Києві ради на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до КП
Житлово-експлуатаційна контора
"Золотоустівська" Шевченківської
районної у м. Києві ради про стягнення
штрафних санкцій.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 серпня 2012 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року апеляційну скаргу позивача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернулася із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 09 лютого 2012 року
КП «Житлово-експлуатаційна контора
«Золотоусівська» був поданий звіт про
зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2011 рік (а.с. 11).

Згідно до поданого звіту,
середньооблікова кількість штатних
працівників облікового складу
становила 91 особа. Кількість інвалідів
- штатних працівників, які повинні
працювати на робочих місцях, створених
відповідно до ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в України» складає 4 особи.

Таким чином, невиконання нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів становить 1 робоче місце.
Середньорічна заробітна плата
штатного працівника КП
«Житлово-експлуатаційна контора
«Золотоусівська» - 42,205,49 грн.

Позивачем розраховано
адміністративно-господарську санкцію
за невиконання відповідачем нормативу
робочих місць для працевлаштування
інвалідів за 2011 рік в сумі 42 205 гривень 49
копійок адміністративно-господарських
санкцій та 337 гривень 60 копійок пені.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», підприємства,
установи, організації, фізичні особи,
які використовують найману працю,
зобов'язані виділяти та створювати
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, у тому числі спеціальні
робочі місця, створювати для них умови
праці з урахуванням індивідуальних
програм реабілітації і забезпечувати
інші соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Згідно ч. 1 ст. 19 цього Закону для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, установлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України
«Про зайнятість населення»,
підприємства, установи і організації
незалежно від форми власності
реєструються у місцевих центрах
зайнятості за їх місцезнаходженням як
платники збору до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, щомісяця подають
цим центрам адміністративні дані у
повному обсязі про наявність вільних
робочих місць (вакансій), у тому числі
призначених для працевлаштування
інвалідів, та про працівників, які
працюють неповний робочий день
(тиждень), якщо це не передбачено
трудовим договором, або не працюють у
зв'язку з простоєм виробництва з не
залежних від них причин, і в
десятиденний строк - про всіх прийнятих
працівників у порядку, встановленому
законодавством. Несвоєчасна
реєстрація або відмова від неї,
порушення порядку подання
адміністративних даних тягне за собою
відповідальність, передбачену законом.

Тобто, відповідач був зобов'язаний,
зокрема, протягом 2011 року щомісяця
подавати до відділення Фонду
соціального захисту інвалідів звіти
про наявність вакансій.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції вірно вказав на те, що в
матеріалах справи відсутні всі докази
щодо подання відповідачем таких звітів
у 2011 році.

Натомість в матеріалах справи наявний
звіти за формою № 3-ПН про наявність
вакансій стосовно вакантних робочих
місць для працевлаштування інвалідів
протягом 2011 року, які відповідач
подавав три рази, а саме «Звіт про
наявність вакансій» станом на 10.01.2011
року, 03.02.2011 року, 02.03.2011 року, звіти за
інші місяці відсутні. Проте з наданих
звітів вбачається, що вони надавались
до центрів зайнятості як з відміткою
про необхідність у працевлаштуванні
інвалідів так і звіти без відміток про
необхідність у працевлаштуванні
інвалідів, у всіх звітах лише
зазначалось: вакантна посада, характер
роботи, умови праці, розмір заробітної
плати, графік роботи та наявність чи
відсутність шкідливих, небезпечних та
важки умов праці (а.с.32,33,34).

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», підприємства,
установи, організації, у тому числі
підприємства, організації громадських
організацій інвалідів, фізичні особи,
які використовують найману працю, де
середньооблікова чисельність
працюючих інвалідів менша, ніж
установлено нормативом, передбаченим
статтею 19 цього Закону, щороку
сплачують відповідним відділенням
Фонду соціального захисту інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, яка
використовує найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Порядок та терміни сплати зазначених
санкцій затверджені постановою
Кабінету Міністрів України «Про
реалізацію статей 19 і 20 Закону України
«Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 31.01.2007 № 70.
Зокрема, роботодавці сплачують суму
адміністративно-господарських санкцій
відділенням Фонду соціального захисту
за місцем їх державної реєстрації як
юридичних осіб або фізичних осіб -
підприємців на рахунки, відкриті в
органах Державного казначейства, до 15
квітня року, що настає за роком, в якому
відбулося порушення нормативу робочих
місць для працевлаштування інвалідів.

Оскільки відповідачем
адміністративно-господарські санкції
у визначений строк сплачено не було,
йому, у відповідності до вимог
законодавства, позивачем нараховано
пеню у сумі 337,60 грн.

Отже, заборгованість відповідача
склала: 42 543,09 грн.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
апеляційної інстанції вірно врахував
те, що відповідачем не надано жодних
доказів про виконання ним в повному
обсязі вимог закону про щомісячне
подання даних про наявність на
підприємстві вільних робочих місць
(вакансій), у тому числі призначених для
працевлаштування інвалідів, в зв'язку з
чим державна служба зайнятості не мала
можливості встановити чи було із
квітня по грудень 2011 року на
підприємстві створено робочі місця для
працевлаштування інвалідів та
своєчасно направляти їх для
працевлаштування на підприємство
відповідача. Таким чином, накладення на
відповідача
адміністративно-господарські санкцій
є правомірним.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу КП
Житлово-експлуатаційна контора
"Золотоустівська" Шевченківської
районної у м. Києві ради залишити без
задоволення, постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді