Справа № 2а/0542/200/12
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/800/5585/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Пролетарського районного
суду м. Донецька від 19 листопада 2012 року
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради про
стягнення недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Пролетарської
районної в м. Донецьку ради про
визнання неправомірними дій та
стягнення заборгованості по виплаті
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 05
серпня 2011 року, виходячи з розміру
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Постановою Пролетарського районного
суду м. Донецька від 19 листопада 2012 року
в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року позовні вимоги за період з 05
серпня 2011 року по 21 квітня 2012 року -
залишено без розгляду.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 січня 2013
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове, яким
позовні вимоги задоволено частково.
Визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради та зобов'язано провести
нарахування та виплату позивачу
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 22 квітня 2012 року по 22
жовтня 2012 року. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанції постановлене з додержанням
норм матеріального права, правова
оцінка обставинам у справі дана вірно,
а доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225- 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судового
рішення.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є матір'ю
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснює догляд
за нею до досягнення трирічного віку.
Виплата позивачу допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснювалася у
розмірі по 130 грн. на місяць, як особі,
застрахованій у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Пунктом 25 розділу ІІ Закону України
«Про Державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» виключено
статті 40-44 із Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22 травня 2008 року № 10-рп/2008
зазначений пункт 25 визнано
неконституційним.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік» та Законом України
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» іншого розміру допомоги, ніж у
статті 43 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» не встановлювалось.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що
оскільки ОСОБА_2 є особою, яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування, на відносини щодо виплати
їй допомоги за 2012 рік поширюються норми
спеціального Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням»

Також, судом апеляційної інстанції
вірно встановлено, що положення
Постанови Кабінету Міністрів України
«Про порядок призначення та виплати
державної допомоги сім`ям з дітьми» від
27 грудня 2001 року № 1751 було затверджене
саме на виконання Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».

Наведене узгоджується з правовою
позицією Верховного Суду України, яка
була висловлена у постанові від 25
грудня 2012 року (справа № 21-410а12).

Отже, доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, що призвело або
могло б призвести до невірного
вирішення спору, а тому оскаржуване
судове рішення є законним та
обґрунтованим і підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Пролетарської районної в м. Донецьку
ради про стягнення недоотриманої
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко