Справа № 826/19419/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

м. Київ

05 лютого 2014 року 11:30 год.
№826/19419/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А.,

за участю секретаря судового засідання
Левченко І.В.,

представників сторін: позивача - Куца
А.В., Куца В.А., відповідача - Лузя Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю "Енко" до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Голов-ного
управління Міндоходів у м.Києві (далі -
ДПІ) про скасування податкових
повідомлень-рішень від 20.11.2013 № та
№,

в с т а н о в и в:

Позов обґрунтовано відсутністю
порушень, вказаних в акті перевірки,
результати якої не підтверджені
відповідними доказами і не
відповідають вимогам податкового
законодавс-тва щодо порядку формування
валових витрат і податкового кредиту з
ПДВ та наданим до перевірки документам,
які підтверджують задекларовані
позивачем показники валових витрат і
податкового кредиту з ПДВ по
взаємовідносинах з ТОВ "Стела".

Під час розгляду справи представники
позивача підтримали позов з цих
підстав.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, надала письмові
заперечення, в яких просить відмовити у
позові з підстав відсутності
господарських операцій між позивачем і
ТОВ "Стела", посилаючись на
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Стела" та відсутність його
за податковою адресою.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд дій-шов висновку про наявність
підстав для задоволення позову,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача щодо
підтвердження відомостей, отриманих
від особи, яка мала правові відносини з
платником податків ТОВ "Стела" за
період березень-липень 2011р. і січень,
лютий 2012р., за результатами якої
складено акт від 01.11.2013 №321/1-22-07-32043003 та
винесено податкові
повідомлення-рішення:

- від 20.11.2013 №, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з ПДВ на
155062 грн. (у т.ч.: основний платіж - 146082
грн., штраф - 8980 грн.);

- від 20.11.2013 №, яким позивачу
збільшено грошове зобов'язання з
по-датку на прибуток на 174436 грн. (у т.ч.:
основний платіж - 172891 грн., штраф - 1545
грн.).

Судом встановлено, що спірне грошове
нарахування здійснено у зв'язку з
порушенням позивачем п. 198.3, п. 198.6 ст. 198,
п. 201.4 ст. 201 ПК, внаслідок чого, як
зазначив в акті відповідач, було
занижено ПДВ на 146082 грн. (у т.ч.: за
березень 2011 на 54851 грн., за квітень 2011 на
17084, за травень 2011 на 19032 грн., за червень
2011 на 19200 грн., за липень 2011 на 30032 грн., за
січень 2012 на 2408 грн., за лютий 2012 на 3475
грн.), а також у зв'язку з порушенням пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК і заниженням податку
на прибуток на загальну суму 172891 грн. (у
т.ч.: за 1 кв. 2011 на 68564 грн., за 2 кв. 2011 на
63614 грн., за 3 кв. 2011 на 34563 грн., за 1 кв. 2012
на 6177 грн.).

Згідно з актом зміст порушення полягає
у тому, що за висновком відповідача
правочин між позивачем і ТОВ "Стела" не
створює реальних правових наслідків,
тому формування ва-лових витрат і
податкового кредиту з ПДВ є
неправомірним. Цей висновок зроблено
відпові-дачем на підставі "транзитного"
акта ДПІ у Печерському районі
Головного управління Мін-доходів у м.
Києві від 18.07.2013 №372/26-55-22-08/30765630 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Стела" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період з 01.03.2010 по 31.10.2010 та за період з
01.03.2011 по 28.02.2012", в якому зазначено, що
відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 203, п. 1, п. 2 ст.
215, ст. 228 ЦК правочини, укладені ТОВ
"Стела", є нікчемними, оскільки
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держа-ви та
суспільства, вчинені удавано з метою
приховування сплати податків третіх
осіб.

Спірні правовідносини виникли у сфері
справляння податків і зборів та
стосуються правомірності податкового
повідомлення-рішення.

Під витратами відповідно до пп.14.1.27 п.
14.1 ст. 14 ПК розуміється сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником).

Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподат-кування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення плат-ником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ве-дення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Водночас витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку, не можуть
підлягати включенню до складу витрат
платника податків (пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139
ПК).

Під податковим кредитом відповідно до
пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК розуміється сума,
на яку платник ПДВ має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податково-го) періоду, визначена
згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає зокрема у
разі здій-нення операцій з придбання
товарів та послуг (пп. "а" п. 198.1 ст. 198 ПК).

Пунктом 198.2 ст. 198 ПК визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату това-рів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податко-вою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК податковий
кредит звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та
складається з сум податків,
нарахо-ваних (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою п. 193.1
ст. 193 цього Ко-дексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у т.ч. при їх імпорті) та послуг з метою
їх подальшого використання в
оподаткову-ваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст. 198 ПК визначено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього
Кодексу).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка, як встановлено
п. 201.10 цієї ж статті, є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Законом України від 16.07.1999 №996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством та на даних якого
ґрунтується, зокрема, податкова
звітність (ч.2 ст.3). Підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій визначено первинні документи,
які фіксують факти здійснення
господарських операцій (ч.1 ст.9) та які
повинні містити обов'язкові реквізити
первинних документів, визначені у ч.2
ст.9.

Отже, формування валових витрат і
податкового кредиту з ПДВ обумовлено
прид-банням платником товарів, робіт
(послуг) з метою їх використання в межах
господарської діяльності та
реалізується за наявності в платника
належно оформлених підтверджуючих
проведення господарських операцій
первинних документів і податкових
накладних.

Як вірно встановлено перевіркою,
позивачем відображено в податковому
обліку з податку на прибуток та з ПДВ
результати фінансово-господарських
відносин з ТОВ "Стела" і задекларовано в
складі валових витрат 730409 грн. (у т.ч.: за
1 кв. 2011 - 274254 грн., за 2 кв. 2011 - 276581 грн., за
3 кв. 2011 - 150159 грн., за 1 кв. 2012 - 29415 грн.), а
також в складі податкового кредиту з
ПДВ 146082 грн. (у т.ч.: за березень 2011 - 54850,71
грн., за квітень 2011 - 17084,16 грн., за
травень 2011 - 19031,66 грн., за червень 2011 -
19200,29 грн., з липень 2011 - 30031,88 грн., за
січень 2012 - 2408,25 грн., за лютий 2012 - 34758
грн.), нарахованих у зв'язку з
придбанням позивачем у ТОВ "Стела"
товарів.

На підтвердження правильності
декларування валових витрат і
податкового кредиту з ПДВ по
контрагенту ТОВ "Стела", позивач надав
до перевірки необхідні договір
поставки від 10.03.2011 №103, укладений з ТОВ
"Стела" (Постачальник), і складені на
його виконання первинні документи
(рахунки-фактури, накладні на товар,
податкові накладні, платіжні
доку-менти).

Так, перевіркою вірно встановлено, що
згідно з вищевказаним договором ТОВ
"Сте-ла" зобов'язалося передати
позивачу (Покупець) товар, асортимент,
ціна та кількість якого вказуються у
рахунках-фактурах та видаткових
накладних.

Перевіркою вірно встановлено, що на
виконання договору ТОВ "Стела"
виставлено, а позивачем прийнято до
оплати наступні рахунки-фактури на
придбання товарів, відповідно
асортименту (муфти сс-90, сс-100, сс-110,
муфти з'єднувальні мпкс-40, мпкс-50,
мпкс-70, затискачі клинові КЗНВ),
кількості, ціни і загальної вартості:

- від 04.03.2011 №62 на суму 325104,25 грн. (у т.ч.
ПДВ - 54184,04 грн.),

- від 11.03.2011 №71 на суму 4000 грн. (у т.ч. ПДВ -
666,67 грн.),

- від 05.04.2011 №111 на суму 102505 грн. (у т.ч.
ПДВ - 17084,17 грн.),

- від 06.05.2011 №2500 на суму 114190 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19031,67 грн.),

- від 03.06.2011 №2540 на суму 115201,75 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19200,29 грн.),

- від 05.07.2011 №2573 на суму 115201,75 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19200,29 грн.),

- від 27.07.2011 №2604 на суму 64989,50 грн. (у т.ч.
ПДВ - 10831,58 грн.),

- від 11.01.2012 №6 на суму 14449,50 грн. (у т.ч.
ПДВ - 2408,25 грн.),

- від 02.02.2012 №31 на суму 19266 грн. (у т.ч. ПДВ
- 3211 грн.),

- від 15.02.2012 №43 на суму 1584 грн. (у т.ч. ПДВ -
264 грн.).

Перевіркою вірно встановлено, що
поставка зазначених в
рахунках-фактурах товарів
підтверджена наступними накладними на
товар:

- від 24.03.2011 №67 на суму 3333,33 грн. (у т.ч.
ПДВ - 666,67 грн.),

- від 24.03.2011 №68 на суму 73989,96 грн. (у т.ч.
ПДВ - 14797,99 грн.),

- від 25.03.2011 №72 на суму 114881,92 грн. (у т.ч.
ПДВ - 22976,38 грн.),

- від 31.03.2011 №78 на суму 82048,33 грн. (у т.ч.
ПДВ - 16409,67 грн.),

- від 18.04.2011 №97 на суму 85420,83 грн. (у т.ч.
ПДВ - 17084,17 грн.),

- від 23.05.2011 №129 на суму 95158,33 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19031,67 грн.),

- від 15.06.2011 №163 на суму 96001,46 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19200,29 грн.),

- від 20.07.2011 №191 на суму 96001,46 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19200,29 грн.),

- від 29.08.2011 №233 на суму 1425 грн. (у т.ч. ПДВ
- 285 грн.),

- від 09.09.2011 №247/1 на суму 52732,92 грн. (у т.ч.
ПДВ - 10546,58 грн.),

- від 08.02.2012 №24 на суму 12041,25 грн. (у т.ч.
ПДВ - 2408,25 грн.),

- від 21.02.2012 №37 на суму 1320 грн. (у т.ч. ПДВ -
264 грн.),

- від 21.02.2012 №36 на суму 16055 грн. (у т.ч. ПДВ
- 3211 грн.).

Також перевіркою вірно встановлено, що
у зв'язку з поставкою позивачу товарів,
ТОВ "Стела" виписано на користь
позивача наступні податкові накладні:

- від 15.03.2011 №13 на суму 4000 грн. (у т.ч. ПДВ -
666,67 грн.),

- від 21.03.2011 №23 на суму 325104,25 грн. (у т.ч.
ПДВ - 54184,04 грн.),

- від 12.04.2011 №17 на суму 102505 грн. (у т.ч. ПДВ
- 17084,17 грн.),

- від 12.05.2011 №9 на суму 114190 грн. (у т.ч. ПДВ
- 19031,67 грн.),

- від 09.06.2011 №14 на суму 115201,75 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19200,29 грн.),

- від 08.07.2011 №8 на суму 115201,75 грн. (у т.ч.
ПДВ - 19200,29 грн.),

- від 28.07.2011 №30 на суму 64989,50 грн. (у т.ч.
ПДВ - 10831,58 грн.),

- від 19.01.2012 №11 на суму 14449,50 грн. (у т.ч.
ПДВ - 2408,25 грн.),

- від 21.02.2012 №14 на суму 19266 грн. (у т.ч. ПДВ
- 3211 грн.),

- від 21.02.2012 №15 на суму 1584 грн. (у т.ч. ПДВ -
264 грн.).

Перевіркою встановлено, що розрахунки
між сторонами за відвантажений товар
про-водилися у безготівковій формі.
Також в акті зазначено, що станом на
дату його підписання
дебіторської/кредиторської
заборгованості немає.

Зазначені в акті обставини
фінансово-господарських операцій
відповідно до договору поставки від
10.03.2011 №103 підтверджуються наявними у
справі засвідченими копіями цього
договору та вищевказаними первинними
документами (рахунки-фактури, накладні
на товар, податкові накладні),
складеними на його виконання. Грошовий
розрахунок між сторо-нами
підтверджується в повному обсязі
наявними у справі наданими позивачем
копіями платіжних доручень від 15.03.2011
№1053 на суму 4000 грн., від 21.03.2011 №1061 на
суму 325104,25 грн., від 12.04.2011 №1083 на суму
102505 грн., від 12.05.2011 №1150 на суму 114190 грн.,
від 09.06.2011 №1205 на суму 115201,75 грн., від
08.07.2011 №1271 на суму 115201,75 грн., від 28.07.2011
№1316 на суму 64989,50 грн., від 19.01.2012 №1552 на
суму 14449,50 грн., від 21.02.2012 №1607 на суму 19266
грн., від 23.02.2012 №1616 на суму 1584 грн. та
банківськими виписками про
перерахування коштів.

Крім цього, на підтвердження
можливості фактичного постачання
товарів позивач надав до суду копію
висновку державної
санітарно-гігієнічної експертизи від
12.09.2002 №5.10/32639 про погодження Технічних
умов ТУ У 31.2-1-2002 "Муфти свин-цеві
з'єднувальні для силових кабелів на
напругу 6 і 10 кВ", виданого на замовлення
ТОВ "Стела" (т. 1 а.с. 102, 103)

Суд зазначає, що перевіркою не
встановлено і в акті не зазначено про
відсутність документів
бухгалтерського і податкового обліку,
необхідних для підтвердження
задекларо-ваних показників
податкового кредиту з ПДВ та валових
витрат по операціям з ТОВ "Стела",
обов'язок ведення і зберігання яких
покладено на позивача.

Водночас договір поставки від 10.03.2011
№103 з ТОВ "Стела" недійсним (фіктивним) в
судовому порядку не визнавався, зміст
визначених у ньому господарських
зобов'язань не суперечить вимогам
національного законодавства, а
складені на його виконання
фінансово-господарські документи
містять необхідні дані, що
підтверджують факти господарських
операцій та дозволяють ідентифікувати
господарські операції, не суперечать
іншим матеріа-лам справи та
відповідають вимогам ст. 9 Закону
України від 16.07.1999 №996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Також судом встановлено та не
заперечувалося відповідачем, що
придбані позивачем роботи та послуги
пов'язані з його господарською
діяльністю, а зокрема, реалізовано ПАТ
"Прикарпаттяобленерго" на підставі
договорів від 18.03.2011 №2011/434, від 19.01.2011
№2011/36, від 15.02.2012 №2012/715, що
підтверджується наданими позивачем до
суду копіями цих договорів, а також
специфікаціями, рахунками-фактурами,
платіжними доку-ментами, видатковими
та податковими накладними.

В ході розгляду справи відповідач не
спростувала належність, допустимість і
достат-ність наданих позивачем
доказів, тому в суду немає достатніх
підстав для їх відхилення.

В акті зазначено про невідповідність
податкових накладних ТОВ "Стела"
вимогам пп. "ґ" п. 201.1 ст. 201 ПК, оскільки
невірно вказано місцезнаходження
(податкова адреса) продавця - ТОВ
"Стела": 80460, Львівська область,
Кам'янко-Бузький район, с. Ременів, вул.
Львівська, 2, на підтвердження чого
відповідач послався на акт ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві від 18.07.2013 №372/26-55-22-08/30765630 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Стела" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період з 01.03.2010 по 31.10.2010 та за період з
01.03.2011 по 28.02.2012", копія якого міститься у
справі (т. 2, а.с. 1-17), в якому зазначено
про неможливість вручити ТОВ "Стела"
запит від 17.07.2013 №4278/10/26-55-22-08-10 про
надання пояснень та їх документального
підтвердження, так як ТОВ "Стела" та
його посадові особи за податковою
адресою не знаходяться, що
підтверджується актом перевірки
місцезнаходження від 07.07.2013
№80/26-55-22-08/30765630. Інформації від ГОВ ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві щодо стану розшуку ТОВ "Стела" та
його посадових осіб до управ-ління
податкового аудиту не надходила.

Суд зазначає про формальність і
необґрунтованість висновку
відповідача про невідпо-відність
податкових накладних ТОВ "Стела"
вимогам пп. "ґ" п. 201.1 ст. 201 ПК, що
вба-чається з наступного.

Так, згідно з п. 2.2. акта ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві від 18.07.2013 №372/26-55-22-08/30765630 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Стела" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період з 01.03.2010 по 31.10.2010 та за період з
01.03.2011 по 28.02.2012" юридична адреса ТОВ
"Сте-ла" - 01011, м.Київ вул. Кіквідзе, буд. 13
(п. 2.2); фактичне місцезнаходження ТОВ
"Стела" не встановлено.

Однак, як зазначено у вступній частині
акта і наведено судом вище, інформації
від ГОВ ДПІ у Печерському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві щодо стану
розшуку ТОВ "Стела" та його посадових
осіб до управління податкового аудиту
не надходило. Також з акта не
вба-чається здійснення
співробітниками органів податкової
служби інших заходів для встанов-лення
фактичного місцезнаходження ТОВ
"Стела" згідно з Положенням про
організацію взаємодії підрозділів
податкової міліції з іншими
структурними підрозділами органів
дер-жавної податкової служби для
встановлення місцезнаходження
платника податків, затвер-дженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 17.05.2010 №336.

За таких обставин суд вважає, що
висновок про не встановлення
фактичного місцезна-ходження ТОВ
"Стела" зроблено ревізором передчасно,
а отже безпідставно.

Водночас фактичне місцезнаходження
ТОВ "Стела" за адресою: 80460, Львівська
об-ласть, Кам'янко-Бузький район, с.
Ременів, вул. Львівська, 2,
підтверджується тим, що відби-ток
печатки ТОВ "Стела" на договорі і
первинних документах містить
відомості про місце-знаходження
товариства "80460, Львівська область,
Кам'янко-Бузький район, с. Ременів, вул.
Львівська, 2"; аналогічна адреса ТОВ
"Стела" зазначена у висновку державної
санітарно-гігієнічної експертизи від
12.09.2002 №5.10/32639 про погодження Технічних
умов ТУ У 31.2-1-2002 "Муфти свинцеві
з'єднувальні для силових кабелів на
напругу 6 і 10 кВ", копія якого наявна у
справі (т. 1 а.с. 102, 103).

Також згідно з п. 3.1 акта ТОВ "Стела" до
21.06.2013 було зареєстрованим платником
ПДВ згідно свідоцтва від 30.05.2000 №18448644,
яке анульовано у зв'язку з відсутністю
поставок та ненаданням декларацій.
Водночас претензій щодо відсутності
ТОВ "Стела" за своїм місцезнаходженням
(юридичним чи фактичним) у
контролюючого органу не виникало, хоча
можливість анулювання реєстрації
платника ПДВ у разі внесення до Єдиного
держав-ного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців запису про
відсутність юридич-ної особи за її
місцезнаходженням або запис про
відсутність підтвердження відомостей
про юридичну особу передбачена пп. "ж" п.
184.1 ст. 184 ПК.

Крім цього, неможливість вручення ТОВ
"Стела" запиту від 17.07.2013 №4278/10/26-55-22-08-10
обумовлено відсутністю платника та
його посадових осіб за податковою
адре-сою, що, як зазначено в акті,
підтверджено актом перевірки
місцезнаходження від 07.07.2013
№80/26-55-22-08/30765630. Однак, вочевидь для
суду, що запит складено пізніше і
відсутнє будь-яке документальне
підтвердження фактичного виходу
співробітників органу державної
податкової служби за юридичною адресою
ТОВ "Стела" з метою вручення цього
запиту.

Таким чином, з огляду на те, що акт ДПІ у
Печерському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві від 18.07.2013 №372/26-55-22-08/30765630 "Про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ "Стела" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період з 01.03.2010 по 31.10.2010 та за період з
01.03.2011 по 28.02.2012" не є достатньою
підставою стверджувати про
неправильне оформлення податкових
накладних, суд дійшов висновку про
формальність і необґрунтованість
висновку відповідача про
невідповідність наданих позива-чем до
перевірки податкових накладних ТОВ
"Стела" вимогам пп. "ґ" п. 201.1 ст. 201 ПК.

Заперечення відповідача про
недійсність і нікчемність договору
поставки №103 від 10.03.2011 з ТОВ "Стела" суд
не бере до уваги, оскільки в порушення
п. 83.1 ст. 83 ПК такі висновки перевірки
зроблені відповідачем без належних і
достатніх матеріалів, які б досто-вірно
підтверджували відповідні юридичні
факти і могли бути підставою
стверджувати про недійсність або
нікчемність правочину, а також не
відповідають вимогам ст.ст. 204, 215, 216, 228,
234 ЦК і ст.ст. 207, 208 ГК. Так, відповідачем
не зазначено і не надано судових рішень
про визнання договору поставки від
10.03.2011 №103 недійсним (фіктивним) в
судовому порядку та не надано
конкретних доказів порушення
публічного порядку, а саме
спрямова-ності цього договору на
заволодіння коштами (майном) держави.
Надходження відповідачу транзитного
акта про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ "Стела" не є
підста-вою визнання правочинів
недійсними або нікчемними, оскільки
цивільний закон таких підстав не
встановлює. Водночас, суд зазначає, що
зміст визначених договором поставки
від 10.03.2011 №103 господарських
зобов'язань не суперечить вимогам
національного законо-давства.

Суд не бере до уваги вказаний в акті
перевірки і надану до суду копію
"транзитного" акта ДПІ у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 18.07.2013
№372/26-55-22-08/30765630 "Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Стела" щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період з 01.03.2010 по 31.10.2010 та за період з
01.03.2011 по 28.02.2012", оскільки вказаний
транзитний акт є неналежним доказом по
справі в частині визначення органом
ДПС правомірності право-чинів і оцінки
дійсності господарських зобов'язань
ТОВ "Стела" та визнання їх недійсними і
нікчемними, оскільки за відсутності
відповідних правових і фактичних
підстав та без належного
документального підтвердження
органами ДПС зроблено суб'єктивні
висновки щодо результатів
господарської діяльності платника
податків. Неможливість органів ДПС
провести перевірку чи зустрічну звірку
не є достатнім доказом відсутності
фінансово-господарських відносин між
позивачем і ТОВ "Стела" та не спростовує
правового значення складених за такими
операціями первинних документів.

Крім того, зазначені в "транзитному"
акті контрагенти ТОВ
"Будівельно-торгова компанія "Євробуд",
ТОВ "Гаранть-Буд-Сервіс", ПП "Один два
три", ТОВ "Інтеграл Ай Ті", ТОВ
"Будівельна компанія АТР Груп" не були
учасника фінансово-господарських
взаємовід-носин між позивачем і ТОВ
"Стела", тому не впливають на
правильність їх відображення в
податковому обліку позивача.

Інших аргументованих заперечень і
доказів відсутності реальності
господарських операцій та
спростування доводів і доказів
позивача відповідач не зазнав і не
надав.

Таким чином, оцінюючи докази по справі,
суд дійшов висновку, що подані
позивачем документи є належними і
допустимими доказами, які відповідно
ст. 44, п. 138.2 ст. 138, пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139, п.п.
198.3, 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 ПК
підтверджують факти здійснення
господарських операцій з придбання
товарів, а також правильності
обчислення і повноти нарахування
валових витрат 730409 грн. та податкового
кредиту з ПДВ 146082 грн., та спростовують
зазначені в акті висновки про
заниження позивачем податкових
зобов'язань з податку на прибуток і ПДВ.

Отже, беручи до уваги надані позивачем
докази, враховуючи встановлені
обставини і наведені мотиви, суд вважає
вірними і переконливими доводи
позивача про відсутність заз-начених в
акті порушень, оскільки такі доводи
позивача відповідають приписам ЦК, ПК і
в достатній мірі підтверджені наданими
до суду доказами. Недостатність
доказів і недове-деність відповідачем,
на якого КАС покладає тягар
доказування правомірності прийнятих
рішень, тих обставин, які стали
підставою для їх прийняття, та невірне
застосування відпові-дачем норм
податкового законодавства, вказують на
неправомірність оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень, що є
підставою для їх скасування і
задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 122, 138,
158-163 КАС

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енко".

2. Скасувати податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Го-лосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві від 20.11.2013 №
та №.

3. Присудити на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю "Енко"
судовий збір у сумі 458,81 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання її копії повного
тексту.

Суддя
Д.А.
Костенко