Справа № 267/81/14-а
Суддя: Помогаєв А. В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
місто
Макіївка

Гірницький районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючого судді Помогаєва А.В.

при секретарі Шуляк О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області
про визнання неправомірними дій щодо
обмеження під час перерахунку розміру
пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом в
якому просила наступне:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо обмежень під час
нарахування пенсії;

- зобов'язати відповідача провести
нарахування пенсії відповідно до ст.37
Закону України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла станом на 10.06.2009 р.,
виходячи з розрахунку 89% від заробітної
плати (з урахуванням 40 % винагороди за
вислугу років та сум матеріальної
допомоги на оздоровлення) та здійснити
відповідні виплати з урахуванням
фактично отриманих сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що їй з 10.06.2009 року
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» відповідачем
призначена та виплачувалась до 01.01.2014 р.
пенсія державного службовця у розмірі
89% заробітної плати.

При цьому10.06.2009 р. пенсія була
нарахована без урахування сум
матеріальної допомоги та фактично
одержаних сум винагороди за вислугу
років.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки від 16.12.2011 р. по справі
№2-а-12116/11 задоволено позов ОСОБА_1 до
УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки
та зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії з урахуванням
винагороди за вислугу років у розмірі
40% посадового окладу з 01.04.2011 р.

Постановою Гірницького районного суду
м. Макіївки від 11.02.2013 р. по справі
№2-а-267/5/13 задоволено позов ОСОБА_1 до
УПФУ в Гірницькому районі м. Макіївки
та зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 01.10.2012 р. з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення.

Після апеляційного оскарження
постанови набрали законної сили.

До 01.01.2014 пенсія позивачу
нараховувалась у відповідності з
постановами суду та згідно Закону
України «Про державну службу», яка
діяла на момент призначення пенсії, у
розмірі 89% заробітної плати з
урахуванням вислуги років та
матеріальної допомоги на оздоровлення.

19.12.2013 р. позивачем отримано лист від
13.12.2013 р. №3811/03-42, яким її повідомлено
про перерахунок пенсії з 01.01.2014 р. у бік
зменшення - пенсію призначено у розмірі
80% згідно нової редакції ст. 37 Закону
України «Про державну службу» з
урахуванням Закону України №3668-VI від 08
липня 2011 року «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», який
вступив в дію 01.10.2011 року.

14.01.2014 р. позивач отримала пенсію у
зменшеному розмірі.

Таким чином, відповідач здійснив
перерахунок його пенсії у розмірах
нижчих, ніж встановлено законодавством
України. Такі дії відповідача не
відповідають положенням ст.ст.22 та 64
Конституції України, оскільки звужують
його права на пенсійне забезпечення,
тому за захистом своїх прав вона
звернулась до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач позов
підтримала та просила його
задовольнити. Надала суду пояснення,
аналогічні викладеним у позові.

Представник відповідача Управління
пенсійного фонду України в Гірницькому
районі м. Макіївки - Шевченко О.В., яка
діє на підставі довіреності, у судовому
засіданні 13.03.2014 р. позов не визнала, та
просила у його задоволенні відмовити,
посилаючись на його необґрунтованість.
Пояснила, що позивач знаходиться на
обліку в УПФ України в Гірницькому
районі м. Макіївки Донецької області з
10.06.2009 р. та отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

З 01.10.2011 року набрав чинності Закон
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» №3668-VI яким внесено зміни до
статті 37 Закону України «Про державну
службу», та визначено, що пенсія
призначається в розмірі 80% від суми
заробітної плати, з якої було сплачено
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а до 1
січня 2011 року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Обчислення (перерахунок)
пенсій провадиться за документами
пенсійної справи та документами
додатково поданими пенсіонерами,
виходячи з розміру місячного заробітку
за відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію.

Відповідачем з 01.01.2014 року розмір
пенсії позивача приведено у
відповідність до зазначеного
законодавства.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав:

Сторонами не заперечується та
матеріалами справи підтверджується, що
позивачу з 10.06.2009 року відповідно до ст.
37 Закону України «Про державну службу»
відповідачем призначена та
виплачувалась до 01.01.2014 р. пенсія
державного службовця у розмірі 89%
заробітної плати.

Згідно розпорядження відповідача №191744
від 17.04.2013 р. позивачу здійснено
перерахунок на виконання постанови
Гірницького районного суду м. Макіївки
від 11.02.2013 р. з урахуванням вислуги
років та сум матеріальної допомоги на
оздоровлення у розмірі 89%.

Таким чином, станом на грудень 2013 року
розмір пенсії ОСОБА_1 обчислювався за
документами пенсійної справи у розмірі
89% від суми заробітної плати з
урахуванням вищезазначених виплат.

Розпорядженням відповідача №191744 від
06.12.2013 р. здійснено перерахунок розміру
пенсії позивача у бік зменшення, а саме
- застосовано відсоток 80% від розміру
заробітної плати. (а.с. 13). Про таку зміну
позивач дізналась з листа від 13.12.2013 р.
(а.с. 9)

Згідно Закону України «Про державну
службу» в редакції, яка діяла на момент
призначення пенсії позивачу, на
одержання пенсії державних службовців
мали право особи, які досягли
встановленого законодавством
пенсійного віку, за наявності
страхового стажу для чоловіків - не
менше 25 років, для жінок - не менше 20
років, у тому числі стажу державної
служби -

не менше 10 років, та які на час
досягнення пенсійного віку працювали
на посадах державних службовців, а
також особи, які мають не менше 20
років стажу роботи на посадах,
віднесених до

категорій посад державних службовців, -
незалежно від місця роботи на час
досягнення пенсійного віку. Пенсія
державним службовцям призначалась в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати,

на які нараховуються страхові
внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а
особам, які на час звернення за
призначенням пенсії не є державними
службовцями, - у розмірі 80

відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. За кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшувалась на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Порядок і умови перерахунку пенсій
державних службовців визначено ст. 37-1
Закону України «Про державну службу»: у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим

державним службовцям, а також у зв'язку
із набуттям особою права на пенсійне
забезпечення державного службовця за
цим Законом відповідно здійснюється
перерахунок раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Зазначені у Законі підстави для
перерахунку пенсії станом на 06.12.2013 р.
були відсутні. Таким чином, дії
відповідача з перерахунку пенсії
позивача є безпідставними.

Суд вважає необґрунтованим посилання
відповідача на зміни до Закону України
«Про державну службу», внесені Законом
України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи»,
оскільки п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та
перехідні положення» останнього
Закону прямо визначено, що встановлені
в ньому обмеження розміру пенсії не
застосовуються до пенсій, які
призначені до набрання ним чинності.

При цьому суд зазначає, що
Конституційний Суд України
неодноразово розглядав питання,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист, визнавав
неприпустимість обмеження
конституційного права громадян на
достатній життєвий рівень і
сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави. До них, зокрема,
належать громадяни, яким пенсія
призначена за спеціальними законами
(таким є і Закон України «Про державну
службу»).

Тому звуження змісту та обсягу цього
права шляхом прийняття нових законів
або внесення змін до чинних законів за
ст. 22 Конституції України - не
допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64 Конституції
України, право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян, встановлене законами України
є таким, що не підлягає звуженню та
обмеженню.

Крім того, ст. 58 Конституції України
встановлено, що закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Позивачу з 10.06.2009 року, на підставі ст. 37
Закону України «Про державну службу»
Управлінням пенсійного фонду України в
Гірницькому районі м. Макіївки була
призначена і нарахована пенсія у
розмірі 89% заробітної плати за
відповідною посадою.

Таким чином, до спірних правовідносин
підлягають застосуванню саме норми
Закону, які діяли на момент призначення
пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 244-2 Кодексу
адміністративного України, рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів
владних повноважень, які застосовують
у своїй діяльності нормативно-правовий
акт, що містить зазначені норми права,
та для всіх судів України. Суди
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Постановою Верховного Суду України від
10.12.2013 року по справі №21-348а13 задоволено
заяву про перегляд рішення Вищого
адміністративного суду України з
питання визначення розміру пенсії.
Верховний Суд України прийшов до
висновку, що процедури призначення та
перерахунку пенсії різні за змістом і
механізмом їх проведення.

Механізм проведення перерахунку
пенсії державного службовця визначено
ст. 37-1 Закону України «Про державну
службу», яка змін у зв'язку із
прийняттям Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» не
зазнали.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

У розумінні статті 92 Конституції
України виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод, основні обов'язки громадянина.

Вирішуючи дану справу суд виходить з
того, що згідно принципу верховенства
права, який визнається і діє в Україні,
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України (стаття 1,
частина друга статті 3, частина друга
статті 6, частина перша статті 8
Конституції України).

У відповідності до ст. 3 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що відповідач
неправомірно провів позивачу
перерахунок пенсії в розмірі 80% від
суми місячного заробітку.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Пунктом 1 частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до Положення «Про
Пенсійний фонд України» і здійснює
свої повноваження на підставі п. 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку його
територіальні управління.

Відповідно до Законну України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», рішення про призначення
та перерахунок пенсій приймаються
районними управліннями Пенсійного
фонду України за місцем проживання
пенсіонерів.

Розглядаючи позов, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
визнання неправомірними дій
відповідача щодо обмежень при
нарахуванні пенсії, є такими, що не
відповідають змісту правовідносин, які
виникли між сторонами. Підставою
виникнення спірних правовідносин є акт
індивідуальної дії у формі
Розпорядження №191744 від 06.12.2013 р. про
перерахунок пенсії, яке прийнято
відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень. Саме оскарження цього
акту відповідача є належним способом
захисту прав позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 КАС України, суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Суд
може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.

Керуючись зазначеною нормою Закону,
суд вважає за необхідне вийти за межі
позовних вимог та визнати протиправним
розпорядження УПФУ в Гірницькому
районі м. Макіївки від №191744 від 06.12.2013 р.
про перерахунок пенсії та скасувати
його.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача провести нарахування
пенсії відповідно до ст.37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла станом на 10.06.2009 р.,
виходячи з розрахунку 89% від заробітної
плати (з урахуванням 40 % винагороди за
вислугу років та сум матеріальної
допомоги на оздоровлення) та здійснити
відповідні виплати з урахуванням
фактично отриманих сум, - є повністю
обґрунтованою. Зазначені дії є
наслідком скасування розпорядження
відповідача.

Згідно ст. 94 КАС України, якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). Згідно
доданої до позову квитанції позивачем
сплачено судовий збір в сумі 73,08 грн.,
який підлягає стягненню на її користь з
Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1-4, 6-9, 18, 41 ч. 2, 71, 72, 94, 99, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Скасувати Розпорядження Управління
Пенсійного Фонду України в Гірницькому
районі міста Макіївки №191744 від 06.12.2013 р.
про перерахунок пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в Гірницькому районі м.
Макіївки здійснити перерахунок пенсії
ОСОБА_1 відповідно до статті 37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції, яка діяла станом на 10.06.2009 р.,
виходячи з розрахунку 89% від заробітної
плати (з урахуванням 40 % винагороди за
вислугу років і сум матеріальної
допомоги на оздоровлення) та здійснити
відповідні виплати з урахуванням
фактично отриманих сум.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, а у разі оскарження - за
результатами апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Гірницький районний суд м. Макіївки
протягом десяти днів з дня отримання її
повного тексту. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Повний текст постанови складено 04.04.2014
року.

Суддя
А.В. Помогаєв