Справа № 9101/105634/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2013 рокусправа № 2а-3792/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради

на постанову Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 20 червня 2011
року

у справі № 2а-3792/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахування
розміру і виплату щорічної допомоги на
оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2011 року ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до відповідача про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахування розміру і
виплату щорічної допомоги на
оздоровлення відповідно статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2011 рік.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 20 червня 2011
року позовні вимоги задоволені.
Визнані неправомірними дії та
зобов'язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 недоплачену щорічну
одноразову допомогу на оздоровлення за
2011 рік згідно статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з
урахуванням виплачених сум.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, просить
скасувати оскаржувану постанову та
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 перебуває на обліку в
управлінні праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії, є
інвалідом 2 групи (а.с. 5).

Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради за 2009 рік
щорічна допомога на оздоровлення
виплачена ОСОБА_1 у січні 2009 року у
розмірі 120 гривень, за 2010 рік - у червні
2010 року у розмірі 120 гривень, за 2011 рік -
у квітні 2011 року у розмірі 120 гривень як
інваліду 2 групи, що передбачено
постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с. 7).

Так, на час виплати щорічної допомоги
на оздоровлення, Кабінетом Міністрів
України нормативно-правові акти, які
визначають розміри щорічної допомоги
на оздоровлення, не прийняті. При цьому,
дія статті 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не зупинялася та не
змінювалася.

Таким чином, управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради повинно було
виплатити ОСОБА_1 допомогу на
оздоровлення в розмірі, встановленому
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат.

Пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції
України встановлено, що виключно
законами визначаються, зокрема, основи
соціального захисту.

Так, основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Законом України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» визначено правові
засади формування та застосування
державних соціальних стандартів і
нормативів, спрямованих на реалізацію
закріплених Конституцією України та
законами України основних соціальних
гарантій. Статтею 19 цього Закону
встановлено, що виключно законами
України визначається, зокрема,
мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідно до статті 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

У 2005 році Кабінету Міністрів України не
надано право встановлювати розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, постанова Кабінету Міністрів
України № 562 від 12 липня 2005 року, яка
істотно звужує обсяг встановлених
Конституцією та Законами України прав,
застосуванню не підлягала.

Таким чином, враховуючи викладене, а
також виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами,
управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Дніпропетровську ради повинно було
виплатити ОСОБА_1 щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» у розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради - залишити без
задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 20 червня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим