Справа № 247/6257/13-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Фролова Л.Д.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №247/6257/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області на постанову
Торезького міського суду Донецької
області від 21 лютого 2014 року у справі
№ 247/6257/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області, третя особа -
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктуризація» про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

26 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області, в якому просив визнати
протиправним відмову Управління праці
та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області в наданні позивачу пільг на
придбання побутового палива та
зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області прийняти докумети позивача для
надання пільг на придбання побутового
палива відповідно до Порядку надання
пільг на придбання побутового палива
та скріпленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженим
Постановою КМУ №77 від 31 січня 2007 року
та №831 від 13 листопада 2013 року (а.с. 2).

07 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з заявою про уточнення позовних
вимог, в якій просив визнати
протиправною відмову Управління праці
та соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області в наданні позивачу грошової
компенсації на придбання палива на
побутові потреби та зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області надати
позивачу пільги на придбання
побутового палива відповідно до
Порядку надання пільг на придбання
твердого палива та скрапленого газу за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, затвердженим
Постановою КМУ №77 від 31 січня 2007 року
та №831 від 13 листопада 2013 року з
урахуванням вимог ст. 48 Гірничого
Кодексу України та Бюджетного кодексу
України за 2013 рік (а.с. 71а)

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 21 лютого 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволений, визнано протиправною
відмову Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області щодо надання пільги для
придбання побутового палива ОСОБА_2 та
зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області надати ОСОБА_2 пільгу на тверде
паливо з урахуванням вимог ст. 48
Гірничого Закону та Бюджетного кодексу
України за 2013 рік (а.с. 112-116).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 118-122).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що суд першої
інстанції не надав належної оцінки тій
обставині, що на момент виходу
позивача на пенсію шахта
«Розсипнянська № 2» входила до складу
Шахтоуправління «Волинське» та не була
самостійною юридичною особою.
Шахтоуправління «Волинське» було
перетворено у ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» є
діючим підприємством. Разом з цим
субвенція державного бюджету
передбачена на надання пільг на тверде
паливо лише пенсіонерам ліквідованих
підприємств.

Через канцелярію суду сторони надали
заяви про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Відповідно до вимог ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, розгляд справи здійснюється в
порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що згідно трудової книжки
та архівної довідки, позивач з 22 жовтня
1991 року по 13 травня 1995 року працював на
дільниці електромеханічного
обладнання №2 шахти «Волинська»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»,
тобто це його останнє місце роботи на
вугільному підприємстві (а.с. 3-6,13).

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Міністерства вугільної
промисловості України від 30 грудня 1996
року № 665, Державне відкрите акціонерне
товариство шахтоуправління
«Волинське» дочірнє підприємство
Державної холдингової компанії
«Торезантрацит» реорганізовано шляхом
виділення з його складу структурного
підрозділу шахта «Розсипненська № 2»
та створення на його базі Державного
підприємства «Шахта «Розсипненська №
2» (а.с. 96).

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 24 грудня 2001 року
№ 683, реорганізовано Державне відкрите
акціонерне товариство
«Шахтоуправління «Волинське» - дочірнє
підприємство (ДП) Державна холдингова
компанія «Торезантрацит» шляхом
виділення його зі складу структурного
підрозділу «Шахта «Розсипнянська № 2»
та створено на його базі Державне
підприємство «Шахта «Розсипнянська №
2» , яке є правонаступником прав та
обов'язків Державного відкритого
акціонерного товариства
«Шахтоуправління «Волинське» (а.с. 59,97).

Наказом Міністерства палива та
енергетики України від 15 лютого 2002 року
№ 87, ліквідовано Державне підприємство
«Шахта «Розсипнянська № 2» та створено
ліквідаційну комісію (а.с. 60).

Згідно акту прийому-передачі статей
балансу шахтоуправлінням «Волинське»
Державного відкритого акціонерного
товариства «Державна холдингова
компанія «Торезантрацит» передано
Державному підприємству «Шахта
«Розсипненська № 2» зобов'язання по
сплаті, зокрема, заборгованості по
заробітній платі, аліментах, по
відшкодуванню шкоди за регресними
позовами станом на 01 березня 2002 року
(а.с. 99).

На підставі п. 15.3.5 Проекту ліквідації
шахти «Розсипненська № 2»
Шахтоуправління «Волинське» Державної
холдингової компанії «Торезантрацит»
обов'язок по забезпеченню безоплатним
побутовим паливом позивача, як
пенсіонера шахти, до закінчення повної
фізичної ліквідації шахти, до 2012 року
включно, було покладено на Державне
підприємство
«Донецьквуглереструктурізація» (а.с. 51
-52).

Як видно з матеріалів справи,
повідомленням Управління праці та
соціального захисту населення в м.
Сніжне Донецької області від 16 грудня
2013 року, позивачу було відмовлено в
наданні пільг на придбання твердого
палива згідно статті 48 Гірничого
Закону України у зв'язку з тим, що
вугледобувне підприємство з яким
позивач перебував у трудових
відносинах на момент виходу на пенсію -
шахтоуправління «Волинське», на
теперішній час є діючим.

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Згідно положень ч.7 ст. 43 Гірничого
закону України підприємства з
видобутку вугілля та вуглебудівні
підприємства безоплатно надають
вугілля на побутові потреби у розмірі,
що визначається колективним договором,
у тому числі пенсіонерам колишнім
працівникам з видобутку (переробки)
вугілля та вуглебудівних підприємств.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 45 Гірничого
закону України ліквідація або
консервація гірничого підприємства
здійснюється за проектом,
затвердженим власником (керівником)
гірничого підприємства, який включає
соціально-економічне обґрунтування,
технічне рішення, пропозиції про
можливе відновлення гірничих робіт,
використання гірничих виробок,
будівель, споруд іншого призначення,
заходи, спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також
погоджений в установленому
законодавством порядку з органами
гірничого нагляду, органами місцевого
самоврядування та іншими
заінтересованими органами. Проект
ліквідації або консервації гірничого
підприємства затверджується
одночасно з комплексним планом
соціального захисту працівників, які
вивільняються, розвитку соціальної
інфраструктури та з визначенням джерел
фінансування цих заходів.

Пунктом 2 частини 5 ст. 48 Гірничого
закону України передбачена категорія
осіб, яка після ліквідації чи
консервації гірничого підприємства
забезпечуються вугіллям на побутові
потреби, в межах галузевої угоди, а саме
пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків.

Крім того, відповідно до п. 12.10.7 та 12.10.8
Галузевої угоди між Міністерством
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 3 липня 2001 року, безоплатне
забезпечення вугіллям поширюється на
пенсіонерів, що живуть в Україні,
незалежно від того, з якого
підприємства вугільної промисловості
України вони вийшли на пенсію, якщо
вони відпрацювали в галузі: на
підземних роботах чоловіки не менше 10
років, жінки - 7,5 років; на роботах,
пов'язаних з підземними умовами,
чоловіки - не менше 15 років, жінки - 12,5
років; на роботах у технологічному
ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що
будуються, шахт, розрізів,
збагачувальних і брикетних фабриках, в
шахтовуглебудівельних підприємствах
чоловіки не менше 20 років, жінки - 15
років.

Ця категорія осіб забезпечується
побутовим вугіллям тим Підприємством,
з якого вони вийшли на пенсію. На
підприємствах, що ліквідуються,
забезпечення працівників побутовим
паливом здійснюється за рахунок
бюджетних коштів.

Надання пільг на придбання твердого
пічного палива здійснюється
відповідно до статті 102 Бюджетного
кодексу України, згідно якої за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг та
житлових субсидій населенню на
придбання твердого та рідкого пічного
побутового палива і скрапленого газу
надаються пільги, виходячи із
розрахунку вартості однієї тонни
твердого палива та одного балона
скрапленого газу на домогосподарство
на рік, а особам, які мають таке право
згідно із статтею 48 Гірничого закону
України, - з розрахунку вартості 3,1
тонни вугілля або торф'яного брикету на
побутові потреби на домогосподарство
на рік.

Порядок, який визначає механізм
надання пільг на придбання твердого
палива і скрапленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам особам, які мають
право на пільги за соціальною ознакою з
придбання твердого та рідкого палива і
скрапленого газу відповідно до статті
48 Гірничого закону України, визначений
«Порядком надання пільг на придбання
твердого палива за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам»,
затвердженого відповідною постановою
Кабінету Міністрів України №77 від 31
січня 2007 року з наступними змінами і
доповненнями, яким передбачено, що
визначення права на пільги на тверде
побутове паливо відповідно до
Гірничого закону України покладено на
управління праці та соціального
захисту населення на підставі
відомостей із трудової книжки та
пенсійного посвідчення.

Пунктом 4 Порядку №77 встановлено, що
для призначення пільг з придбання
твердого палива і скрапленого газу
територіальними управліннями праці та
соціального захисту населення за
місцем мешкання здійснюється відносно
осіб за їх зверненнями, окрім тих осіб,
які мають право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, тобто за виключенням
тих осіб у тому числі і пенсіонери, які
були колишніми працівниками вугільної
промисловості того підприємства, які
на момент звернення ліквідується або
консервується.

Зазначеним пунктом 4 Порядку також
встановлено, що особи, які мають право
на безоплатне забезпечення вугіллям
для побутових потреб згідно із статтею
48 Гірничого закону України,
пред'являють уповноваженому органові
трудову книжку та пенсійне посвідчення
(крім не працевлаштованих працівників),
що підтверджують відповідність
вимогам статті 48 зазначеного Закону, а
також подають: заяву та довідку,
передбачені абзацом першим цього
пункту.

Вказаним пунктом 4 Порядку також
передбачено, що у разі коли на підставі
записів у трудовій книжці особи, яка
має право на безоплатне забезпечення
вугіллям для побутових потреб згідно
із статтею 48 Гірничого закону України,
неможливо встановити факт виходу на
пенсію з ліквідованого гірничого
підприємства (ліквідація,
реорганізація, перейменування), до
уповноваженого органу за його запитом
надається архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Частиною 5 ст. 111 Цивільного кодексу
України передбачено, що юридична особа
є ліквідованою з дня внесення до
єдиного державного реєстру запису про
її припинення.

Разом з цим відповідно до Порядку
ліквідації збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 1997 № 939,
датою фізичної ліквідації гірничого
підприємства вважається дата
затвердження Мінвуглепромом актів
прийняття відповідних робіт, а також
визначення правонаступника щодо
соціального захисту осіб відповідно до
частини п'ятої статті 48 Гірничого
закону України.

Як вбачається з наказу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
від 15 лютого 2002 року №87 ліквідовано ДП
«Шахта «Розсипнянська № 2». Крім того,
соціальний захист колишніх
працівників ДП «Шахта «Розсипнянська
№ 2» протягом фізичної ліквідації був
покладений на Державне підприємство
«Донвуглереструктуризація» (а.с. 43).

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від 11
лютого 2013 року № 52 затверджений Акт
комісії з розгляду підсумків
фактичного виконання робіт і заходів,
передбачених проектом ліквідації
шахти «Розсипнянська № 2», завершено
списання в установленому порядку з
балансу Державного підприємства
«Донвуглереструктурізація» основних
засобів, прийнятих згідно з
розподільчим балансом від шахти
«Розсипнянська № 2», роботи з
ліквідації шахти визнані закінченими у
повному обсязі, відповідно з проектом
ліквідації (а.с.61,73).

Таким чином, матеріалами справи
(архівними довідками (а.с. 13,84), копіями
наказів (а.с.85-100) достовірно
підтверджено, що позивач працював на
шахті «Розсипнянська № 2», послідовний
процес реорганізації якої як
структурного підрозділу, а в
подальшому і як самостійної юридичної
особи, відбувався на підставі наказів
вищого органу управління, з
дотриманням прав та гарантій
працівників. При цьому, в період
фізичної ліквідації шахти соціальний
захист колишніх працівників був
покладений на державне підприємство
«Донвуглереструктуризація». Після її
закінчення, у зв'язку з відсутністю
правонаступника, цей обов'язок, на
думку суду, перейшов до управління
соціального захисту відповідно до
частини 2 статті 102 Бюджетного кодексу
України, за рахунок субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Як видно з матеріалів справи, позивач
отримував безоплатне топливо в
Державному підприємстві
«Донвуглереструктуризація» з 2002 року
до 2012 року включно, як пенсіонер ДП
«Шахта «Розсипнянська № 2».

Після закінчення ліквідації
Управлінню праці та соціального
захисту населення був переданий
перелік осіб, які мають право на
безплатне забезпечення твердим
побутовим паливом згідно із статтею 48
Гірничого Закону України, тобто, після
фізичної ліквідації вищевказаного
підприємства обов'язок щодо
забезпечення пільги на тверде побутове
паливо у відповідності до норм діючого
законодавства покладено на Управління
праці та соціального захисту, оскільки
вказана шахта ліквідована без
правонаступника.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача в апеляційній скарзі, як на
підставу для задоволення скарги, на те,
що обов'язок забезпечення вугіллям
покладено на ДП «Торезантрацит» до
складу якого входить шахтоуправління
«Волинське», оскільки, як зазначалось
вище позивач працював на шахті
«Розсипненська №2», яка в подальшому
була виділена в самостійну юридичну
особу - ДП «Шахта «Розсипненська №2», з
відповідними правами та обов'язками
правонаступника шахти «Розсипненська
№2», шахтоуправління «Волинське» не є
правонаступником шахти
«Розсипненська №2», а тому відповідно
до чинного законодавства до нього не
перейшли обов'язки щодо забезпечення
позивача пільгами на придбання
твердого побутового палива.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області на постанову Торезького
міського суду Донецької області від 21
лютого 2014 року у справі № 247/6257/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського
суду Донецької області від 21 лютого 2014
року у справі № 247/6257/13-а - залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв