Справа № 872/8024/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2013 рокусправа № 804/3414/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

за участю секретаря судового
засідання: Комар Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26.03.2013р. у справі № 804/3414/13-а

за позовом Кредитної спілки "Взаємний
кредит"

до Управління державної автомобільної
інспекції Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області

про визнання протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання незаконними дій Відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи з
обслуговування м.Дніпропетровська та
Солонянського району №1 Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Дніпропетровській
області (далі по тексту - відповідач)
щодо відмови в реєстрації за позивачем
автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, державний
номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, номер
(шасі, кузова, рами) VIN - НОМЕР_2, а також
просив зобов'язати відповідача
зареєструвати за Кредитною спілкою
"Взаємний кредит" (, 49000,
Дніпропетровська обл., місто
Дніпропетровськ, Жовтневий район, пр. К.
Маркса, будинок 41 Г) автомобіль марки
TOYOTA LAND CRUISER, державний номер НОМЕР_1, 2006
року випуску, номер (шасі, кузова, рами)
VIN - НОМЕР_2 без сплати митних платежів
та зборів. Позов вмотивовано тим, що
відповідно до Свідоцтва про придбання
майна серія ВМК № 277610 Кредитній спілці
«Взаємний кредит» на праві власності
належить автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER,
державний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску, номер (шасі, кузова, рами) VIN -
НОМЕР_2. Позивач набув право власності
на вищезазначений автомобіль на
законних підставах, незаконність
набуття права власності не встановлена
судом, таким чином Позивач є
добросовісним набувачем автомобіля.
Отже дії відповідача щодо відмови у
реєстрації автотранспортного засобу є
незаконними та такими, що порушують
права та законні інтереси позивача.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено; визнано незаконними дії
Відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи з обслуговування
м.Дніпропетровська та Солонянського
району №1 Головного Управління
Міністерства Внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області (УДАІ ГУ
УМВС України в Дніпропетровської
області) щодо відмови в реєстрації за
кредитною спілкою "Взаємний кредит"
автомобіля марки TOYOTA LAND CRUISER, державний
номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, номер
(шасі, кузова, рами) VIN - НОМЕР_2 та
зобов'язано відповідача зареєструвати
за кредитною спілкою "Взаємний кредит"
(, 49000, Дніпропетровська обл.,
місто Дніпропетровськ, Жовтневий
район, пр. К. Маркса, будинок 41 Г)
автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER, державний
номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, номер
(шасі, кузова, рами) VIN - НОМЕР_2 без
сплати митних платежів та зборів.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, просить скасувати
судове рішення та прийняти нове, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позову. В обґрунтування апеляційних
вимог зазначається, що приймаючи
оскаржуване рішення суд невірно
застосував норми матеріального права
та порушив процесуальні норми; окрім
того, не в повному обсязі з'ясовано
обставини справи.

Позивач заперечує проти задоволення
апеляційної скарги, судове рішення
вважає законним та обґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 21 вересня
2007 року між Позивачем та ОСОБА_1 (далі за
текстом Боржник) укладено Договір
кредитної лінії № 210907-к (далі за
текстом - Кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 Кредитного договору
Кредитна спілка "Взаємний кредит" надла
Боржнику кредитну лінію з правом
користування грошовими коштами по
частинам з лімітом кредитування в сумі
164000,00 грн. строком до 21 вересня 2008 року
для купівлі будівельних матеріалів.

Відповідно до п.4.1 Кредитного договору
виконання зобов'язань Боржника
забезпечувалося Договором застави №
210907-3 від 21.09.2007 року (далі за текстом -
Договір застави). Предметом Договору
застави був автомобіль марки TOYOTA LAND
CRUISER, державний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску, номер (шасі, кузова, рами) VIN -
НОМЕР_2, що належав Боржнику на праві
власності на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_3.

Відповідно до п.3.1. Договору застави у
випадку невиконання Боржником
зобов'язань за Кредитним договором
заставодержатель має право одержати
задоволення своїх вимог за Кредитним
договором за рахунок заставленого
майна шляхом його реалізації.

У зв'язку із невиконанням Боржником
своїх зобов'язань за Кредитним
договором, 28 жовтня 2008 року приватним
нотаріусом ОСОБА_2 було вчинено
виконавчий напис, яким звернено
стягнення на автомобіль марки TOYOTA LAND
CRUISER, державний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску, номер (шасі, кузова, рами) VIN -
НОМЕР_2.

Через відсутність бажаючих придбати
вищезазначений автомобіль з аукціонів,
призначених АНД ВДВС
Дніпропетровського МУЮ в межах
виконавчого провадження зі звернення
стягнення на предмет застави,
позивачеві було запропоновано
залишити автомобіль за собою, у зв'язку
з чим 03 листопада 2009 року нотаріусом
було видано Свідоцтво про придбання
майна серії ВМК № 277610. На підставі
даного Свідоцтва Кредитній спілці
«Взаємний кредит» на праві власності
належить автомобіль марки TOYOTA LAND CRUISER,
державний номер НОМЕР_1, 2006 року
випуску, номер (шасі, кузова, рами) VIN -
НОМЕР_2.

Набувши право власності на
вищевказаний автомобіль, позивач з
метою його реєстрації звернувся до
Відділу реєстраційно-екзаменаційної
роботи з обслуговування
м.Дніпропетровська та Солонянського
району №1 ГУ МВС України в
Дніпропетровській області. Проте,
відповідач відмовив позивачу в
реєстрації даного автомобіля, про що
повідомив листом від 06 грудня 2012 №
14/1РЕР-6100, посилаючись на те, що Державна
митна служба України спростувала факт
митного оформлення даного автомобіля
Листом від 19.11.2007 р.№ 11/4-35/11747.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній
рух» від 30.06.1993 р. № 3353-ХІІ передбачено,
що державна реєстрація транспортного
засобу полягає у здійсненні комплексу
заходів, пов'язаних із перевіркою
документів, які є підставою для
здійснення реєстрації, звіркою та за
необхідності, дослідженням
ідентифікаційних номерів складових
частин та оглядом транспортного
засобу, оформленням і видачею
реєстраційних документів та номерних
знаків.

Державній реєстрації та обліку
підлягають призначені для
експлуатації на вулично-дорожній
мережі загального користування
транспортні засоби усіх типів:
автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх
типів, марок і моделей, самохідні
машини, причепи та напівпричепи до них,
мотоколяски, інші прирівняні до них
транспортні засоби та мопеди, що
використовуються на автомобільних
дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік
автомобілів, автобусів, мотоциклів та
мопедів усіх типів, марок і моделей,
самохідних машин, причепів та
напівпричепів до них, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів здійснюються підрозділами
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України. Для
автоматизованого обліку
зареєстрованих транспортних засобів
та відомостей про їх власників
ведеться Єдиний державний реєстр,
держателем якого є Державтоінспекція
Міністерства внутрішніх справ України.

Власники транспортних засобів та
особи, які використовують їх на
законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

За приписами ст.37 Закону України «Про
дорожній рух» забороняється
експлуатація незареєстрованих
(неперереєстрованих) транспортних
засобів, ідентифікаційні номери
складових частин яких не відповідають
записам у реєстраційних документах,
знищені чи підроблені, без номерного
знака або з номерним знаком, що не
належить цьому засобу чи не відповідає
вимогам стандартів, або з номерними
знаками, які закріплені у не
встановлених для цього місцях, закриті
іншими предметами чи забруднені, що не
дозволяє чітко визначити символи
номерного знака з відстані 20 метрів,
перевернуті чи не освітлені, а також
транспортних засобів, що підлягають
обов'язковому технічному контролю, але
не пройшли його, та у випадках,
передбачених законодавством, без
чинного на території України поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (страхового сертифіката
«Зелена картка»).

Порядок державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 07.09.1998 р. № 1388.

29.12.2009 р. набула чинності постанова
Кабінету Міністрів України № 1371 від
23.12.2009 р., якою було внесено певні зміни
до вищезазначеного Порядку.

Зокрема, згідно з п. 8 постанови
Кабінету Міністрів України від 29.12.2009 р.
державна реєстрація (перереєстрація)
транспортних засобів проводиться на
підставі заяв власників, поданих
особисто, і документів, що посвідчують
їх особу, підтверджують правомірність
придбання, отримання, ввезення, митного
оформлення (далі -правомірність
придбання) транспортних засобів,
відповідність конструкції
транспортних засобів установленим
вимогам безпеки дорожнього руху, а
також вимогам, які є підставою для
внесення змін до реєстраційних
документів. Не допускаються до
державної реєстрації транспортні
засоби з правим розташуванням керма
(за винятком транспортних засобів,
які зареєстровані в підрозділах
Державтоінспекції до набрання
чинності Законом України "Про дорожній
рух").

Документами, що підтверджують
правомірність придбання транспортних
засобів, їх складових частин, що мають
ідентифікаційні номери, є засвідчені
підписом відповідної посадової особи,
що скріплений печаткою:

-довідка-рахунок за формою згідно
з додатком 1, видана суб'єктом
господарювання, діяльність якого
пов'язана з реалізацією транспортних
засобів та їх складових частин, що
мають ідентифікаційні номери;

-договори та угоди, укладені на
товарних біржах на зареєстрованих у
Департаменті Державтоінспекції
бланках, інші засвідчені в
установленному порядку документи, що
встановлюють право власності на
транспортні засоби;

-копія рішення суду, засвідчена в
установленному порядку,із зазначенням
юридичних чи фізичних осіб, які
визнаються власниками транспортних
засобів, марки, моделі, року випуску
таких засобів, а також
ідентифікаційних номерів їх складових
частин;

-довідка органу соціального
захисту населення або управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, що виділили автомобіль
або мотоколяску;

-акт приймання-передачі
транспортних засобів за формою згідно
з додатком 6,виданий
підприємством-виробником або
підприємством, яке переобладнало чи
встановило на транспортний засіб
спеціальний пристрій згідно із
свідоцтвом про погодження конструкції
транспортного засобу щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
із зазначенням ідентифікаційних
номерів такого транспортного засобу та
конкретного одержувача;

-митна декларація на бланку
єдиного адміністративного документа
на паперовому носії або електронна
митна декларація, або видане митним
органом посвідчення про реєстрацію в
підрозділах Державтоінспекції
транспортних засобів чи їх складових
частин, що мають ідентифікаційні
номери;

-договір фінансового лізингу.

Для державної реєстрації
транспортного засобу, що перебував в
експлуатації, і зняті з обліку в
підрозділах Державтоінспекції, крім
зазначених у цьому пункті документів,
що підтверджують правомірність
придбання, подається свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт) та копія
реєстраційної картки, що додається до
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу на пластиковій
основі, з відміткою підрозділу
Державтоінспекції про зняття
транспортного засобу з обліку.
Переобладнання (крім переобладнання
для роботи на газових паливах),
відчуження, передача права
користування і (або) розпорядження
придбаних транспортних засобів, не
зареєстрованих у підрозділах
Державтоінспеції, не допускається.

У відповідності до п.3.3.
Інструкції про проведння державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них та здійснення
перевірок реєстраційно-екзаменаційних
підрозділів Державтоінспекції МВС
України, зареєстрованої в МЮУ України
04.06.2002 року № 472/6760 (у подальшому
Інструкція), посадовими особами органу
реєстрації проводиться перевірка
документів на автотранспортний засіб,
поданих до реєстрації (свідоцтво про
реєстрацію ТЗ, технічний паспорт,
відповідні документи держмитслужби,
довідки-рахунки, акти приймання -
передачі, договори купівлі- продажу,
біржові угоди, інші документи, що
підтверджують правомірність придбання
ТЗ) за наявними базами АІС
„Довідка-рахунок", „Митний документ",
„Автомобіль" та ін. У разі відсутності
можливості перевірити правильність та
відповідність заявлених даних на
автомобіль, що підлягає реєстрації,
власнику автотранспортного засобу
видається тимчасовий реєстраційний
талон, а не свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (ч. 4,5 п.3.7
Інстрункції). Після проведення всіх
перевірок відповідним органом
реєстрації транспортного засобу
проводиться реєстрація та видається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (п. 3.9, 3.10
Інструкції).

Згідно зі статтею 78 Митного
кодесу України (в редакції, яка діяла на
момент виникнення спірних
правовідносин) митне оформлення
вважається завершеним після виконання
митним органом митних процедур,
визначених ним на підставі цього
Кодексу відповідно до заявленого
митного режиму.

При цьому за правилами статті 80
Митного Кодексу у разі відмови у
митному оформленні та пропуску через
митний кордон України товарів і
транспортних засобів митний орган
зобов'язаний видавати заінтересованим
особам письмове повідомлення із
зазначенням причин відмови та
вичерпним роз'ясненням вимогвиконання
яких забезпечує можливість митного
оформлення та пропуску цих товарів і
транспортних засобів через митний
кордон України.

За Правилами митного контролю та
митного оформлення транспортних
засобів, що переміщуються громадянами
через митний кордон України,
затверджених Наказом Державної митної
служби України від 17.11.2005 1118 та
зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 25 листопада 2005 р. за N
1428/11708 (в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин),
транспортні засоби, не пропущені
через митний кордон України
внаслідок установлених заборон чи
обмежень на їх увезення в Україну, а
також несплати встановлених податків і
зборів, що підлягають сплаті при
переміщенні цих засобів через митний
кордон України, підлягають вивезенню з
території України або переданню на
склад митного органу для зберігання
відповідно до Митного кодексу України.

На думку суду першої інстанції, з
чим погоджується колегія суддів,
відповідачем не було доведено, що
експлуатація спірного автомобіля
ОСОБА_1 відбувалася по підробленим
документам, що автомобіль було
конфісковано, а також не надано доказів
щодо відмови митного органу пропустити
даний автомобіль через митний кордон
України.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, перед видачею РЕВ 1-го MB ДАІ при
УМВС України в Дніпропетровській
області свідоцтва про реєстрацію
серії АЕС 136711 вказаного автомобілю
було проведено передбачену законом
перевірку, в тому числі й перевірку
проходження митного контролю.

Таким чином апеляційна скарга не
спростовує висновки суду. Суд
об'єктивно, повно і всебічно дослідив
обставини, які мають значення для
справи; зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи.
Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає. Судове рішення слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26.03.2013р. у справі № 804/3414/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
26.03.2013р. у справі № 804/3414/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку
згідно зі ст.212 КАС України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна