Справа № 825/894/14
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/894/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Падій В.В.,

за участю секретаря
Кондратенко О.В.,

представника відповідача
Коломієць В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області, Козелецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області, управління
Державної казначейської служби
України у Козелецькому районі
Чернігівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В
И В:

12.03.2014 ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2) звернувся
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Козелецькому районі Чернігівської
області (далі - УПФУ в Козелецькому
районі) про визнання дій УПФУ в
Козелецькому районі щодо неповернення
суми переплати в розмірі 1679,24 грн.,
сплачених по закінченню дії договору
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування -
протиправними та зобов'язання УПФУ в
Козелецькому районі повернути суму
переплати в розмірі 1679,24 грн., сплачених
по закінченню дії договору про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
страхування на розрахунковий рахунок
ОСОБА_2: НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк
Аваль» у м. Києві, МФО 380805. Свої вимоги
мотивує тим, що позивач з 06.02.2008 є
фізичною особою - підприємцем та
перебуває на обліку в УПФУ в
Козелецькому районі як платник
страхових внесків до Пенсійного фонду
України. 01.08.2012 між позивачем та УПФУ в
Козелецькому районі було укладено
договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
строком дії до 01.08.2013. Однак, позивачем
після закінчення дії вищевказаного
договору помилково на рахунок
відповідача були сплачені кошти, на
загальну суму 1679,24 грн. 28.11.2013 позивач
звернувся до УПФУ в Козелецькому
районі із письмовою заявою про
повернення суми переплати в розмірі
1679,24 грн. на його розрахунковий рахунок.
Листом від 12.12.2013 №7340/02 відповідач
повідомив ОСОБА_2 про те, що відповідно
до його заяви, УПФУ в Козелецькому
районі до Козелецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області був направлений
лист з підтвердженням переплат ОСОБА_2
внесків, сплачених після закінчення
строку дії договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Однак, інформації по направленому
листу до управління не надходило.
Вважаючи дії відповідача щодо
неповернення сум переплати в розмірі
1679,24 грн., сплаченої по закінченню дії
договору про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного страхування протиправними,
позивач звернувся до суду за захистом
охоронюваних законом прав та
інтересів.

Ухвалою суду від 07.04.2014 до участі у
справі, в якості відповідачів, залучено
Козелецьку об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області та управління Державної
казначейської служби України у
Козелецькому районі Чернігівської
області.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надіслав
заяву про розгляд справи без його
участі.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував в повному обсязі та
зазначив, що відповідно до Закону
України від 04.07.2013 №406-VII «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» функції
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01.10.2013 перейшли
від органів Пенсійного фонду України
до органів Міністерства доходів і
зборів України. В зв'язку з цим, 18.03.2014
УПФУ в Козелецькому районі до
Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області було надано реєстр помилково
сплачених ОСОБА_2 сум єдиного внеску на
рахунок для добровільної сплати
єдиного внеску. Таким чином, питання
щодо повернення помилково сплачених
ОСОБА_2 сум єдиного внеску повинно
вирішуватись Козелецькою об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області, як органом, який
з 01.10.2013 здійснює функції з
адміністрування єдиного внеску, у
відповідності до Закону України від
04.07.2013 №406-VII «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з проведенням адміністративної
реформи».

Представник Козелецької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надіслав до суду заяву
про розгляд справи без його участі та
письмові заперечення, в яких зазначив,
що проти задоволення позовних вимог
заперечує в повному обсязі, оскільки
інспекція в оскаржуваних
правовідносинах діяла у межах та у
спосіб, передбачений чинним
законодавством України.

Представник управління Державної
казначейської служби України у
Козелецькому районі Чернігівської
області в судове засідання не з'явився,
про дату, час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надіслав
заяву про відкладення розгляду справи.

Розглянувши подані документів і
матеріали, заслухавши пояснення
представника УПФУ в Козелецькому
районі, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
адміністративний позов не підлягає
задоволенню повністю з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є фізичною
особою-підприємцем та перебуває на
обліку в УПФУ в Козелецькому районі як
платник внесків до Пенсійного фонду
України з 06.02.2008, реєстраційний номер
2708-11, що підтверджується копією
свідоцтва про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії
НОМЕР_2(а.с.9) та копією повідомлення про
взяття на облік фізичної
особи-підприємця (а.с.8).

01.08.2012 між ОСОБА_2 та УПФУ в Козелецькому
районі укладено договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, строком дії до
01.08.2013.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем після втрати дії
вищевказаного договору помилково
сплачено на рахунок, зазначений у
договорі, суму єдиного внеску, на
загальну суму 1679,24 грн. (а.с.12,13).

28.11.2013 позивач звернувся до УПФУ в
Козелецькому районі із письмовою
заявою про повернення суми переплати
єдиного внеску в розмірі 1679,24 грн. на
його розрахунковий рахунок (а.с.16).

Листом від 12.12.2013 №7340/02 УПФУ в
Козелецькому районі повідомило
позивача про те, що відповідно до його
заяви, УПФУ в Козелецькому районі до
Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області був направлений лист з
підтвердженням переплат ОСОБА_2
внесків, сплачених після закінчення
строку дії договору про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
Однак, інформації по направленому
листу до управління не надходило (а.с.17).

Також, судом встановлено, що 18.03.2014 УПФУ
в Козелецькому районі на адресу
Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області направлено реєстр помилково
сплачених ОСОБА_2 сум єдиного внеску,
який цього ж дня був отриманий
Козелецькою об'єднаною державною
податковою інспекцією Головного
управління Міндоходів, що
підтверджується вхідним штампом
інспекції, наявним на копії листа від
18.03.2014 №188/02 (а.с. 28).

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Законом, який визначає принципи,
засади і механізми функціонування
системи

загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів
Пенсійного фонду, що формуються за
рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел,

передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом є
Закон України від 09.07.2003 №1058-IV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон
№1058-IV).

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону
№1058-IV загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування здійснюється,
зокрема, за принципом права на
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового пенсійного
страхування осіб, які відповідно до
цього Закону не підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню.

Частиною 3 статті 8 Закону №1058-IV
встановлено, що особи, які не
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню, але
добровільно сплачували страхові
внески в порядку та розмірах,
встановлених законом, до солідарної
системи та/або накопичувальної
системи пенсійного страхування, мають
право на умовах, визначених цим
Законом, на отримання пенсії і
соціальних послуг за рахунок коштів
Пенсійного фонду та/або отримання
довічної пенсії чи одноразової виплати
за рахунок коштів накопичувальної
системи пенсійного страхування.

Відповідно до Закону України від 04.07.2013
№404-VII «Про внесення змін до
Податкового кодексу України в зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
та Закону України від 04.07.2013 №406-VII «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» функції
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування з 01.10.2013 перейшли
від органів Пенсійного фонду України
до органів Міністерства доходів і
зборів України.

Процедура зарахування в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску або
повернення платникам, на яких згідно із
Законом покладено обов'язок
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок, сум помилково
сплаченого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування визначена
Порядком зарахування в рахунок
майбутніх платежів єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування або повернення
надміру та/або помилково сплачених
коштів, затвердженим наказом
Міністерства доходів і зборів України
09.09.2013 №450 та зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 17 вересня
2013 року за № 1601/24133 (далі - Порядок №450).

Згідно абзацу 2 пункту 4 Порядку №450
повернення коштів здійснюється у
випадках, зокрема, помилкової сплати
сум єдиного внеску та/або застосованих
фінансових санкцій на невідповідний
рахунок органу доходів і зборів.

Пунктом 5 Порядку №450 передбачено, що
повернення коштів у випадках,
передбачених пунктом 4 цього Порядку
(окрім випадку надходження до органу
доходів і зборів рішення суду про
визнання безпідставним стягнення ним з
юридичних і фізичних осіб сум єдиного
внеску та/або застосованих фінансових
санкцій), здійснюється виключно на
підставі заяви платника про повернення
надміру або помилково сплачених
коштів, яка подається в довільній формі
до органу доходів і зборів. У заяві
обов'язково зазначаються: найменування
платника (суб'єкта господарювання); код
ЄДРПОУ (для юридичної особи) або
прізвище, ім'я, по батькові фізичної
особи; реєстраційний номер облікової
картки платника податків
(ідентифікаційний номер), або серія та
номер паспорта (для фізичних осіб, які
через релігійні переконання в
установленому порядку відмовилися від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
мають відмітку у паспорті);
місцезнаходження та номер контактного
телефону; причини повернення коштів;
сума коштів, що підлягає поверненню;
напрям перерахування коштів із
зазначенням реквізитів рахунка
одержувача коштів. До заяви платник
обов'язково додає оригінал або
завірену ним копію розрахункового
документа (квитанцію, платіжне
доручення тощо), який підтверджує
сплату коштів на рахунок відповідного
органу доходів і зборів.

Відповідно до пункту 11 Порядку №450
кошти, помилково сплачені платником
єдиного внеску на рахунок
територіального органу Пенсійного
фонду України, відкритий в органі
Казначейства, підлягають поверненню з
урахуванням вимог пункту 5 цього
Порядку та згідно з реєстрами сум
неповернутих коштів, отриманих від
територіальних органів Пенсійного
фонду України органами доходів і
зборів відповідно до пункту 3 розділу II
"Прикінцеві положення" Закону України
від 04 липня 2013 року N 406-VII "Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи", або
зараховуються у рахунок майбутніх
платежів єдиного внеску за згодою
платника.

З адміністративного позову вбачається,
що однією з позовних вимог ОСОБА_2 є
визнання протиправними дій УПФУ в
Козелецькому районі щодо неповернення
сум переплат в розмірі 1679,24 грн.,
сплачених по закінченню дії договору
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
страхування.

Згідно з загальнотеоретичними
положеннями права, протиправними діями
суб'єкта владних повноважень є
протиправна, суспільно-небезпечна,
усвідомлена, вольова, активна
поведінка суб'єкта владних
повноважень, спрямована на невиконання
суб'єктом владних повноважень
покладеного на нього обов'язку діяти
певним чином.

Тобто протиправними діями може бути
визнано вчинення суб'єктом владних
повноважень дій, які суперечать
діючому законодавству або не належать
до його компетенції тощо.

Аналізуючи вищевикладені положення
законодавчих актів, суд вважає, що з
01.10.2013 УПФУ в Козелецькому районі не має
повноважень щодо повернення позивачу
помилково сплачених сум єдиного
внеску, оскільки такі повноваження
законодавством були передані до
органів доходів і зборів.

З матеріалів справи вбачається, що
18.03.2014 УПФУ в Козелецькому районі, на
виконання вимог пункту 11 Порядку №450,
до Козелецької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області було надано реєстр помилково
сплачених ОСОБА_2 сум єдиного внеску на
рахунок для добровільної сплати
єдиного внеску (а.с.28).

З аналізу норм чинного законодавства
України та фактичних обставин справи,
вбачається, що в діях УПФУ в
Козелецькому районі відсутні ознаки
протиправності.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення вищевказаної вимоги
ОСОБА_2

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
УПФУ в Козелецькому районі повернення
сум переплат в розмірі 1679,24 грн.,
сплачених по закінченню дії договору
про добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
страхування на розрахунковий рахунок
ОСОБА_2: НОМЕР_1 в АТ «Райффайзен Банк
Аваль» у м. Києві, МФО 380805, то вона,
також, не підлягає задоволенню,
оскільки є похідною від першої вимоги у
задоволення якої судом було
відмовлено.

Як передбачає частина 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" визнана джерелом
права.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997
року, набула чинності для України 11.09.1997
року) "Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування частини 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд бере до
уваги, що в рішенні Європейського суду
з прав людини по справі "Бендерський
проти України" (Заява № 22750/02§42) суд
нагадує, що відповідно до практики, яка
відображає принцип належного
здійснення правосуддя, судові рішення
мають в достатній мірі висвітлювати
мотиви, на яких вони базуються. Межі
такого обов'язку можуть різнитися
залежно від природи рішення та мають
оцінюватись в світлі обставин кожної
справи. Право може вважатися
ефективним, тільки якщо зауваження
сторін насправді "заслухані", тобто
належним чином вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 статті 11 КАС
України суд повинен визначити характер
спірних правовідносин та зміст
правової вимоги, матеріальний закон,
який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень, з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів.

Відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень довів правомірність своїх
дій.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України та
матеріалів справи, суд дійшов висновку,
що в задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в Козелецькому районі
Чернігівської області, Козелецької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області,
управління Державної казначейської
служби України у Козелецькому районі
Чернігівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, необхідно відмовити
повністю за не обґрунтованістю.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 - відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду в порядок та
строки, передбачені статтями 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:

В.В.Падій