Справа № 9101/186676/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-07-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 липня 2013 рокусправа № 2а/0470/3742/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Туркіної
Л.П. Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимовій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову: Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.07.2011р. у справі № 2а/0470/3742/11

за позовом: ОСОБА_1

до: 1.Начальника Головного управління
юстиції в Дніпропетровській області
Кармазіна Вячеслава Яковича;

2. Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області;

3. Заступника начальника Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області - начальника
відділу державної виконавчої служби
Зарицького Володимира Івановича

про: визнання протиправними дій,

встановив:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернувся до суду з позовом, в якому
просив визнати протиправними дії
начальника Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області
Кармазіна Вячеслава Яковича (далі по
тексту - відповідач-1) щодо притягнення
до дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани заступника начальника
управління - начальника відділу
державної виконавчої служби
П'ятихатського районного управління
юстиції ОСОБА_1; скасувати як
неправомірний наказ начальника
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області Кармазіна
Вячеслава Яковича №1405-к від 19.08.09р. "Про
застосування дисциплінарного
стягнення", відповідно до якого
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани
заступника начальника управління -
начальника відділу державної
виконавчої служби П'ятихатського
районного управління юстиції ОСОБА_1;
визнати неправомірними (незаконними)
дії заступника начальника Головного
управління юстиції Дніпропетровській
області - начальника відділу державної
виконавчої служби Зарицького
Володимира Івановича (далі по тексту -
відповідач-3), щодо винесення та
направлення до Головного управління
юстиції у Дніпропетровській області
подання про притягнення до
дисциплінарної відповідальності у
вигляді догани заступника начальника
управління - начальника відділу
державної виконавчої служби
П'ятихатського районного управління
юстиції ОСОБА_1 з приводу виконання
ухвали Верхньодніпровського районною
суду Дніпропетровської області №2532
від 15.08.2006р. та скасувати вказане
подання.

Позивач наполягає на протиправності
дій відповідачів при застосування до
нього відповідальності. Також наводить
норми ст.148 Кодексу законів про працю
України (КЗпП України), якою
встановлено, що дисциплінарне
стягнення застосовується власником
або уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявлений проступок,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці.

Постановою суду першої інстанції в
задоволенні позову відмовлено. При
цьому, суд визначився щодо
необгрунтованості позовних вимог. Суд
вказує про доведеність відсутності
належного контролю з боку позивача за
законністю виконавчого провадження,
яке перебуває на виконанні у державних
виконавців підпорядкованого відділу
державної виконавчої служби; щодо
пропуску строків на притягнення його
до дисциплінарної відповідальності
суд зазначив, що дане порушення є
триваючим, тому доводи ОСОБА_1
безпідставні. Суд дійшов висновку, що
відповідачі діяли правомірно та у
межах чинного законодавства.

Позивач оскаржує постанову суду в
апеляційному порядку. В обґрунтування
апеляційної скарги зазначається, що
судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини справи, не надана
належна юридична оцінка. Вважає, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм права. Апелянт стверджує, що
наказом №1405-к, яким його притягнуто до
дисциплінарної відповідальності,
винесеного відповідачем-1 лише 19.08.2009р.,
тобто більш ніж через 18 місяців з
моменту відкриття виконавчого
провадження, що є порушенням вимог ст.148
КЗпП України. Позивач просить
скасувати судове рішення та прийняти
нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення вимог
позивача.

Як свідчать матеріали справи, наказом
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області від 03.04.2007
року №206-к ОСОБА_1 призначено на посаду
заступника начальника управління -
начальника відділу державної
виконавчої служби П'ятихатського
районного управління юстиції (а.с.65).

19.08.2009р. начальником Головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Кармазіним
В.Я. винесено наказ №1405-к "Про
застосування дисциплінарного
стягнення", відповідно до якого
позивача притягнуто до дисциплінарної
відповідальності у вигляді догани за
неналежне виконання своїх посадових
обов'язків (а.с.78).

22.07.2009 року заступником начальника
Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області -
начальником відділу державної
виконавчої служби Зарицьким В.І.
винесена постанова № 19/33/1 про
результати перевірки виконавчого
провадження (а.с.75).

08.02.2008 року до відділу державної
виконавчої служби П'ятихатського
районного управління юстиції від
директора ТОВ "ДНФЛ "Соло" ОСОБА_4
надійшла заява про відкриття
виконавчого провадження з виконання
ухвали Верхньодніпровського районного
суду Дніпропетровської області від
15.08.2006 року про накладення арешту на
майно, що належить ПП ОСОБА_5

Того ж дня державним виконавцем Шаган
О.А. винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, якою
накладено арешт на все майно ПП ОСОБА_5,
та оголошено заборону на його
відчуження в межах суми позову 34292,31
грн.

З матеріалів справи також вбачається,
що прокуратурою Дніпропетровської
області здійснено перевірку стосовно
винесення зазначеної ухвали та згідно
повідомлення голови
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області Бурхан СМ. у
провадженні суду перебувала цивільна
справа № 2-1438/07 за позовом ТОВ "ДНПФ
"Соло"до ПП ОСОБА_5, при розгляді якої
ухвала від 15.08.2006 року про накладення
арешту на майно, що належить ПП ОСОБА_5,
не виносилась.

За результатами перевірки законності
вищезазначеного виконавчого
провадження дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
П'ятихатського районного управління
юстиції Шаган О.А. визнано такими, що
вчинені з порушенням вимог чинного
законодавства та скасовано постанову
державного виконавця Шаган О.А. від
08.02.2008 року про відкриття виконавчого
провадження з виконання ухвали
Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області від 15.08.2006
року про накладення арешту на майно, що
належить ПП ОСОБА_5

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

У відповідності до статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підстав, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Органи виконавчої служби в своїй
діяльності керуються Конституцією
України та Законами України "Про
державну виконавчу службу" та "Про
виконавче провадження".

Стаття 19 Закону України "Про виконавче
провадження" містить вимоги до змісту
виконавчого документу. Так, у
виконавчому документі повинні бути
зазначені: 1) назва документа, дата
видачі та найменування органу,
посадової особи, що видали документ; 2)
дата і номер рішення, за яким видано
виконавчий документ; 3) найменування
(для юридичних осіб) або ім'я (прізвище,
ім'я та по батькові за його наявності
для фізичних осіб) стягувана і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувана та
боржника за його наявності (для
юридичних осіб), індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувана та
боржника за його наявності (для
фізичних осіб - платників податків), а
також інші відомості, якщо вони відомі
суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувана та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню, такі як
дата і місце народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника тощо;
4) резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання чинності рішенням; 6) строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання.

У відповідності до статті 8-1 Закону
України "Про виконавче провадження"
перевірити законність виконавчого
провадження мають право: 1) директор
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України та
його заступники - виконавче
провадження, що знаходиться на
виконанні у будь-якому структурному
підрозділі органів державної
виконавчої служби; 2) начальники
відділів державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції, їх
заступники - виконавче провадження, що
перебуває на виконанні підрозділів
примусового виконання рішень таких
відділів державної виконавчої служби
та районних, міських (міст обласного
значення), районних у містах відділах
державної виконавчої служби, що
підпорядковані зазначеним управлінням
юстиції. Про результати перевірки
виконавчого провадження посадовою
особою, яка його витребувала,
виноситься постанова, що є обов'язковою
для виконання державним виконавцем та
підлеглими посадови особами державної
виконавчої служби.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про
виконавче провадження" контроль за
своєчасністю, правильністю, повнотою
виконання рішень державним виконавцем
здійснюють начальник органу державної
виконавчої служби, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
та керівник вищестоящого органу.
Керівник органу державної виконавчої
служби при здійсненні контролю за
діями державного виконавця під час
виконання рішень, якщо вони суперечать
вимогам Закону, вправі своєю
постановою скасувати постанову, акт,
інший процесуальний документ,
винесений у виконавчому провадженні
державним виконавцем, який йому
підпорядкований, зобов'язати
державного виконавця провести
виконавчі дії в порядку, передбаченому
цим Законом.

У відповідності до статті 8-3 Закону
України "Про виконавче провадження"
посадові особи, зазначені у статті 8-1
цього Закону, можуть проводити
перевірку законності виконавчого
провадження за дорученням вищестоящої
посадової особи, з власної ініціативи
або під час розгляду скарги на дії
(бездіяльність) державного виконавця,
інших посадових осіб державної
виконавчої служби.

За нормами статті 37 Закону України "Про
виконавче провадження" про закінчення
виконавчого провадження державний
виконавець виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований.

За приписами статті 9 Закону України
"Про державну виконавчу службу"
начальники підрозділів примусового
виконання рішень відділів державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції, їх заступники,
начальники районних, міських (міст
обласного значення), районних у містах
відділів державної виконавчої служби
призначають на посаду та звільняються
з посади начальниками Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції за поданням
начальників відділів державної
виконавчої служби зазначених
управлінь юстиції.

Таким чином, на позивачеві як на
начальнику підрозділу державної
виконавчої служби лежить обов'язок
контролю за діями підпорядкованого
державного виконавця. А тому порушення
при здійсненні виконавчих дій тягнуть
за собою певну відповідальність.

Щодо доводів позивача стосовно
порушення строку застосування до нього
санкцій слід зазначити наступне.
Нормами ст.148 КЗпП України встановлено,
що дисциплінарне стягнення
застосовується власником або
уповноваженим ним органом
безпосередньо за виявленням проступку,
але не пізніше одного місяця з дня його
виявлення, не рахуючи часу звільнення
працівника від роботи у зв'язку з
тимчасовою непрацездатністю або
перебування його у відпустці. При
цьому, дисциплінарне стягнення не може
бути накладене пізніше шести місяців з
дня вчинення проступку.

Колегія суддів погоджується з судом
першої інстанції стосовно того, що
враховуючи характер діяльності
позивача, порушення обов'язків щодо
контролю є довготривалим, а тому
відсутні підстави вважати порушеними
строки, передбачені ст.148 КЗпП України.

За таких обставин, доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції. Постанову суду
прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права.
Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає. Судове рішення слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.07.2011р. у справі №2а/0470/3742/11 залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
14.07.2011р. у справі № 2а/0470/3742/11 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена згідно зі ст.212 КАС
України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай