Справа № 9101/166872/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"28" березня 2014 р.
справа № 2-а-2956/2011
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Панченко
О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченко
В.Є., Коршуна А.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за апеляційною
скаргоюуправління Пенсійного фонду
України в Веселівському районі
Запорізької області

на постанову Веселівського районного
суду Запорізької області від 05.12.2011 р.,
прийняту у порядку скороченого
провадження,

у справі № 2-а-2956/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Веселівському районі Запорізької
області

про зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

28.11.2011 року позивач звернувся до
Веселівського районного суду
Запорізької області з позовом, в якому
просив:

- визнати протиправною відмову
відповідача щодо виплати щомісячної
соціальної допомоги у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком;

- зобов'язати відповідача здійснювати
нарахування щомісячної допомоги у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
у подальшому, згідно Закону;

- зобов'язати відповідача здійснити
нарахування та виплату недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги за 2011
рік.

Постановою Веселівського районного
суду Запорізької області від 05.12.2011 р.
позов задоволено, а саме:

- зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
надбавку до пенсії, згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 22.01.2011 року по 22.07.2011
року включно.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просив скасувати постанову та
відмовити в задоволені позовних вимог,
посилаючись при цьому на порушення
судом норм матеріального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції, суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що позивач
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" має статус дитини війни і має
право відповідно до ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" на
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

При цьому суд погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
розмір мінімальної пенсії за віком
необхідно обраховувати відповідно до
ч.1 ст.28 Закону України "Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування", оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого,
крім передбаченого частиною першою
цієї статті, мінімального розміру
пенсії за віком.

У період з 28.05.2011 року по 22.07.2011 року дія
ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" не призупинялася, а
застосування відповідачем положень
постанови КМ України № 530 від 28.05.2008
року щодо визначення розміру
підвищення пенсії є безпідставним,
оскільки розмір підвищення пенсії
визначений Законом України "Про
соціальний захист дітей війни", який
має вищу юридичну силу, ніж постанова
КМ України.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, що
права позивача були порушені.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
недоплати суми за період з 22.01.2011 року
по 27.05.2011 року, суд першої інстанції не
правильно застосував норми
процесуального права.

Так, відповідно до ч.2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Враховуючи, що про своє порушене право
позивач мав відомості під час
щомісячного отримання пенсії, то
поважні причини пропуску звернення до
суду за висновком колегії суддів
відсутні, тому наслідки пропуску
строку звернення до суду підлягають
застосуванню.

У зв`язку зі зверненням позивача до
суду першої інстанції 28.11.2011 року суд
вважає за необхідне позовні вимоги
позивача за період з 01.01.2011 року по
27.05.2011 року залишити без розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а постанова
суду підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.198, ст. ст.202, 205, 207 КАС
України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області - задовольнити частково.

Постанову Веселівського районного
суду Запорізької області від 05.12.2011 р. у
справі № 2-а-2956/2011 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 в частині визнання
неправомірною бездіяльність та
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Веселівському районі
Запорізької області здійснити
перерахунок та виплату підвищення до
пенсії відповідно до ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 01.01.2011 року по 27.05.2011
року - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність
управління Пенсійного фонду України в
Веселівському районі Запорізької
області щодо нездійснення перерахунку
та виплати підвищення до пенсії ОСОБА_1
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 28.05.2011 року по 22.07.2011 року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Веселівському районі
Запорізької області здійснити
перерахунок пенсії ОСОБА_1 з
підвищенням її на 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру, встановленого ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та провести відповідні
виплати за період з 28.05.2011 року по 22.07.2011
року, з урахуванням раніше здійснених
виплат.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
ухвалення та оскарженню відповідно до
ч. 10 ст. 183-2 КАС України не підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун