Справа № 2а/0270/5774/12
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року
м. Київ К/800/25667/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
та ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2013 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Держкомзему у Вінницькому
районі Вінницькій області про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
Вінницького окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління Держкомзему у Вінницькому
районі Вінницькій області про
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
було відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 23.04.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було залишено
без задоволення, а постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 21.01.2013 року -
без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
21.01.2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 23.04.2013 року, а справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Управлінням Держкомзему у Вінницькому
районі Вінницькій області подано
заперечення на касаційну скаргу, в яких
воно просить залишити касаційну скаргу
ОСОБА_2 без задоволення, а оскаржувані
рішення - без змін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що на підставі договору
купівлі-продажу АВК № 036917 від 31.03.2000
року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка
розміром 0,2845 га за адресою: АДРЕСА_1 для
обслуговування житлового будинку та
ведення підсобного господарства, про
що видано Державний акт на право
приватної власності на землю Серії ВН
№ 1563 від 08.08.2000 року.

Відповідно до статті 202 Земельного
кодексу України, державна реєстрація
земельних ділянок здійснюється у
складі державного реєстру земель.
Державний реєстр земель складається з
двох частин а) книги записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі із зазначенням кадастрових
номерів земельних ділянок; б)
поземельної книги, яка містить
відомості про земельну ділянку.

Пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів
України від 17.07.2003 року № 1088 «Про
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного
кадастру» встановлено, що державну
реєстрацію земельних ділянок та прав
на них здійснює Центр ДЗК шляхом
внесення відповідних записів до бази
даних державного реєстру земель.

Відповідно до пункту 10 наказу
Держкомзему від 23.05.2003 № 135 «Про
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного кадастру
та удосконалення структури Державного
підприємства «Центр державного
земельного кадастру при державному
комітеті України по земельних
ресурсах», начальників обласних
управлінь земельних ресурсів
зобов'язано забезпечити до 01.07.2003 року
передачу книг записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі та Поземельних книг структурним
підрозділам Центру ДЗК.

Правовідносини сторін щодо реєстрації
державних актів на право власності на
землю включно до 07.07.2012 року
регулювалися нормами «Тимчасового
порядку ведення державного реєстру
земель», затвердженого наказом
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 02.07.2003 року № 174.

Тимчасовим порядком ведення
державного реєстру земель визначено
компетенцію структурних підрозділів
ДЗК, які мають доступ та вносять
відомості до бази даних АС ДЗК, ведуть
Поземельну книгу, здійснюють видачу,
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
(суборенди) землі, а також ведуть книгу
реєстрації.

Згідно із пунктом 1.2 Тимчасового
порядку ведення державного реєстру
земель, автоматизована система
державного земельного кадастру -
інформаційна система, що містить
відомості про правовий режим земель,
державну реєстрацію земельних ділянок,
кадастрове зонування, кадастрові
зйомки, бонітування ґрунтів,
економічну оцінку земель, грошову
оцінку земельних ділянок, облік
кількості та якості земель;

поземельна книга - це документ, який є
складовою частиною державного реєстру
земель, і містить відомості про
земельну ділянку, в тому числі
кадастровий план, відомості про
державний акт на право власності на
землю, державний акт на право
постійного користування землею,
договір оренди землі та власника,
користувача, орендаря (суборендаря)
земельної ділянки і формується за
допомогою АС ДЗК.

Враховуючи що договір був
зареєстрований 31.03.2000 року, тобто до
набуття чинності Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
земельно-кадастрова інформація по
зазначеній земельній ділянці не була
внесена до бази даних автоматизованої
системи державного земельного
кадастру.

Згідно із розділом 2 Тимчасового
порядку ведення державного реєстру
земель, на територіальний орган
земельних ресурсів покладено обов'язок
виявляти певні недоліки в наданих до
державної реєстрації документах, а
саме - виявляти відсутність відмітки
про приймання обмінного файлу та
наявність розбіжностей між
відомостями, що містять реєстраційна
картка, оформлений бланк державного
акта на право власності на земельну
ділянку (державного акта на право
постійного користування земельною
ділянкою) або договору оренди землі та
технічна документація (реєстраційна
справа) тощо.

Як встановлено судом, ОСОБА_2 уклала
договір з ДП «Вінницький
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою» щодо
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право
власності на її земельну ділянку.

З складеної технічної документації
вбачається, що присадибній земельній
ділянці, яка належить на праві
власності ОСОБА_2 присвоєно два
кадастрових номера, що підтверджується
листом Управління Держкомзему у
Вінницькому районі Вінницької області
від 16.08.2012 року № 02-1441, у зв'язку з чим,
Управлінням Держкомзему у Вінницькому
районі була здійснена процедура
перевірки та приймання обмінного
файлу.

На запит Управління Держкомзему у
Вінницькому районі Вінницькій області
від 29.08.2012 року № 93-В-5 ДП «Центр ДЗК»
листом від 07.09.2012 року №
4-1/2896 повідомило про те, що станом на
06.09.2012 року та на час передачі бази
даних АС ДЗК до Управління Держкомзему
у Вінницькому районі Вінницької
області відомості по земельній
ділянці, що належить ОСОБА_2, до бази
даних АС ДЗК не внесено.

Також, на виконання доручення щодо
розгляду листа Головного управління
Держземагенства у Вінницькій області
від 08.11.2012 року № 1866/30/В3483-12 та звернення
ОСОБА_2, Управління Держкомзему у
Вінницькому районі Вінницькій області
листом від 19.11.2012 року № 02-2179 звернулося
до Вінницької регіональної філії ДП
«Центр ДЗК» з вимогою вилучити з бази
даних АС ДЗК обмінний файл №
:02:002:0279 та № :02:002:0280 на
земельну ділянку, яка належить ОСОБА_2

Листом від 03.12.2012 року № 2-2-2/3974 ДП «Центр
ДЗК» повідомило Управління
Держкомзему у Вінницькому районі
Вінницькій області про вилучення з
бази даних АС ДЗК інформації про
земельні ділянки ОСОБА_2, а саме
кадастрові номера № :02:002:0279 та №
:02:002:0280.

Враховуючи, що інформацію про земельні
ділянки ОСОБА_2, кадастрові номери
020020279 та 020020280, вилучено з
бази даних АС ДЗК, суд першої інстанції,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, дійшов вірного висновку,
відмовивши у задоволенні позовних
вимог щодо зобов'язання відповідача
анулювати два фіктивних кадастрових
номера, присвоєних присадибній
земельній ділянці, що належить ОСОБА_2

Порядок визначає процедуру ведення за
формою згідно з додатком Книги записів
про державну реєстрацію державних
актів на право власності на земельну
ділянку та на право постійного
користування земельною ділянкою,
договорів оренди землі - документа,
який є власністю держави і складовою
частиною державного реєстру земель та
містить відомості про зареєстровані
державні акти на право власності на
земельну ділянку, на право постійного
користування земельною ділянкою та
договори оренди (суборенди) землі із
зазначенням кадастрових номерів
земельних ділянок визначено Порядком
ведення Книги записів про державну
реєстрацію державних актів на право
власності на земельну ділянку та на
право постійного користування
земельною ділянкою, договорів оренди
землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 09.09.2009
року № 1021, яка набрала чинності з 01.01.2011
року.

Згідно із пунктами 10, 11 Порядку ведення
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
записи до розділів Книги записів
вносяться при видачі документа, що
посвідчує право на земельну ділянку,
якими є державний акт на право
власності на земельну ділянку,
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою,
договір оренди землі, договір
суборенди землі та договір про
внесення змін до договорів оренди та
суборенди землі.

Дата внесення запису до розділу Книги
записів є датою державної реєстрації
документа, що посвідчує право на
земельну ділянку.

Пунктом 31 Порядку ведення Книги
записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі
передбачено, що відомості з
Поземельної книги надаються
територіальним органом
Держземагентства за місцем
розташування земельної ділянки у формі
витягу (інформаційної довідки), в тому
числі і про підстави переходу права
власності на земельні ділянки.

Відповідно до пункту 32 Порядку ведення
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі, право
на отримання витягу з Поземельної
книги мають власник (користувач)
земельної ділянки, суб'єкти права
земельного сервітуту, емфітевзису і
суперфіцію, їх спадкоємці,
правонаступники або уповноважені ними
особи.

Згідно із пунктом 35 Порядку ведення
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі, витяг
з Поземельної книги надається на
підставі заяви, що надійшла від особи,
зазначеної у пункті 32 цього Порядку, та
копії документа про сплату послуг за
надання витягу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 не надала доказів
на підтвердження того, що вона
зверталася до Управління Держкомзему у
Вінницькому районі Вінницької області
із заявою про надання витягу з
Поземельної книги, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов вірного
висновку, відмовивши у задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача надати витяг з Державного
земельного кадастру про з земельну
ділянку безоплатно.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон
України «"Про Державний земельний
кадастр».

Згідно із пунктом 4 Розділу VII
Прикінцевих і перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр», у разі якщо
земельні ділянки, обмеження (обтяження)
у їх використанні зареєстровані до
набрання чинності Законом у Державному
реєстрі земель, відомості про такі
земельні ділянки, обмеження (обтяження)
підлягають перенесенню до Державного
земельного кадастру в
автоматизованому порядку, без подання
заяв про це їх власниками,
користувачами та без стягнення плати
за таке перенесення.

Відомості про інші об'єкти Державного
земельного кадастру, що містяться в
документації із землеустрою та оцінки
земель, затвердженої та переданої до
Державного фонду документації із
землеустрою до 01.01.2013 року, підлягають
перенесенню до Державного земельного
кадастру на безоплатній основі
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин, та його
територіальними органами відповідно
до їх повноважень. Даний пункт
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про Державний
земельний кадастр» набирає чинності з
01.01.2013 року.

Відповідно до Указу Президента України
від 05.10.2011 року № 965/2011 «Про внесення
зміни до Положення про Державне
агентство земельних ресурсів України»,
який набирав чинності з 01.01.2013 року,
повноваження Держземагенства в
частині державної реєстрації прав на
земельні ділянки припиняються, а саме
за Держземагентством залишається
функція державної реєстрації самої
земельної ділянки як об'єкта
нерухомості в Державному земельному
кадастрі.

Враховуючи вищевикладене, та те, що у
зв'язку із запровадженням з 01.01.2013 року
нового порядку внесення відомостей до
Державного земельного кадастру та
користування такими відомостями, з
урахуванням того, що Держземагенство
не є правонаступником Управління
Держкомзему у Вінницькому районі
Вінницької області, а також враховуючи
те, що ОСОБА_2 до Держземагенства на час
розгляду справи в порядку,
передбаченому новим законодавством не
зверталась та не вчиняла ніяких дій,
які б підтверджували її бажання щодо
вирішення порушених на її думку прав,
судом правомірно відмовлено у
задоволенні позовних вимог.

Оскільки, відповідачем по відношенню
до позивача не було вчинено
неправомірних дій (бездіяльності), суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог щодо
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
21.01.2013 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 23.04.2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Держкомзему у
Вінницькому районі Вінницькій області
про зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз