Справа № 816/470/14
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р.Справа № 816/470/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання
Шалаєвої І.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Токарі" на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 р.
по справі №816/470/14

за позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Токарі"

до Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області,
третя особа Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Богданівське"

про визнання протиправним та
скасування розпорядження,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Сільськогосподарський
виробничий кооператив "Токарі",
звернувся до суду із адміністративним
позовом до Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області, в якому просить визнати
протиправним та скасувати
розпорядження голови Лохвицької РДА
від 19.12.2013 року №591 "Про надання дозволу
на розробку документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для користування
земельними ділянками на умовах оренди
СТОВ "Богданівське".

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що спірним розпорядженням було
безпідставно надано
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
"Богданівське" дозвіл на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) для
користування земельними ділянками на
умовах оренди. Вважає, що оскаржуване
розпорядження суб'єкта владних
повноважень підлягає скасуванню,
оскільки від відповідача не надходило
жодних повідомлень про умови та дату
проведення конкурсу та СВК "Токарі" має
переважне право на оренду землі на
підставі укладеного із Лохвицькою РДА
Договору оренди землі від 29.12.2012 року.

Ухвалою Полтавського окружного
адміністративного суду від 14.02.2014 року,
постановленою без виходу до нарадчої
кімнати, залучено до участі у справі в
якості третьої особи СТОВ
"Богданівське".

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
в задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов до неправомірного висновку про
законність та обґрунтованість
оскаржуваного розпорядження. Зазначив,
що судом першої інстанції помилково не
було враховано того факту, що позивач
на протязі значного часу використовує
земельну ділянку та в повному обсязі
сплачує за неї плату у відповідності
вимог укладеного із відповідачем
договору, а відтак має переважне право
на отримання дозволу на розробку
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі (на місцевості) для
користування земельними ділянками на
умовах оренди. Крім того вказує, що від
відповідача не надходило жодних
повідомлень щодо проведення конкурсу,
умов і дати його проведення, а висновки
районної конкурсної комісії по наданню
права на оренду земельних ділянок
сільськогосподарського призначення не
мають жодною юридично сили. Таким
чином, оскільки спірне розпорядження
було прийнято з порушенням вимог
діючого законодавства, без врахування
всіх обставин які мають значення, то
заявлені позовні вимоги щодо визнання
його протиправним та скасування є
законними та обґрунтованими.

Відповідач та третя особа надали
письмові заперечення, в яких,
посилаючись на обґрунтованість та
об'єктивність рішення суду, просять
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив її задовольнити.

Представники третьої особи у судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
просили відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Представник відповідача у судове
засідання апеляційної інстанції не
з'явився, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином, просив
розглянути справу за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що 18.12.2012 року Токарівською
сільською радою Лохвицького району
Полтавської області прийнято рішення
"Про погодження надання земельної
ділянки на умовах оренди СВК "Токарі".

29.12.2012 року між СВК "Токарі" та
Лохвицькою РДА укладено договір оренди
землі, згідно п. 2 якого, передано в
оренду земельну ділянку загальною
площею 149,63 гектара, у тому числі 28,39
гектара ріллі із земель категорії
невитребуваних земельних часток (паїв)
та 121,24 гектара ріллі із земель
категорії непереоформленої спадщини.

02.12.2013 року СВК "Токарі" звернулося до
відповідача з клопотанням про надання
в оренду земельної ділянки площею 142,96
га (рілля) для ведення товарного
сільськогосподарського товариства
строком на 1 рік.

Розпорядженням голови Лохвицької РДА
від 19.12.2013 року №591 "Про надання дозволу
на розробку документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для користування
земельними ділянками на умовах оренди
СТОВ "Богданівське" надано дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для користування на умовах
оренди земельними ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 380,84 га, у тому числі
380,84 га ріллі земель непероформленої
спадщини земельних часток (паїв) на
території адміністративного
підпорядкування Токарівської
сільської ради.

Листом Лохвицької РДА від 30.12.2013 року
№2447/01-21/2567 повідомлено СВК "Токарі" про
відмову у наданні земельної ділянки
площею 142,96 га(рілля) для ведення
товарного сільськогосподарського
товариства строком на 1 рік.

Не погоджуючись з відмовою у наданні
земельної ділянки, позивач звернувся
до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване розпорядження є
законним та обґрунтованим, прийняте в
межах наданих відповідачу повноважень.
Доводи позивача щодо наявності у нього
переважного права на продовження
договору оренди є необґрунтованими,
оскільки вказаний договір не був
зареєстрований у встановленому
законом порядку та припинив свою дії у
червні 2013 року.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Статтею 14 Конституції України
визначено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян і юридичних осіб, відноситься
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
(ст. 12 Конституції України).

Відповідно до частини першої статті 33
Земельного кодексу України, громадяни
України можуть мати на праві власності
та орендувати земельні ділянки для
ведення особистого селянського
господарства.

Пунктом 7 статті 13 Закону України "Про
місцеві державні адміністрації"
встановлено, що до відання місцевих
державних адміністрацій у межах і
формах, визначених Конституцією і
законами України, належить вирішення
питань використання землі, природних
ресурсів, охорони довкілля.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 123
Земельного кодексу України, надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органами виконавчої влади або органами
місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у разі: надання земельної
ділянки із зміною її цільового
призначення; формування нової
земельної ділянки (крім поділу та
об'єднання).

Надання у користування земельної
ділянки, зареєстрованої в Державному
земельному кадастрі відповідно до
Закону України "Про Державний
земельний кадастр", право власності на
яку зареєстровано у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, без
зміни її меж та цільового призначення
здійснюється без складення
документації із землеустрою.

Надання у користування земельної
ділянки в інших випадках здійснюється
на підставі технічної документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості). У такому разі розроблення
такої документації здійснюється на
підставі дозволу, наданого Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органом виконавчої влади або
органом місцевого самоврядування,
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу, крім випадків,
коли особа, зацікавлена в одержанні
земельної ділянки у користування,
набуває право замовити розроблення
такої документації без надання такого
дозволу.

Згідно зі статтею 13 Закону України "Про
порядок виділення в натурі (на
місцевості) земельних ділянок
власникам земельних часток (паїв)",
нерозподілені (невитребувані) земельні
ділянки за рішенням відповідної
сільської, селищної, міської ради чи
районної державної адміністрації
можуть передаватися в оренду для
використання за цільовим призначенням
на строк до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку, про що
зазначається у договорі оренди
земельної ділянки, а власники
земельних часток (паїв) чи їх
спадкоємці, які не взяли участь у
розподілі земельних ділянок,
повідомляються про результати
проведеного розподілу земельних
ділянок у письмовій формі, у разі якщо
відоме їх місцезнаходження.

Відповідна сільська, селищна, міська
рада чи райдержадміністрація в межах
повноважень визначених
законодавством, зокрема п. 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України,
мають право укласти договір оренди не
витребуваних земельних часток (паїв)
(земель не переоформленої спадщини) до
настання певної умови, передбаченої ст.
13 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» до моменту отримання їх
власниками державних актів на право
власності на земельну ділянку,
правовстановлюючих документів.

З урахуванням того, що укладення
договору оренди не витребуваних
земельних часток (паїв) (земель не
переоформленої спадщини) здійснюється
між особою, яка згідно із законом
вправі набувати право оренди на таку
земельну ділянку та відповідним
органом виконавчої влади або місцевого
самоврядування, то укладення такого
договору здійснюється на підставі
рішення відповідного органу
виконавчої влади або місцевого
самоврядування, в порядку
встановленому Земельним кодексом
України, зокрема ст. 123 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що відповідач
скористався наданим йому правом та в
межах повноважень прийняв оскаржуване
розпорядження, яким надав дозвіл СТОВ
"Богданівське" на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) для користування
на умовах оренди земельними ділянки
сільськогосподарського призначення
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
загальною площею 380,84 га, у тому числі
380,84 га ріллі земель непероформленої
спадщини земельних часток (паїв) на
території адміністративного
підпорядкування Токарівської
сільської ради.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги щодо наявності у
позивача преважного права на укладення
договору оренди, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Відповідно до положень ст. 6 Закону
України "Про оренду землі", орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим та іншими законами України і
договором оренди землі.

Право оренди земельної ділянки
підлягає державній реєстрації
відповідно до закону.

Колегія суддів зазначає, що оскільки
відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Законом України "Про
оренду землі", який є спеціалізованим,
то він має пріоритет перед іншими
законами у сфері зазначених
правовідносин.

Так, відповідно до ст. 18 Закону України
"Про оренду землі", договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Таким чином, на підставі положень ч. 1
ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК
України та ст. 18 Закону України "Про
оренду землі", договір оренди землі є
укладеним із моменту його державної
реєстрації.

В свою чергу, договір оренди земельної
ділянки, що не зареєстрований у
встановленому законом порядку не можна
вважати укладеним.

Як було встановлено під час розгляду
справи та підтверджується наявними в
ній доказами, 29.12.2012 року між СВК
"Токарі" та Лохвицькою РДА укладено
договір оренди землі, згідно п. 2 якого,
передано в оренду земельну ділянку
загальною площею 149,63 гектара, у тому
числі 28,39 гектара ріллі із земель
категорії невитребуваних земельних
часток (паїв) та 121,24 гектара ріллі із
земель категорії непереоформленої
спадщини.

Пунктом 43 вказаного Договору
встановлено, що Договір набирає
чинності після підписання сторонами та
його державної реєстрації.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що зазначений договір оренди
землі не було зареєстровано у
встановленому Законом порядку.

Крім того, згідно абз. 2 п. 43 Договору
встановлено, що невід'ємними частинами
Договору, крім іншого, є технічна
документація із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку на умовах
оренди.

Дія Договору припиняється, зокрема, у
разі невиготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку на умовах
оренди на протязі шести місяців з
моменту підписання Договору (п. 37
Договору).

Під час судового розгляду встановлено,
що СВК "Токарі" не було у визначений
договором строк виготовлено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку на умовах
оренди.

На підставі наведеного, укладений між
позивачем та відповідачем Договір від
29.12.2012 року не набрав чинності, оскільки
не був зареєстрований, та припинив свою
дію у червні 2013 року на підставі пункту
37 Договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність у СВК
"Токарі" переважного права на
продовження договору оренди.

Також, як вбачається з наявного в
матеріалах справи витягу з протоколу
засідання районної конкурсної комісії
по наданню права на оренду земельних
ділянок сільськогосподарського
призначення від 09-10 грудня 2013 року №11,
на засіданні конкурсної комісії від
СВК "Токарі" був присутній голова
Бондар М.М., клопотання якого про
надання в оренду земельної ділянки
площею 142,96 га було заслухано, проте
відмовлено у його задоволенні.

В зв'язку з чим, колегія суддів відхиляє
доводи позивача щодо неповідомлення
останнього з приводу проведення
конкурсу, умов і дати його проведення.

З огляду на зазначене, колегія суддів
дійшла висновку, що приймаючи
оскаржуване розпорядження про надання
дозволу на розробку документації із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) для користування
земельними ділянками на умовах оренди
СТОВ "Богданівське", відповідач діяв на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а також з
використанням повноважень з метою, з
якою ці повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо
(неупереджено), добросовісно та
розсудливо.

Відповідно до частини 1 статті 11 КАС
України, розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

У відповідності до ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 71 КАС України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд згідно із статтею 86 цього ж Кодексу,
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Колегія суддів зазначає, що позивачем,
як під час розгляду справи у суді
першої інстанції так і під час її
апеляційного перегляду, не було надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження обґрунтованості
заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучі суб'єктом
владних повноважень та заперечуючи
проти позову, довів правовірність
прийняття оскаржуваного
розпорядження.

З огляду на встановлені під час
розгляду справи обставини, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо
необґрунтованості заявлених позовних
вимог.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає, що постанова
Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 року
по справі №816/470/14 відповідає вимогам
ст. 159 КАС України, а тому відсутні
підстави для її скасування та
задоволення апеляційних вимог
апелянта, позивача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Токарі" залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 20.02.2014 р. по
справі №816/470/14 за позовом
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу "Токарі" до Лохвицької
районної державної адміністрації
Полтавської області, третя особа
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
"Богданівське" про визнання
протиправним та скасування
розпорядження - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Калиновський В.А. Повний текст ухвали
виготовлений 14.04.2014 р.