Справа № 818/195/14
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.Справа № 818/195/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Рєзнікової С.С.

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі Сумської області на постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 18.02.2014р. по справі №
818/195/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області

до Відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Ромни Сумської області

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м. Ромнах та Роменському
районі (далі - позивач), звернвся до
Сумського окружного адміністративного
суду з позовом до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни (далі -
відповідач), в якому просив суд:

- стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни Сумської
області на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області
суму допомоги на поховання осіб, які
отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання або пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, за 4 квартал 2013
року у сумі 487,42 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що позивачем
була виплачена допомога на поховання
та витрати з виплати та доставки пенсій
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Сума витрат, з якою не погоджується
відділення ВД ФССНВВПЗУ у м. Ромнах, на
думку УПФУ в м. Ромнах та Роменському
районі, повинен відшкодовувати
позивачу саме відповідач, оскільки,
згідно ст.21 Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", обов'язок, здійснювати
виплати пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання покладено саме на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 18.02.14 р.
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову Управлінню
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни про
стягнення заборгованості.

Позивач, не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просив скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного, на його думку, вирішення
спору судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України, за наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що УПФУ в м. Ромнах та
Роменському районі була виплачена
допомога на поховання та витрати з
виплати та доставки пенсій ОСОБА_1 та
ОСОБА_2

Дані обставини підтверджуються копією
акту щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (а.с. 4, 5).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
вимога позивача щодо стягнення з
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни Сумської
області суми допомоги на поховання
осіб, які отримували пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання або пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, за 4
квартал 2013 року у сумі 487,42 грн. є
безпідставними, тому задоволенню не
підлягає.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до п.п. "г" та "д" п.1 ч.1 ст.21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", у разі настання
страхового випадку страховик, яким є
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків, зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, а також
пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

В той же час, частиною 16 статті 34 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
передбачено, що виплата пенсії по
інвалідності внаслідок трудового
каліцтва чи професійного захворювання
здійснюється відповідно до
законодавства про пенсійне
забезпечення. У випадку, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг згідно ст. 24
зазначеного Закону між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Посилаючись на вказані норми ст. 21
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та положення Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання (далі
Порядок), зважаючи, що обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові, внаслідок ушкодження
здоров'я при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому пенсій
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, покладено на Фонд
соціального страхування, позивач
вважає, що саме відповідач повинен
відшкодовувати органу Пенсійного
фонду суми витрат на виплату та
доставку щомісячної державної
адресної допомоги та підвищення до
пенсії.

Однак, колегія суддів не погоджується з
даною позицією позивача, оскільки УПФУ
в м. Ромнах та Роменському районі
обов'язок Фонду соціального
страхування щодо відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові, внаслідок
ушкодження його здоров'я при настанні
страхового випадку помилково поєднує з
обов'язком нести витрати на виплату та
доставку державної адресної допомоги,
а також підвищення до пенсії особам,
яким призначено пенсії по
інвалідності. Норми Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", що є спеціальними
нормами, які регулюють відносини
державного соціального страхування
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
зокрема стаття 21, не передбачає таких
витрат Фонду як виплата особам, яким
призначено пенсії по інвалідності,
щомісячної державної адресної
допомоги та підвищення до пенсії.
Останні передбачені відповідно
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.03.2008 № 265 "Деякі питання
пенсійного забезпечення громадян"
(далі - Постанова №265) та Постановою
Кабінету Міністрів України від 11.03.2009 №
198 "Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян" (далі -
Постановою № 198).

В той же час, пунктом 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що до
приведення законодавства України у
відповідність із цим Законом
законодавчі та інші нормативні правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
Постанови № 265 та Постанови №198
суперечать приписам Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", а тому застосовувати
їх не можна, до того ж в них не
передбачено самого порядку
відшкодування даних витрат.

Крім того, варто зазначити, що Порядок,
на який посилається позивач, не
врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірки розрахунків розраховано
на відсутність спору.

Пункт 2 вказаного Порядку визначає
механізм відшкодування саме на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Згідно п.7 Порядку, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
підставі довідки про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, на централізованому
рівні до 25 числа місяця, наступного за
звітним, перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що вимога позивача
щодо стягнення з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Ромни Сумської
області суми допомоги на поховання
осіб, які отримували пенсію по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання або пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, за 4
квартал 2013 року у сумі 487,42 грн. є
безпідставними, тому задоволенню не
підлягає.

Суд першої інстанції належним чином
оцінив надані докази і на підставі
встановленого, обґрунтовано відмовив у
задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
суду першої інстанції від 18.02.14 р.
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення фактичних обставин
справи і правильно застосував до
спірних правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1
ст.198, ч.1 ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, 206, 209, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Ромнах та
Роменському районі Сумської області
залишити без задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 18.02.2014р. по
справі № 818/195/14 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Рєзнікова
С.С.Судді(підпис) (підпис) Катунов В.В.
Ральченко І.М.