Справа № 9101/3579/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2013-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2013 рокусправа № 2а-275/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Туркіної Л.П.

суддів: Дурасової Ю.В.
Проценко О.А.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02.02.2011 р.

у справі № 2а-275/2011

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м.
Дніпропетровська

про зобов'язання здійснити перерахунок
щомісячної державної соціальної
допомоги "Дітям війни", -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2010 р. позивач звернувся до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Дніпропетровська
про визнання дій відповідача
неправомірними, зобов'язання
останнього здійснити перерахунок та
виплатити позивачу щомісячну державну
соціальну допомогу згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 01.01.2006 року по 30.11.2010
року, з 01.12.2010 року.

Позов також містив заяву про
поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 02.02.2011 р.
позовні вимоги з 01.01.2006 року по 09.06.2010
року - залишені без розгляду. Названа
ухвала суду не є зміненою або
скасованою.

Позивач, не погодившись з
вищезазначеною ухвалою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, у
якій посилається на безпідставну
відмову у поновленні строку для
звернення до суду, просить ухвалу
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02.02.2011 р.
скасувати, прийняти по справі нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги позивача в повному обсязі.
Вважає, що рішення суду є незаконним,
необґрунтованим та таким, що звужує
права позивача, визначені Законом
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Відповідач ухвалу суду першої
інстанції не оскаржив, проти
апеляційної скарги не заперечив.

Дана адміністративна справа
розглянута апеляційним судом
відповідно до ст. 197 КАС України в
порядку письмового провадження.

Перевіривши доводи апеляційної
скарги та матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а рішення суду -
залишається без змін з наступних
підстав.

Судом першої та апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
народився 01.11.1937 р., і відповідно до ст. 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", який набрав чинності з
01.01.2006 року, позивач набув статус
"дитини війни", що надає йому право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, які встановлені
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни", у тому числі і ст. 6 цього
Закону, якою встановлено право на
підвищення пенсії, яка нараховується
та сплачується особам, які мають статус
"дитини війни", на 30% мінімальної пенсії
за віком.

З матеріалів даної
адміністративної справи вбачається, що
до вимог, заявлених позивачем за
періоди з 01.01.2006 року по 09.06.2010 року
судом застосовано норми ст. ст. 99, 100 КАС
України, що було підставою для
залишення без розгляду позову.

Щодо застосування строків
позовної давності під час розгляду
даної адміністративної справи, то
колегія суддів вважає за необхідне
зазначити наступне.

Статтею 99 КАС України встановлено
шестимісячний строк для звернення до
суду з адміністративним позовом для
захисту порушених прав, інтересів,
свобод, а відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України пропуск вищезазначеного
строку є підставою для залишення без
розгляду адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведені
обставини, норми чинного
процесуального законодавства, та
приймаючи до уваги, що позивачем, який
звернувся до суду першої інстанції з
позовом про захист свого порушеного
права 10.12.2010 р., не було надано доказів в
підтвердження поважності причин
пропуску ним строку на звернення до
суду за захистом свого порушеного
права щодо вимог про визнання
протиправною бездіяльності
відповідача щодо не нарахування та не
сплати надбавки до пенсії, як дитині
війни, за періоди з 01.01.2006 року по 09.06.2010
р., колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції обґрунтовано залишив без
розгляду позовні вимоги.

Таким чином, доводи апелянта
спростовуються викладеним вище.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
суд апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Оскільки доводи апеляційної
скарги позивача спростовуються
зазначеними вище та дослідженими судом
доказами, вони не можуть бути підставою
для скасування ухвали суду та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 199, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд , -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
ухвалу Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 02.02.2011 р. залишити
без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного
суду м. Дніпропетровська від 02.02.2011 р. -
без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС
України оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
О.А. Проценко