Справа № 256/207/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко Л.В.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
справа №256/207/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Шальєвої В.А., Шишова О.О.,

при секретарі: Борисовій А.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2,

представника відповідача
Чернякової І.В. (наказ від 13.03.2012 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 07 лютого 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька про визнання відмови
протизаконною та зобов'язання надати
путівку на санаторно-курортне
лікування,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
даним адміністративним позовом, в
якому просив визнати незаконною
відмову відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька щодо надання йому
путівки на санаторно-курортне
лікування у 2012 році та зобов'язати
відповідача надати йому у 2012 році
путівку на санаторно-курортне
лікування, та надавати її щорічно.

Постановою Калінінського районного
суду м. Донецька від 07 лютого 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на тому, що відповідач
неправомірно відмовив йому у видачі
путівки у 2012 році, крім того, зазначає,
що суд першої інстанції при винесенні
рішення застосував норму права, яка на
момент спірних правовідносин, а саме на
серпень 2012 року, ще не існувала.

В судовому засіданні позивач доводи
апеляційної скарги підтримав і просив
її задовольнити, в той час, як
представник відповідача проти цього
заперечувала, просила залишити без
змін рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників судового розгляду,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Так, судом установлено і
підтверджується матеріалами справи, що
позивач ОСОБА_2 визнаний інвалідом 2
групи та йому встановлено 70% втрати
професійної працездатності, що
вбачається з довідки Обласної
поширеної МСЕК від 18 серпня 2000 року.

Також, довідкою МСЕК №1 від 14 червня 2012
року позивачу підтверджена друга група
інвалідності та 70% втрати професійної
працездатності, та визначено додаткові
види допомоги: санаторно-курортне
лікування (за відсутності
протипоказань) та медикаментозне
лікування.

Позивач звернувся до відповідача із
заявою про надання йому путівки на
санаторно-курортне лікування,
відповідно до довідки МСЕК, у 2012 році,
однак, відповідач відмовив йому в
цьому, посилаючись на те, що відповідно
до довідки МСЕК від 14.06.2012 за прямими
наслідками професійного захворювання
позивачу надаються такі путівки один
раз на два роки.

Відмова відповідача є предметом даного
позову, оскільки позивач вважає її
неправомірною.

Колегія суддів погоджує висновок суду
першої інстанції щодо безпідставності
позовних вимог з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суду
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несправедливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Так, механізм забезпечення виконавчою
дирекцією Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України та її управліннями
в Автономній Республіці Крим,областях,
містах Києві та Севастополі,
відділеннями в районах та містах
обласного значення потерпілих, які
стали інвалідами унаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, путівками
для санаторно-курортного лікування
визначає Положення про забезпечення
потерпілих внаслідок нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання путівками для
санаторно-курортного лікування,
затверджений Постанова правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України 31.10.2007
49, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 26 грудня 2007 р. за N
1400/14667, пунктом 2.6 якого встановлено, що
потерпілі, які стали інвалідами,
забезпечуються путівками для
санаторно-курортного лікування
періодично згідно з рішенням МСЕК, а
саме: інваліди I групи щороку; інваліди
II групи один раз на два роки; інваліди III
групи один раз на три роки.

Таким чином, колегія судді погоджує
висновок суду першої інстанції, що
відповідачем правомірно відмовлено
позивачу в наданні у 2012 році путівки на
санаторно-курортне лікування, оскільки
він отримував таку путівку у 2011 році,
наступне санаторне лікування за кошти
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Калінінському
районі м. Донецька він має отримати в 2013
році.

Апелянт на обґрунтування своїх вимог
посилається на довідку МСЕК від 18.08.2000
року (а.с.3), якою було визначено
необхідність забезпечення позивача
санаторно-курортними путівками
щорічно, при цьому, як слідує з вимог
позивача, він не згоден з тим, що в
довідці МСЕК від 14.06.2012 року (а.с.6), яку
він надав відповідачеві під час
звернення у 2012 році, запис про
необхідність надання путівок щорічно
відсутній.

Проте, предметом даного позову є
правомірність дій Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань, який , як вірно
встановлено судом, діяв правомірно.

Доводи апелянта щодо застосування
судом редакції пункту 2.6 Положення про
забезпечення потерпілих внаслідок
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання путівками
для санаторно-курортного лікування в
редакції відповідно до постанови Фонду
від 25.12.2012 року, тобто, тієї, що почала
діяти пізніше виникнення спірних
правовідносин, не можуть бути
підставою для скасування судового
рішення, оскільки пункт 2.6 Положення в
цій частині суттєвих змін не зазнав і
це, в свою чергу, не призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.200 КАС України, не
може бути скасовано правильне по суті
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Калінінського районного
суду м. Донецька від 07 лютого 2014 року в
адміністративній справі № 256/207/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали,
ухвала в повному обсязі складена 14
квітня 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
В.А. Шальєва

О.О. Шишов