Справа № 806/214/14
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"09" квітня 2014 р.
Справа № 806/214/14

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника позивача
Ленського І.О.,

представника відповідача Мельник О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"13" березня 2014 р. у справі за позовом
Коростишівської центральної районної
лікарні ім. Д.І.Потєхіна до Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області, Новоград-Волинської
об"єднаної державної фінансової
інспекції про скасування п.2 вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року Коростишівська
центральна районна лікарня ім. Д.І.
Потєхіна звернулась до суду з позовом,
у якому просила скасувати пункт 2
вимоги державної фінансової інспекції
в Житомирській області №63-17/1526 від 09
жовтня 2013 р., згідно якого позивачу
необхідно вжити заходів до
відшкодування витрат загального фонду
в сумі 375584,54 грн. шляхом покриття витрат
коштами спеціального фонду.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 13 березня
2014 року позов задоволено.

Скасовано пункт 2 вимоги Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області №63-17/1526 від 09 жовтня 2013 р.

Відшкодовано з Державного бюджету
України на користь Коростишівської
центральної районної лікарні ім. Д.І.
Потєхіна 73,08 грн. сплаченого судового
збору.

В апеляційній скарзі Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить судове рішення
скасувати та прийняти нове - про
відмову у задоволенні позову. Зокрема,
апелянт посилається на те, що ревізією
було встановлено, що позивачем за
рахунок коштів загального фонду
лікарні проводилося покриття
видатків, пов'язаних з наданням платних
послуг, які повинні проводитися за
рахунок коштів спеціального фонду, в
тому числі проведення оплати праці
лікарів, медичних сестер, лаборантів та
інших працівників, які задіяні в
наданні платних послуг.

Переглянувши судове рішення в межах
доводів апеляційної скарги,
розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Встановлено, що Новоград-Волинською
об'єднаною державною фінансовою
інспекцією проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності в
Коростишівській центральній районній
лікарні ім. Д.І. Потєхіна за період з
01.08.2011 р. по 01.08.2013 р., за результатами
якої складено акт № 63-09/79 від 07 жовтня
2013 р.

Ревізією встановлено порушення п. 5 ст.
7, ст. 13 Бюджетного Кодексу України від
08.07.2010 року № 2456-УІ, п. 22, 29 "Положення про
порядок складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
року №228 та п. 5.8 спільного наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерства
охорони здоров'я України від 05.10.2005 р.
№308/519 "Про впорядкування умов оплати
праці працівників закладів охорони
здоров'я та установ соціального
захисту населення" із змінами, в
частині витрат, пов'язаних з
проведенням обов'язкових медичних
оглядів категорій працівників
(громадян), що здійснюється відповідно
до п. 8 розділу 1 Переліку платних
послуг, які можуть надаватися в
державних та комунальних закладах
охорони здоров'я, вищих медичних
навчальних закладах та
науково-дослідних установах,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.09.1996р. №1138 за
рахунок коштів загального фонду
кошторису проводилось покриття
видатків, пов'язаних з наданням платних
послуг, які повинні проводитись за
рахунок коштів спеціального фонду, в
тому числі проведення оплати праці
лікарів, медичних сестер, лаборантів та
інших працівників, які надають послуги
згідно п. 8 розділу 1 Переліку, без
проведення відновлення касових
видатків по загальному фонду на
загальну суму 375584,54грн., у зв'язку з чим
зобов'язано позивача вжити заходів до
відшкодування витрат загального фонду
в сумі 375584,54 грн. шляхом покриття витрат
коштами спеціального фонду.

За наслідками проведеної перевірки
позивачу було направлено вимогу про
усунення порушень №63-17/1526 від 09 жовтня
2013 року, згідно п.2 якої позивачу
необхідно вжити заходів до
відшкодування витрат загального фонду
в сумі 375584,54грн. шляхом покриття витрат
коштами спеціального фонду.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7
Бюджетного кодексу України, бюджетна
система України ґрунтується на
принципі обґрунтованості - бюджет
формується на реалістичних
макропоказниках економічного і
соціального розвитку України та
розрахунках надходжень бюджету і
витрат бюджету, що здійснюються
відповідно до затверджених методик та
правил;

Частинами 1-4 статті 13 Бюджетного
кодексу України встановлено, що бюджет
може складатися із загального та
спеціального фондів. Складовими
частинами загального фонду бюджету є: 1)
всі доходи бюджету, крім тих, що
призначені для зарахування до
спеціального фонду бюджету; 2) всі
видатки бюджету, що здійснюються за
рахунок надходжень загального фонду
бюджету; 3) кредитування бюджету
(повернення кредитів до бюджету без
визначення цільового спрямування та
надання кредитів з бюджету, що
здійснюється за рахунок надходжень
загального фонду бюджету); 4)
фінансування загального фонду бюджету.
Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: 1) доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; 2) видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ); 3)
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); 4) фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
використовуються (з урахуванням
частини дев'ятої статті 51 Бюджетного
Кодексу) на: покриття витрат, пов'язаних
з організацією та наданням послуг, що
надаються бюджетними установами
згідно з їх основною діяльністю (за
рахунок надходжень підгрупи 1 першої
групи); організацію додаткової
(господарської) діяльності бюджетних
установ (за рахунок надходжень
підгрупи 2 першої групи); утримання,
облаштування, ремонт та придбання
майна бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгрупи 3 першої групи);
ремонт, модернізацію чи придбання
нових необоротних активів та
матеріальних цінностей, покриття
витрат, пов'язаних з організацією
збирання і транспортування відходів і
брухту на приймальні пункти (за рахунок
надходжень підгрупи 4 першої групи);
господарські потреби бюджетних
установ, включаючи оплату комунальних
послуг і енергоносіїв (за рахунок
надходжень підгруп 2 і 4 першої групи);
організацію основної діяльності
бюджетних установ (за рахунок
надходжень підгруп 1 і 3 другої групи);
виконання відповідних цільових
заходів (за рахунок надходжень
підгрупи 2 другої групи).

Відповідно до пункту 1 Порядку
складання, розгляду, затвердження та
основні вимоги до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 лютого 2002 р. N 228 (далі - Порядок №
228), кошторис бюджетної установи (далі -
кошторис) - основний плановий
фінансовий документ бюджетної
установи, яким на бюджетний період
встановлюються повноваження щодо
отримання надходжень і розподіл
бюджетних асигнувань на взяття
бюджетних зобов'язань та здійснення
платежів для виконання бюджетною
установою своїх функцій та досягнення
результатів, визначених відповідно до
бюджетних призначень. Кошторис має
такі складові частини: - загальний фонд,
який містить обсяг надходжень із
загального фонду бюджету та розподіл
видатків за повною економічною
класифікацією видатків бюджету на
виконання бюджетною установою (далі -
установа) основних функцій або
розподіл надання кредитів з бюджету за
класифікацією кредитування бюджету; -
спеціальний фонд, який містить обсяг
надходжень із спеціального фонду
бюджету на конкретну мету та їх
розподіл за повною економічною
класифікацією видатків бюджету на
здійснення відповідних видатків
згідно із законодавством, а також на
реалізацію пріоритетних заходів,
пов'язаних з виконанням установою
основних функцій, або розподіл надання
кредитів з бюджету згідно із
законодавством за класифікацією
кредитування бюджету.

Пунктами 18, 19, 20 Порядку №228
встановлено, що у процесі формування
спеціального фонду проекту кошторису
планування власних надходжень
бюджетних установ здійснюється за
групами та підгрупами, визначеними
Бюджетним кодексом України.

Спеціальний фонд проекту кошторису
передбачає зведення показників за
всіма джерелами надходження коштів до
цього фонду та відповідними напрямами
їх використання.

Розподіл видатків бюджету та надання
кредитів з бюджету спеціального фонду
проекту кошторису проводиться
виключно в межах і за рахунок
відповідних надходжень, запланованих
на цю мету в зазначеному фонді.

Відповідальність за виникнення
заборгованості, що склалася за
видатками спеціального фонду, несе
виключно розпорядник, з вини якого вона
утворилась.

Під час визначення обсягів видатків
бюджету та/або надання кредитів з
бюджету розпорядників нижчого рівня
головні розпорядники повинні
враховувати об'єктивну потребу в
коштах кожної установи, виходячи з її
основних виробничих показників і
контингентів, які встановлюються для
установ (кількість класів, учнів у
школах, ліжок у лікарнях, дітей у
дошкільних закладах тощо), обсягу
виконуваної роботи, штатної
чисельності, необхідності погашення
дебіторської і кредиторської
заборгованості та реалізації окремих
програм і намічених заходів щодо
скорочення витрат у плановому періоді.

Обов'язковим є виконання вимоги щодо
першочергового забезпечення
бюджетними коштами видатків на оплату
праці з нарахуваннями, виплату
стипендії, а також на господарське
утримання установ. Під час визначення
видатків у проектах кошторисів
установи повинен забезпечуватися
суворий режим економії коштів і
матеріальних цінностей. До кошторисів
можуть включатися тільки видатки,
передбачені законодавством,
необхідність яких обумовлена
характером діяльності установи.
Видатки на придбання обладнання,
капітальний ремонт приміщень тощо, які
не є першочерговими, можуть
передбачатися лише за умови
забезпечення коштами невідкладних
витрат та відсутності заборгованості.
При цьому видатки на заробітну плату з
коштів спеціального фонду
обчислюються залежно від обсягу
діяльності, що провадиться за рахунок
цих коштів, із застосуванням
встановлених законодавством норм, які
використовуються установами
аналогічного профілю.

У відповідності до пункту 23 Порядку №
228, видатки спеціального фонду
кошторису за рахунок власних
надходжень плануються у такій
послідовності: за встановленими
напрямами використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов'язань за спеціальним та
загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

При цьому розпорядник бюджетних коштів
здійснює коригування обсягів узятих
бюджетних зобов'язань за загальним
фондом кошторису для проведення
видатків з цих зобов'язань із
спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Пунктом 5.8 Умов оплати праці
працівників закладів охорони здоров'я
та установ соціального захисту
населення, затверджених наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України від 5 жовтня 2005 р. N 308/519
та зареєстрованих в Міністерстві
юстиції України 17 жовтня 2005 р. за N
1209/11489, обов'язкові медичні огляди
працівників бюджетних закладів та
установ проводяться відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.05.2001 N 559 за рахунок коштів,
передбачених у кошторисі закладів
охорони здоров'я, що їх здійснюють.
Оплата праці лікарів, які проводять ці
огляди в межах свого робочого часу,
здійснюється за рахунок зазначених
коштів, виходячи з посадових окладів,
установлених з урахуванням підвищень.
Лікарям, які проводять обов'язкові
медичні огляди категорій працівників
(громадян) відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 17.09.96 N
1138 "Про затвердження переліку платних
послуг, які надаються в державних
закладах охорони здоров'я та вищих
медичних закладах освіти", оплата праці
здійснюється за рахунок коштів
спеціального фонду закладу охорони
здоров'я за фактично відпрацьований
час, виходячи з посадових окладів
(тарифних ставок), передбачених цими
Умовами.

Вказаним пунктом не визначено умови
оплати праці лікарів, які отримують
заробітну плату за рахунок бюджетних
асигнувань і за наказом керівництва
комунальної установи на виконання
укладених установою договорів за
графіком залучаються в межах їх
робочого часу до проведення первинних
профоглядів, періодичних профоглядів,
медичної комісії для водіїв,
працівників не бюджетних установ та
підприємств.

Вищевказані нормативні акти не
регулюють порядок надання платних
медичних послуг, а також питання про те,
що за рахунок коштів якого саме фонду
(загального або спеціального)
необхідно проводити нарахування та
виплату заробітної плати і відповідні
нарахування на неї.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про оплату праці", оплата праці
працівників установ і організацій, що
фінансуються з бюджету, здійснюється
на підставі актів Кабінету Міністрів
України в межах бюджетних асигнувань.

Крім того, постанова Кабінету
Міністрів України від 17.09.1996 р. № 1138
безпосередньо не регулює
правовідносини по оплаті праці
лікарів, що залучаються роботодавцем
до робіт на виконання умов
господарських договорів установи по
наданню платних медичних послуг, і тим
більш не визначає порядок планування
витрат на заробітну плату та
нарахувань на зарплату при затверджені
кошторису видатків із спеціального
фонду, на який надходять кошти за
сплату медичних послуг.

Судом першої інстанції також враховано
лист Міністерства фінансів України
від 14.09.2011 р. № 31-07320-16-9/22626 "Щодо надання
роз'яснення".

Встановлено, що згідно наказів
головного лікаря комунального
підприємства "Коростишівська
центральна районна лікарня ім. Д.І.
Потєхіна" № 27 від 04 січня 2011 р., № 42 від 24
січня 2012 р., № 29 від 17 січня 2013 р.
продовжено проведення платних послуг
за проходження наркологічного та
психіатричного оглядів, огляду на
отримання "Медичного посвідчення
водія" форма 083/о, "Дозвільної системи на
зброю" форма 1222/о, попереднього та
періодичного профогляду.

Разом із тим вищевказаних наказах до
складу комісії включені лікарські
посади, а не визначене коло лікарів, які
проводять такі медогляди.

Надання платних послуг здійснюється
штатними працівниками Коростишівської
ЦРЛ, які утримуються за рахунок
загального фонду, у межах норм робочого
часу.

Заробітна плата медичним працівникам,
які здійснювали платні медичні огляди
в основний робочий час нараховувались
та виплачувались за рахунок коштів
загального фонду Коростишівської ЦРЛ.

Із штатного розпису вбачається, що в
Коростишівській ЦРЛ відсутній окремий
структурний підрозділ, зайнятий
наданням платних послуг.

Кошторис видатків по спецфонду містить
витрати на заробітну плату, але у
даному випадку передбачено витрати на
оплату праці зубних техніків та інших
спеціалістів, які надають виключно
платні послуги.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
безпідставність тверджень відповідача
щодо порушення позивачем п. 5 ст. 7, ст. 13
Бюджетного Кодексу України від 08.07.2010
року № 2456-УІ, п. 22, 29 "Положення про
порядок складання, розгляду,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2002
року №228 та п. 5.8 спільного наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України та Міністерства
охорони здоров'я України від 05.10.2005 р.
№308/519 "Про впорядкування умов оплати
праці працівників закладів охорони
здоров'я та установ соціального
захисту населення".

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, яке призвело
або могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судом
першої інстанції винесено законне та
обґрунтоване рішення, яке постановлене
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права і підстав для
його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "13" березня
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "11" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Коростишівська
центральна районна лікарня ім.
Д.І.Потєхіна вул. Карла
МАркса,58,м.Коростишів,Житомирська
область,12501

3- відповідачу/відповідачам: Державна
фінансова інспекція в Житомирській
області м-н
С.П.Корольова,12,м.Житомир,10014
Новоград-Волинська об"єднана державна
фінансова інспекція
вул.Замкова,3/6,м.Новоград-Волинський,Жи
томирська область,11700

- ,