Справа № 818/802/14
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.
Справа №818/802/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

за участю секретаря судового засідання
- Кононенко Є.Є.,

позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача - Кота Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу №818/802/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до Управління Укртрансінспекції у
Сумській області

про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
(надалі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1)
звернувся до суду з позовом до
Управління Укртрансінспекції у
Сумській області (надалі по тексту -
відповідач), в якому просить суд:

- скасувати постанову №034070 від 17.03.2014 р.
про застосування фінансових санкцій в
розмірі 1700 грн.;

- стягнути на користь позивача судовий
збір.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що на підставі акту перевірки
від 24.01.2014 р. №003875, проведеної щодо
дотримання вимог законодавства про
автомобільний транспорт під час
виконання перевезень пасажирів і
вантажів автомобільним транспортом,
17.03.2014 року відповідачем винесена
постанова №034070 про застосування
фінансових санкцій в розмірі 1700 грн. за
надання послуг з перевезення пасажирів
без договору з замовником транспортних
послуг. Однак в цей день послуг з
перевезення пасажирів не надавав, а
автомобіль використовував для власних
потреб, тому вважає постанову
незаконною і просить її скасувати.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі та
просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти
позовних вимог заперечував.

Заслухавши доводи позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.01.2014 року
державними інспекторами Управління
Укртрансінспекції у м. Києві в ході
перевірки транспортного засобу
"Мерседес -бенс" д.н. НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1, встановлено надання
позивачем послуг з пасажирських
перевезень за маршрутом "Київ-Суми", за
результатами якої складено акт
перевірки №003875 (а.с. 7).

17.03.2014 р. на підставі вищезазначеного
акту перевірки Управлінням
Укртрансінспекції у Сумській області
винесено постанову №034070 про
застосування до ОСОБА_1 штрафних
санкцій в розмірі 1700 грн. (а.с. 8).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За змістом п.1 ч.3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративні суди при оскарженні
рішення, дій чи бездіяльності суб'єкта
владних повноважень перевіряють чи
прийнято рішення на підставі, у межах,
та у спосіб, що передбачені
Конституцією України.

З матеріалів справи судом встановлено,
що підставою прийняття оскаржуваного
рішення є висновок відповідача про
здійснення позивачем перевезень людей.

Проте, суд не погоджується із такими
висновками відповідача, виходячи з
наступного.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.69 та ч.1
ст.70 Кодексу адміністративного
судочинства України адміністративного
судочинства України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів,
висновків експертів. Належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмету доказування.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно ч.6 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

Суд, відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт" нерегулярні
пасажирські перевезення - перевезення
пасажирів автобусом, замовленим
юридичною або фізичною особою з
укладанням письмового договору на
кожну послугу, в якому визначають
маршрут руху, дату та час перевезень,
інші умови перевезень та форму
оплати послуги, або перевезення за
власний кошт.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт" регулярні
пасажирські перевезення - перевезення
пасажирів на автобусному маршруті
загального користування за умовами,
визначеними паспортом маршруту,
затвердженим в установленому порядку
органами виконавчої влади та
органами місцевого самоврядування
або уповноваженими органами
Договірних Сторін у разі міжнародних
перевезень.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті
60 Закону України "Про автомобільний
транспорт", передбачена
відповідальність автомобільних
перевізників за надання послуг з
перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких
визначений статтями 39 та 48 цього
Закону, в тому числі і договір із
замовником транспортних послуг,
відсутність якого стало причиною до
складання акта та в подальшому рішення
про застосування фінансових санкцій.

При цьому, стаття 1 Закону України "Про
автомобільний транспорт" зазначає, що
автомобільний перевізник - це фізична
або юридична особа, яка здійснює на
комерційній основі чи за власний кошт
перевезення пасажирів чи (та) вантажів
транспортними засобами. Послугами ж з
перевезення пасажирів чи вантажів,
згідно вказаної вище норми, -є
перевезення пасажирів чи вантажів
транспортними засобами на договірних
умовах із замовником послуги за плату.

Згідно до статті 29 Закону України "Про
автомобільний транспорт",
автомобільним перевізником та
автомобільним самозайнятим
перевізником, які здійснюють
перевезення пасажирів на договірних
умовах, є суб'єкти господарювання, які
відповідно до законодавства та
одержаної ліцензії надають послуги за
договором перевезення пасажирів
транспортним засобом, що
використовується ними на законних
підставах.

Відповідно до вимог ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, суд зазначає, що відповідачем не
було надано жодних належних доказів, що
підтверджували б факт здійснення
позивачем регулярних/нерегулярних
пасажирських перевезень на час
оформлення акту перевірки .

Натомість, в судовому засіданні
встановлено, що 24.01.2014 р. ФОП ОСОБА_1
послуг по регулярному перевезенню
пасажирів не здійснював, а
використовував зазначений
транспортний засіб для власних потреб,
а тому висновки відповідача про
необхідність наявності у позивача
договору із замовником транспортних
послуг є безпідставними.

Зазначені пояснення позивача
відповідачем в акті перевірки та у
судовому засіданні представником
відповідача не спростовано.

Отже, суд приходить до висновку про
відсутність підстав для притягнення
позивача до відповідальності,
передбаченої згідно абз.3,2 ч.1 ст. 60
Законом України "Про автомобільний
транспорт".

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що в.о.
начальника Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
необґрунтовано, без з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, а тому вимоги
позивача щодо скасування рішення від
17.03.2014 р. №034070 про застосування
фінансових санкцій до ФОП ОСОБА_1 в
розмірі 1700 грн. 00 коп. є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Отже, позивачу відшкодовується із
Державного бюджету сума судового збору
в розмірі в розмірі 182,70 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 11, 94, 159, 160, 161, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
про скасування постанови -задовольнити
в повному обсязі.

Скасувати постанову Управління
Укртрансінспекції у Сумській області
№034070 від 17.03.2014 р. про застосування
штрафних санкцій в розмірі 1700 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (код НОМЕР_2) судовий збір в
розмірі 182,70 грн.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
О.А. Прилипчук

З оригіналом згідно

Суддя
О.А. Прилипчук

Повний текст постанови складено 14.04.2014
р.