Справа № 2а-387/10
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/64436/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості до
ОСОБА_2 про стягнення допомоги по
безробіттю за касаційною скаргою
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості на
постанову Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 25 березня 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року позивач звернувся в
суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення
допомоги по безробіттю.

Постановою Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 25 березня 2010 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернулася із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач з 19.03.2009 р.
по 19.05.2009 р. перебув на обліку як
безробітний та отримував допомогу по
безробіттю. Згідно довідки
Переяслав-Хмельницької
райдержадміністрації від 15.03.2010 р. №11
позивач зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 15.04.1999 р. Станом на
15.03.2009 р. відомостей про фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців не включено,
запису про рішення фізичної особи щодо
припинення діяльності до Єдиного
державного реєстру не внесено(а.с.26)

Згідно Положення про порядок
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу і
безробітних, виплати допомоги по
безробіттю, а також умови подання
матеріальної допомоги в період
професійної підготовки та
перепідготовки, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 квітня 1998 року № 578 (в редакції, що
була чинною на час реєстрації позивача)
до державної служби зайнятості за
сприянням у працевлаштуванні можуть
звертатися усі незайняті громадяни,
які бажають працювати, а також зайняті
громадяни, які бажають змінити місце
роботи, працевлаштуватися за
сумісництвом чи у вільний від навчання
час.

Із статті ст. 22 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» вбачається, що право на
допомогу по безробіттю мають
застраховані особи, визнані у
встановленому порядку безробітними.

Згідно ч.3 ст.35 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття», позивач має право
перевіряти достовірність інформації,
що надається до центру зайнятості
роботодавцями і фізичними особами.

Відповідно до Порядку розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення
безробітним, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Державної податкової
адміністрації України від 13 лютого 2009
року №60/62, постановою правління
Пенсійного фонду України від 13 лютого
2009 року № 7-1, розслідування згідно з цим
Порядком здійснюється шляхом
проведення перевірки достовірності
даних, які є підставою для надання
особі статусу безробітної та виплати
їй матеріального забезпечення, що
зазначені в документах, поданих особою
до державної служби зайнятості під час
її реєстрації та протягом періоду її
перебування на обліку як безробітної. У
разі встановлення центром зайнятості
відповідно до цього Порядку належності
безробітної особи до категорії
зайнятих така особа знімається з
обліку як безробітна в установленому
законодавством порядку та повертає
суму незаконно отриманого
матеріального забезпечення і вартості
наданих соціальних послуг з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати матеріального
забезпечення та надання соціальних
послуг. Рішення про повернення коштів
особою оформлюється наказом та може
бути оскаржено в центрі зайнятості
вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 30.09.2010р. та
01.10.2012 р. відомості про фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців не включено,
тому колегія суддів вважає
необґрунтованими посилання позивача
на те, що будучи фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2отримував
допомогу по безробіттю.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що позивачем недоведено
обґрунтованість вимог про стягнення з
позивача отриманої допомоги по
безробіттю в розмірі 594,80 грн., з огляду
на ч.3 ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» та те, що згідно п.б) ч.3 ст.1
Закону України «Про зайнятість
населення» позивач не відноситься до
зайнятого населення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного центру зайнятості
залишити без задоволення, постанову
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 25 березня 2010 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді