Справа № П/811/463/14
Суддя: С.В. Дегтярьова
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2014 року
Справа № П/811/463/14
Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Дегтярьової С.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом: Фізичної особи-підприємця
до відповідача: Знам'янської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області
про скасування податкових
секретаря судового засідання - Ярошук
відповідача - Крижановського Р.О.,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з позовом до Знам'янської
об'єднаної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про:
- визнання відсутності
повноважень (компетенції) у
відповідача із самостійного визнання
недійсним (нікчемними) правочинів ФОП
ОСОБА_1 за грудень 2010 року, січень 2011
року з КП «Альянс» згідно акту
№269/2/17/НОМЕР_1 від 09.07.2013 року;
- скасування податкового
липня 2013 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість в розмірі 11 376,35 грн.
основного платежу та 850,32 грн. штрафних
(фінансових) санкцій;
- скасування податкового
липня 2013 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на доходи фізичних осіб в розмірі 12 827,85
грн. основного платежу та 2 412,87 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.
Ухвалою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 28.03.2014 року
закрито провадження у справі щодо
частини позовних вимог про визнання
відсутності повноважень (компетенції)
у відповідача із самостійного визнання
недійсним (нікчемними) правочинів ФОП
ОСОБА_1 за грудень 2010 року, січень 2011
року з КП «Альянс» згідно акту
№269/2/17/НОМЕР_1 від 09.07.2013 року.
Ухвалою від 28.03.2014 року здійснено
заміну відповідача на його
правонаступника Знам'янську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області.
В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує, що не допускав порушень, а тому
вважає податкові повідомлення-рішення
такими, що не відповідають чинному
Відповідачем до суду подано
заперечення на позовну заяву
відповідно до змісту якого, позов ним
не визнається у повному обсязі з огляду
на те, що господарські операції, на
думку відповідача, не носять реального
На підставі ч.3 ст.160 КАС України в
судовому засіданні 28.03.2014 р.
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Виготовлення
постанови у повному обсязі відкладено
у строк до 03.04.2014 р., про що повідомлено
сторонам після проголошення вступної
та резолютивної частини постанови в
судовому засіданні.
Дослідивши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
адміністративний суд,
У період з 25.06.2013 р. по 02.07.2013 р.
посадовими особами Знам'янської ОДПІ
Кіровоградської області ДПС проведено
документальну позапланову перевірку
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства СГД
фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.04.2010
р. по 31.12.2012 р., за результатами якої
складено акт №269/2/17/НОМЕР_1 від 09.07.2013 р.,
висновками якого, зокрема, є порушення,
на думку відповідача, позивачем:
- п.4.1 ст.4, п.п.4.2.12 п.4.2 ст.4, п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 р. №889-ІV,
п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.1994 р. №334/94-ВР в редакції Закону
України від 22.05.1997 р. №283/97-ВР, п.п.163.1.2
п.163.1 ст.163, п.п.164.1.1, п.п.164.1.3 п.164.1 ст.164,
п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177, п.138.2, п.138.6 ст.138
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755-VІ та занижено податок з доходів
фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності у сумі 12
827,85 грн. в тому числі:
- за ІІІ квартал 2010 року в сумі 112, 92 грн.;
- за ІV квартал 2010 року в сумі 3 063,46 грн.;
- за 2011 рік в сумі 9 651,47 грн.
- п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» від 03.04.1997
р. №168/97-ВР, п.187.1 ст.187, п.198.1, п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України від 02.12.2010
р. №2755- VІ та порушено ч.1 ст.203, 215, 228, 662,
655, 656 ЦК України в частині недодержання
в момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними
при обсягах придбання та продажу, які є
недійсними в результаті чого занижено
податок на додану вартість у сумі 11 312,35
- за грудень 2010 року в сумі 3 333,26 грн.;
- за січень 2011 року в сумі 7 979,09 грн.
- п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 Податкового
кодексу України в результаті чого
занижено податок на додану вартість за
вересень 2011 р. в сумі 64,00 грн. (а.с.17-56 Т.1)
23.07.2013 р. податковим органом на підставі
акту перевірки винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення (а.с.8-11
Т.1). Дані рішення позивачем оскаржені
до Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області (а.с.14 Т.1)
Рішенням Головного управління
Міндоходів у Кіровоградській області
від 08.11.2013 р. про результати розгляду
первинної скарги залишено без змін
податкові повідомлення-рішення, а
скаргу без задоволення (а.с.72-78 Т.1).

Позивачем подано повторну скаргу до
Міністерства доходів і зборів України
(а.с.68 Т.1). Рішенням Міністерства
доходів і зборів України від 11.12.2013 р.
скаргу залишено без задоволення (а.с.64-67
Т.1).

Як встановлено в судовому засіданні,
грошові зобов'язання за вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
визначено у зв'язку з завищенням
позивачем, на думку відповідача, за
грудень 2010 р., січень 2011 року
податкового кредиту з ПДВ у загальному
розмірі 11 312,35 грн. та заниження
податкового зобов'язання з ПДВ за
вересень 2011 року в сумі 64,00 грн. та
завищення валових витрат за ІV квартал
2010 року та за 2011 рік на суму 53 333,40 грн. у
зв'язку з включенням до їх складу сум за
господарськими операціями з КП
«Альянс», які, на думку Знам'янської
ОДПІ Кіровоградської області ДПС, не
носять реального характеру, та
заниження валових доходів в сумі 32 185,34
грн. в зв'язку з невключенням до валових
доходів дотації заробітної плати,
отриманої від Знам'янського центру
зайнятості.

Згідно п.4.1. Закону України «Про податок
з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 р.
№889-ІV загальний річний
оподатковуваний дохід складається з
суми загальних місячних
оподатковуваних доходів звітного року,
а також іноземних доходів, одержаних
протягом такого звітного року.

У відповідності до п.п.4.2.12. Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 р. №889-ІV до
складу загального місячного
оподатковуваного доходу, зокрема,
включається, дохід у вигляді процентів
(дисконтних доходів), дивідендів та
роялті, виграшів, призів; інші доходи,
крім зазначених у пункті 4.3 цієї статті.

Відповідно до п.п.4.3.1 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
від 22.05.2003 р. №889-ІV до складу загального
місячного або річного
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються, зокрема, сума
державної матеріальної та соціальної
допомоги у вигляді адресних виплат
коштів та надання соціальних послуг
відповідно до закону, житлових та інших
субсидій або дотацій, компенсацій
(включаючи допомогу по вагітності та
пологах), винагород та страхових
виплат, які отримуються платником
податку відповідно з бюджетів та
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування
згідно із законом, у тому числі (але не
виключно) (за переліком).

Суд вважає, що дотація є по суті
компенсацією вже здійснених витрат на
оплату праці "дотаційного" працівника,
а тому, відповідно до п.п.4.3.1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» від 22.05.2003 р. №889-ІV, до
складу оподатковуваного доходу не
включається, що свідчить про
безпідставність визначення позивачеві
грошових зобов'язань в цій частині.

Судом встановлено, що в грудні 2010 р. та в
січні 2011 р. позивачем віднесено до
податкового кредиту ПДВ у сумі 11 312,35
грн., а у ІV кварталі 2010 року та у 2011 році
до складу валових витрат 53 333,40 грн. за
податковими накладними виданими КП
«Альянс» по придбанню будівельних
матеріалів, на підставі договору
купівлі-продажу №2010-12-055 від 28.12.2010 р.
(а.с.57-58, 60-61, 125-137, 143-151 Т.1). Даний товар
позивачем оприбутковано відповідно до
видаткової накладної (а.с.62 Т.1).
Транспортування придбаного товару
здійснено продавцем (КП «Альянс»), що
підтверджується відповідною
товарно-транспортною накладною (а.с.60
Т.1). Оплату вартості придбаного товару
позивачем здійснено в повному обсязі
безготівковим шляхом, що
підтверджується випискою з банку
(а.с.197-204 Т.1).

Відповідно до п.177.2 ст. 177 ПК України,
об'єктом оподаткування є чистий
оподатковуваний дохід, тобто різниця
між загальним оподатковуваним доходом
(виручка у грошовій та негрошовій
формі) і документально підтвердженими
витратами, пов'язаними з господарською
діяльністю такої фізичної
особи-підприємця.

У відповідності до п.177.4 ст.177
Податкового кодексу України, до
переліку витрат, безпосередньо
пов'язаних з отриманням доходів,
належать документально підтверджені
витрати, що включаються до витрат
операційної діяльності згідно з
розділом III цього Кодексу.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VІ, датою
виникнення податкових зобов'язань з
постачання товарів/послуг вважається
дата, яка припадає на податковий
період, протягом якого відбувається
будь-яка з подій, що сталася раніше:
дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; дата відвантаження товарів, а
в разі експорту товарів - дата
оформлення митної декларації, що
засвідчує факт перетинання митного
кордону України, оформлена відповідно
до вимог митного законодавства, а для
послуг - дата оформлення документа, що
засвідчує факт постачання послуг
платником податку.

Відповідно до п.п.7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з пунктом 198.3 ст.198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку;
придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

При цьому в п.198.2 зазначеної статті
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно п.п. 14.1.36 п.14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України господарська
діяльність - діяльність особи, що
пов'язана з виробництвом
(виготовленням) та/або реалізацією
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, спрямована на отримання доходу
і проводиться такою особою самостійно
та/або через свої відокремлені
підрозділи, а також через будь-яку іншу
особу, що діє на користь першої особи,
зокрема за договорами комісії,
доручення та агентськими договорами.

Обов'язковими ознаками господарської
діяльності є здійснення її суб'єктами
господарювання у сфері суспільного
виробництва; спрямування її на
виготовлення та реалізацію продукції,
виконання робіт чи надання послуг. При
цьому результати зазначеної
діяльності - продукція, роботи чи
послуги - мають вартісний характер і
цінове вираження.

В ході розгляду справи встановлено, що
з метою здійснення господарської
діяльності позивачем і придбавались
будівельні матеріали.

У відповідності до п.187.1. Податкового
кодексу України датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

В ході розгляду справи встановлено, що
позивачем в вересні 2011 року включено до
податкових зобов'язань ПДВ у сумі 64,00
грн. відповідно до податкової
накладної №2 від 26.09.2011 року, що
підтверджується податковою
декларацією, розшифровками
податкового зобов'язання з ПДВ та
записами в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних, а тому
посилання податкового органу про
заниження податкового зобов'язання з
ПДВ в сумі 64,00 грн. є безпідставним
(а.с.162-169, 205 Т.1).

Також суд вважає, що зробивши висновки
про нікчемність укладеного правочину з
КП "Альянс", податковий орган не
врахував наступного.

Відповідно до ст.228 ЦК України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.

Отже, вказаною нормою права визначено
об'єктивну сторону нікчемного
правочину, тобто визначено ознаки, за
наявності яких укладений правочин
можливо кваліфікувати як нікчемний.
Податковим органом, в акті перевірки не
наведено, визначених нормою права,
ознак, які б свідчили про нікчемність
укладеного позивачем правочину.

Крім цього, для кваліфікації правочину
за статтею 228 ЦК України та
застосування відповідних наслідків,
необхідною та обов'язковою умовою є
наявність умислу у формі вини, яка
виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін.

Відповідачем, на якого відповідно до ч.2
ст.71 КАС України покладено обов'язок
щодо доказування правомірності
прийнятого рішення, не доведено того,
що сторонами укладено угоду не з метою
реального настання правових наслідків,
а з метою порушення публічного порядку.

Як вбачається з акту перевірки,
обґрунтовуючи нікчемність правочину,
податковий орган посилався на ч.1 ст.203
ЦК України, відповідно до якої зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

Акт перевірки свідчить про те, що
нікчемність укладеного правочину
податковий орган пов'язує з тим, що
сторонами укладено угоду, яка не
спрямована на настання реальних
наслідків, що такою угодою обумовлені.
Тобто, перевіряючими в акті перевірки
вказано на ознаки фіктивних
правочинів, які, згідно зі ст.234 ЦК
України, вчинюються без наміру
створення правових наслідків, що
обумовлюються цими правочинами.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦК України
фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Але доказів того, що
вищевказаний договір визнано судом
недійсним, відповідачем суду не надано.
Натомість встановлені обставини
справи свідчать про те, що позивачем
здійснене реальне придбання товарів, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

На підставі викладеного, сплачений
позивачем судовий збір у розмірі 182,70
грн. підлягає присудженню з Державного
бюджету України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 86, 94, 159 - 163, 167 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 23 липня 2013 року, винесене
Знам'янською об'єднаною державною
податковою інспекцією Кіровоградської
області Державної податкової служби,
яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
11 376,35 грн. основного платежу та 850,32 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

3. Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 23 липня 2013 року, винесене
Знам'янською об'єднаною державною
податковою інспекцією Кіровоградської
області Державної податкової служби,
яким фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб в
розмірі 12 827,85 грн. основного платежу та
2 412,87 грн. штрафних (фінансових)
санкцій.

Присудити фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_1, судовий збір у
розмірі 182,70 грн. з Державного бюджету
України.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Кіровоградський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10-
денний строк з дня її проголошення, а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до ст. 160 КАС України -
з дня отримання копії постанови у
повному обсязі, апеляційної скарги.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду
С.В. Дегтярьова