Справа № 815/980/14
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/980/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року Одеський
окружний адміністративний суд у
складі:

головуючого - судді Андрухіва В.В.

при секретарі Белан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Одесі справу
за адміністративним позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області, в якому
просив:

- визнати протиправними податкові
повідомлення-рішення № від 23.01.2014
року та № від 23.01.2014 року ДПІ у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про збільшення суми грошового
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 за платежем:
податок на доходи фізичних осіб;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 23.01.2014
року Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про збільшення суми грошового
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 за платежем:
податок на доходи фізичних осіб та за
штрафними санкціями на суму -15948,23 грн.;

- скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 23.01.2014
року Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про збільшення суми грошового
зобов'язання ФОП ОСОБА_1 за платежем:
податок на доходи фізичних осіб за
штрафними санкціями - 510 грн.

В обгрунтування позовних вимог
позивач заначив, що у період з 17.12.2013
року по 23.12.2013 року уповноваженою
особою ДПІ у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку дотримання вимог
законодавства щодо укладення трудових
договорів, оформлення трудових
відносин з працівниками, правильності
обчислення, повноти і своєчасності
сплати податку на доходи фізичних осіб,
єдиного соціального внеску фізичною
особою -підприємцем ОСОБА_1 за період з
01.10.2010 по 31.10.2013 pоку, за результатами
якої складено акт № 3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від
30.12.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення ФОП
ОСОБА_1:

- п.п. 6.5.1. п.6.5. ст.6 п.7.1 ст.7, п.8.1. ст.8, п.16.1
ст.16 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб ", п.п.14.180,
п.п.4.1.195., п.п.14.1.222 п.14.1 ст.14, п.п. п.162.1.3
п.162.1 ст.162, 163.1.2. п.163.1 ст.163., п.164.2.
ст.164.,п.167.1 ст.167., п.п.168.1.1., п.п.168.1.2,
п.п.168.1.4., п.168.1., п.п.168.3, п.п.168.4.7 п. 168.4
ст.168, п.п.169.4.1. п.169.4 ст.169 Податкового
кодексу України, в результаті чого
донараховано податок на доходи
фізичних осіб на загальну суму 10 739,16
грн.:, в тому числі - жовтень 2010 в сумі
282,08грн., листопад 2010 в сумі 282,07грн.;
грудень 2010 в сумі 282,08грн.; січень 2011 в
сумі 287,47грн.; лютий 2011 в сумі 287,47грн.;
березень 2011 в сумі 287,47грн.; квітень 2011
в сумі 287,48грн.; травень 2011 в сумі
287,48грн.; червень 2011 в сумі 287,48грн.;
липень 2011 в сумі 287,48грн., серпень 2011 в
сумі 287,48грн., вересень 2011 в сумі
287,48грн.; жовтень 2011 в сумі 287,47грн.;
листопад 2011 в сумі 287,47грн.; грудень 2011 в
сумі 287,48грн.; січень 2012 в сумі 287,48грн.;
лютий 2012 в сумі 287,48грн.; березень 2012 в
сумі 287,48грн.; квітень 2012 в сумі 287,48грн.,
травень 2012 в сумі 287,48грн., червень 2012 в
сумі 287,48грн.; липень 2012 в сумі 287,48грн.;
серпень 2012 в сумі 287,47грн.; вересень 2012 в
сумі 287,47грн., жовтень 2012 в сумі 287,48грн.;
листопад 2012 в сумі 297,38грн.; грудень 2012 в
сумі 297,38грн.; січень 2013 в сумі 297,38грн.;
лютий 2013 в сумі 297,37грн.; березень 2013 в
сумі 297,37грн.; квітень 2013 в сумі 297,37грн.;
травень 2013 в сумі 297,38грн.; червень 2013 в
сумі 297,38грн.; липень 2013 в сумі 297,38грн.;
серпень 2013 в сумі 297,37грн.; вересень 2013 в
сумі 297,38 грн.; жовтень 2013 в сумі 297,37грн.;

- п. 176.2. б), ст. 176 Податкового кодексу
України, подання у не повному обсязі
податкової звітності - розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку - не включення
до податкового розрахунку (ф. № 1-ДФ)
суми нарахованих (сплачених) доходів в
повному обсязі найманому працівнику
ОСОБА_2 за 4кв 2010- 3кв. 2013р.;

- п. 2. ч. 1 ст.6, пп.1.2 ст. 7 з урахуванням
п.11. ст.8 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», за період
01.10.2010 - 31.10.2013р. занижено зобов'язання по
сплаті єдиного соціального внеску на
загальну суму 22 460,10 грн., в т.ч. у сумі
20462,10 грн. (в розрахунку 33,2 %; 37,26 %; 36,8 % на
нарахований (виплачений ) доход)
основний єдиний внесок до ПФУ); та у
сумі 1 998 грн. (в розрахунку 3,6 % на
нарахований (виплачений ) доход,
утримання єдиного соціального внеску
до ПФУ).

23 січня 2014 року Державною податковою
інспекцією у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
за платежем: податок на доходи фізичних
осіб, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання на загальну
суму 15948, 23 грн., із них: за основним
платежем - 9892,99 грн., за штрафними
санкціями - 6055,24 грн., та податкове
повідомлення-рішення № за
платежем: податок на доходи фізичних
осіб, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за штрафними
санкціями на загальну суму 510 грн.

Позивач не згоден з висновками даного
Акту, вважає їх необгрунтованими, а
винесені податкові
повідомлення-рішення такими, що
підлягають скасуванню, оскільки
підставою для донарахування ФОП ОСОБА_1
податкового зобов'язання з податку на
доходи фізичних осіб у розмірі 10739,16
грн. є висновки податкового органу про
не утримання роботодавцем та не
перерахування податку на доходи
фізичних осіб до бюджету. Єдиною
підставою, на яку посилається
податковий орган як на доказ, є вказана
в заявах ОСОБА_2 інформація, що крім
офіційної заробітної плати, вона
отримувала додаткову заробітну плату в
розмірі 1500 грн. щомісячно, яку
отримувала «в конверті» в день
отримання офіційної заробітної плати.
Позивач заперечує факт виплати ОСОБА_2
додаткової заробітної плати в розмірі
1500 грн. щомісячно, яку вона нібито
отримувала «в конверті» в день
отримання офіційної заробітної плати.

Позивач звернув увагу на той факт, що
ОСОБА_2 працювала у нього більш ніж 7
років і за весь період роботи ніяких
скарг та заяв, щодо виплати її
заробітної плати «в конверті» не
подавала. Позивач вказав, що заяви вона
почала писати з того моменту, коли він
почав вимагати від неї більш
добросовісного відношення до роботи,
однак наслідком його зауважень стало
те, що ОСОБА_2 самовільно забравши всі
бухгалтерські та кадрові документи,
більше не з'явилася на роботі. Відносно
цього факту ФОП ОСОБА_1 звернувся з
заявою до правоохоронних органів.

Позивач також пояснив, що за
відсутності належних та допустимих
доказів, що достовірно підтверджують
факти виплати ОСОБА_2 додаткової
заробітної плати в розмірі 1500 грн.
щомісячно, яку вона нібито отримувала
«в конверті» в день отримання
офіційної заробітної плати, твердження
податкової інспекції про
достовірність інформації, що міститься
у заявах ОСОБА_2, є лише припущеннями
податкового органу, не підкріпленими
документально, а тому податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
та № від 23.01.2014 року позивач
вважав протиправними та такими, що
повинні бути скасовані.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов з наведених
вище підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
вважаючи податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області №
та № від 23.01.2014 року законними, а
вимоги позивача безпідставними, а тому
просив у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, допитавши
свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали
справи та надані докази, всебічно та
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
27.03.2003 року року Виконавчим комітетом
Одеської міської ради зареєстровано
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 за № Ф
001 0681.

Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 взято
на податковий облік в органах
державної податкової служби 01.04.2003
року, станом на момент перевірки
перебував на обліку в ДПІ у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області.

Згідно з реєстраційними
даними видами господарської
діяльності ФОП ОСОБА_1 визначено: 47.59 -
роздрібна торгівля меблями,
освітлювальним приладдям та іншими
товарами для в спеціалізованих
магазинах; 46.49 - оптова торгівля іншими
товарами господарського призначення;
47.91 - роздрібна торгівля, що
здійснюється фірмами поштового
замовлення або через мережу Інтернет;
52.10 - роздрібна торгівля меблями,
освітлювальним приладдям та іншими
товарами для дому в спеціалізованих
магазинах, фактично у перевіряємому
періоді здійнював наступні види
господарської діяльності - роздрібна
торгівля іншими товарами для дому в
спеціалізованих магазинах (фільтри для
води та інше).

Відповідно до п.75.1 ст.75
Податкового кодексу України, органи
державної податкової служби мають
право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові; виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

Судом встановлено, що у період з 17.12.2013
року по 23.12.2013 року уповноваженою
особою ДПІ у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку дотримання вимог
законодавства щодо укладення трудових
договорів, оформлення трудових
відносин з працівниками, правильності
обчислення, повноти і своєчасності
сплати податку на доходи фізичних осіб,
єдиного соціального внеску фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 за період з
01.10.2010 по 31.10.2013 pоку, за результатами
якої складено акт № 3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від
30.12.2013 року.

Перевіркою встановлено порушення:

- п.п. 6.5.1. п.6.5. ст.6 п.7.1 ст.7, п.8.1. ст.8, п.16.1
ст.16 Закону України "Про податок з
доходів фізичних осіб ", п.п.14.180,
п.п.4.1.195., п.п.14.1.222 п.14.1 ст.14, п.п. п.162.1.3
п.162.1 ст.162, 163.1.2. п.163.1 ст.163., п.164.2.
ст.164.,п.167.1 ст.167., п.п.168.1.1., п.п.168.1.2,
п.п.168.1.4., п.168.1., п.п.168.3, п.п.168.4.7 п. 168.4
ст.168, п.п.169.4.1. п.169.4 ст.169 Податкового
кодексу України, в результаті чого
донараховано податок на доходи
фізичних осіб на загальну суму 10 739,16
грн.:, в тому числі - жовтень 2010 в сумі
282,08грн., листопад 2010 в сумі 282,07грн.;
грудень 2010 в сумі 282,08грн.; січень 2011 в
сумі 287,47грн.; лютий 2011 в сумі 287,47грн.;
березень 2011 в сумі 287,47грн.; квітень 2011
в сумі 287,48грн.; травень 2011 в сумі
287,48грн.; червень 2011 в сумі 287,48грн.;
липень 2011 в сумі 287,48грн., серпень 2011 в
сумі 287,48грн., вересень 2011 в сумі
287,48грн.; жовтень 2011 в сумі 287,47грн.;
листопад 2011 в сумі 287,47грн.; грудень 2011 в
сумі 287,48грн.; січень 2012 в сумі 287,48грн.;
лютий 2012 в сумі 287,48грн.; березень 2012 в
сумі 287,48грн.; квітень 2012 в сумі 287,48грн.,
травень 2012 в сумі 287,48грн., червень 2012 в
сумі 287,48грн.; липень 2012 в сумі 287,48грн.;
серпень 2012 в сумі 287,47грн.; вересень 2012 в
сумі 287,47грн., жовтень 2012 в сумі 287,48грн.;
листопад 2012 в сумі 297,38грн.; грудень 2012 в
сумі 297,38грн.; січень 2013 в сумі 297,38грн.;
лютий 2013 в сумі 297,37грн.; березень 2013 в
сумі 297,37грн.; квітень 2013 в сумі 297,37грн.;
травень 2013 в сумі 297,38грн.; червень 2013 в
сумі 297,38грн.; липень 2013 в сумі 297,38грн.;
серпень 2013 в сумі 297,37грн.; вересень 2013 в
сумі 297,38 грн.; жовтень 2013 в сумі 297,37грн.;

- п. 176.2. б), ст. 176 Податкового кодексу
України, подання у не повному обсязі
податкової звітності - розрахунку сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку - не включення
до податкового розрахунку (ф. № 1-ДФ)
суми нарахованих (сплачених) доходів в
повному обсязі найманому працівнику
ОСОБА_2 за 4кв 2010- 3кв. 2013р.;

- п. 2. ч. 1 ст.6, пп.1.2 ст. 7 з урахуванням
п.11. ст.8 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», за період
01.10.2010 - 31.10.2013р. занижено зобов'язання по
сплаті єдиного соціального внеску на
загальну суму 22 460,10 грн., в т.ч. у сумі
20462,10 грн. (в розрахунку 33,2 %; 37,26 %; 36,8 % на
нарахований (виплачений ) доход)
основний єдиний внесок до ПФУ); та у
сумі 1 998 грн. (в розрахунку 3,6 % на
нарахований (виплачений ) доход,
утримання єдиного соціального внеску
до ПФУ).

23 січня 2014 року Державною
податковою інспекцією у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
за платежем: податок на доходи фізичних
осіб, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання на загальну
суму 15948, 23 грн., із них: за основним
платежем платежем - 9892,99 грн., за
штрафними санкціями - 6055,24 грн.,

23 січня 2014 року Державною податковою
інспекцією у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
за платежем: податок на доходи фізичних
осіб, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за штрафними
санкціями на загальну суму 510 грн.

Згідно п.п.14.1.195 п.14 ст.14 Податкового
кодексу України, працівник - фізична
особа, яка безпосередньо власною
працею виконує трудову функцію згідно
з укладеним з роботодавцем трудовим
договором (контрактом) відповідно до
закону.

Підпунктом 14.1.222. п.14 ст.14 Податкового
кодексу України встановлено, що
роботодавець - юридична особа (її філія,
відділення, інший відокремлений
підрозділ чи її представництво) або
самозайнята особа, яка використовує
найману працю фізичних осіб на
підставі укладених трудових договорів
(контрактів) та несе обов'язки із сплати
їм заробітної плати, а також
нарахування, утримання та сплати
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету, нарахувань на фонд оплати
праці, інші обов'язки, передбачені
законами.

Відповідно до п.162.1 ст. 162 Податкового
кодексу України, платниками податку є:
податковий агент.

Згідно п.п.163.1.2. ст.163 Податкового
кодексу України, об'єктом
оподаткування резидента є: доходи з
джерела їх походження в Україні, які
остаточно оподатковуються під час їх
нарахування (виплати, надання).

Підпунктом 164.2.1. п.164.2. ст.164 Податкового
кодексу України передбачено, що до
загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку включаються: доходи у вигляді
заробітної плати, нараховані
(виплачені) платнику податку
відповідно до умов трудового договору
(контракту).

Згідно п.п.168.1.1. п.168.1 ст.168 Податкового
кодексу України, податковий агент,
який нараховує (виплачує, надає)
оподатковуваний дохід на користь
платника податку, зобов'язаний
утримувати податок із суми такого
доходу за його рахунок, використовуючи
ставку податку, визначену в статті 167
цього Кодексу.

Відповідно до п.п.168.1.2 п.168.1 ст.168
Податкового кодексу України, податок
сплачується (перераховується) до
бюджету під час виплати
оподатковуваного доходу єдиним
платіжним документом. Банки приймають
платіжні документи на виплату доходу
лише за умови одночасного подання
розрахункового документа на
перерахування цього податку до
бюджету.

Згідно п.п.168.1.4. п.168.1 ст.168
Податкового кодексу України, якщо
оподатковуваний дохід надається у
негрошовій формі чи виплачується
готівкою з каси податкового агента,
податок сплачується (перераховується)
до бюджету протягом банківського дня,
що настає за днем такого нарахування
(виплати, надання).

Пунктом 168.3. ст.168 Податкового
кодексу України встановлено, що
розрахунок податкових зобов'язань з
оподатковуваного доходу платника
податку, нарахованого у джерела його
виплати, проводиться податковим
агентом (у тому числі роботодавцем).

Згідно п.п.169.4.1. п.169.4 ст.169
Податкового кодексу України,
податкова соціальна пільга
застосовується до доходу, нарахованого
на користь платника податку протягом
звітного податкового місяця як
заробітна плата (інші прирівняні до неї
відповідно до законодавства виплати,
компенсації та винагороди), якщо його
розмір не перевищує суми, що дорівнює
розміру місячного прожиткового
мінімуму, діючого для працездатної
особи на 1 січня звітного податкового
року, помноженого на 1,4 та округленого
до найближчих 10 гривень.

При цьому граничний розмір доходу, який
дає право на отримання податкової
соціальної пільги одному з батьків у
випадку та у розмірі, передбачених
підпунктом 169.1.2 та підпунктами "а" і "б"
підпункту 169.1.3 пункту 169.1 цієї статті,
визначається як добуток суми,
визначеної в абзаці першому цього
підпункту, та відповідної кількості
дітей.

Якщо платник податку отримує доходи у
вигляді заробітної плати за період її
збереження згідно із законодавством, у
тому числі за час відпустки або
перебування платника податку на
лікарняному, то з метою визначення
граничної суми доходу, що дає право на
отримання податкової соціальної
пільги, та в інших випадках їх
оподаткування, такі доходи (їх частина)
відносяться до відповідних податкових
періодів їх нарахування.

Відповідно до п.176.2. ст.176 Податкового
кодексу України, особи, які відповідно
до цього Кодексу мають статус
податкових агентів, зобов'язані: б)
подавати у строки, встановлені цим
Кодексом для податкового кварталу,
податковий розрахунок суми доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, а також суми
утриманого з них податку до
контролюючого органу за місцем свого
розташування. Такий розрахунок
подається лише у разі нарахування сум
зазначених доходів платнику податку
податковим агентом протягом звітного
періоду. Запровадження інших форм
звітності з зазначених питань не
допускається.

Судом встановлено, що 06.04.2006 року
між ОСОБА_1 (фізична особа) та ОСОБА_2
(працівник) укладено Трудовий договір
№12361, згідно умов якого працівник
зобов'язаний виконувати обов'язки
секретаря, а фізична особа оплачувати
працю працівника у розмірі мінімальної
заробітної плати в Україні згідно
законодавства. Трудовий договір №12361
від 06.04.2006 року розірваний між стронами
17.12.2013 року на підставі ст.40 п. 4 КЗпП
України (за прогули).

Як вбачється з акту перевірки №
3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від 30.12.2013 року, 01.11.2013
року на адресу ДПІ у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області надійшла
заява громадянки ОСОБА_2 щодо можливих
порушень ФОП ОСОБА_1 (ІК НОМЕР_3) вимог
податкового законодавства, а саме
виплати «в конверті». У зверненні
громадянки ОСОБА_2 та наданих письмових
поясненнях викладено, що вона
влаштовувалась на посаду секретаря у
ФОП ОСОБА_1 з 07.04.2006 року за трудовим
договором від 06.04.2006 року та отримувала
крім офіційної заробітної плати, за яку
розписувалась в платіжних відомостях,
додаткову заробітну плату в розмірі 1500
грн. щомісяця, яку отримувала в
«конверті» в день отримання офіційної
заробітної плати.

Таким чином, податковий орган згідно
письмових пояснень ОСОБА_2 прийшов до
висновку, що оподатковуваний (місячний)
доход найманої особи ОСОБА_2 (заробітна
плата згідно від нарахування
заробітної плати та отримана нею
додаткова заробітна плата у сумі 1500
грн. щомісячно) складає:

- жовтень 2010 в сумі 2410,00 грн., -
листопад 2010 в сумі 2420,00 грн.,- грудень
2010 2430,00 грн.,-"січень 2011 в сумі 2450,00 грн.,-
лютий 2011 в сумі 2450,00 грн.,- березень в
сумі 2450,00 грн.,- квітень 2011 в сумі 2480,00
грн.,- травень 2011 в сумі 2480,00 грн. ,
червень 2011 в сумі 2392,92грн.,- липень 2011 в
сумі 2480,00 грн.,- серпень 2011 року в сумі
2480,00 грн.,- вересень 2011 в сумі 2480,00 грн.,-
жовтень 2011 в сумі 2500,00 грн.,- листопад 2011
в сумі 2500,00 грн.,- грудень 2011 в сумі 2510,00
грн.,- січень 2012 в сумі 2580,00 грн., лютий 2012
в сумі 2580,00 грн.,- березень 2012 в сумі 2580,00
грн.,- квітень 2012 в сумі 2600,00 грн., -
травень 2012 в сумі 2600,00 грн.,- червень 2012
-в сумі 2600,00 грн., липень -2012- в сумі 2610,00
грн.,- серпень 2012 в сумі 2610,00 грн,-
вересень 2012 в сумі 2610,00 грн., - жовтень 2012
в сумі 2620,00 грн., - листопад 2012 в сумі
2580,12грн.,- грудень 2012 в сумі 2640,00 грн., -
січень 2013 в сумі 2650,00 грн., - лютий 2013 в
сумі 2650,00 грн., - березень в сумі 2650,00
грн., - квітень 2013 в сумі 2650,00 грн., -
травень 2013 в сумі 2650,00 грн., червень 2013 в
сумі 2650,00 грн., - липень 2013 в сумі 2650,00
грн., - серпень 2013 в сумі 26 грн., -
вересень 2013 в сумі 2650,00 грн., - жовтень 2013
в сумі 2675,44 грн., а тому ФОП ОСОБА_1
подано у не повному обсязі податкову
звітність - розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку, та не включено до
податкового розрахунку (ф. № 1-ДФ) суми
нарахованих (сплачених) доходів у
повному обсязі найманому працівнику
ОСОБА_2 за 4кв. 2010 - 3кв.2013.

Вищевказане свідчить, на думку
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області, про не утримання та не
перерахування ФОП ОСОБА_1 до бюджету
податку на доходи фізичних осіб до
бюджету на загальну суму 10 739,16 грн.

Допитана у судовому засіданні в якості
свідка ОСОБА_3 пояснила, що сума
податку на доходи фізичних осіб, яка
була спачена при виплаті заробітної
плати позивачем найманому працівнику
по відомості була врахована при
обчисленні суми грошового зобов'язання
згідно акту перевірки №
3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від 30.12.2013 року. Щодо
розбіжності суми донарахування
податкових зобов'язань з податку на
доходи фізичних осіб, яка зазначена в
акті перевірки № 3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від
30.12.2013 року (10 739,16 грн.) та суми
основного зобов'язання, що визначена в
податковому повідомленні-рішенні
№ (9892,99 грн.), свідок пояснила, що
основне зобв'язання за податком на
доходи фізичних осіб нараховано
позивачу з урахуванням ст.102
Податкового кодексу України - 1095
календарних днів, тому сума в
податковому повідомленні-рішенні є
меншою, ніж зазначена в акті перевірки.

Також свідок пояснила, що оскільки
податок на доходи фізичних осіб
донараховувався за період, починаючи з
з 01.01.2011 року, вона керувалася лише
нормами Податкового кодексу України, а
Закон України "Про податок з доходів
фізичних осіб" не застосовувався.

Окрім того, свідок ОСОБА_3 пояснила, що
інших доказів виплати позивачем
найманому працівнику ОСОБА_2
неофіційної заробітної плати, окрім
скарги самої ОСОБА_2 та її пояснень, під
час перевірки нею отримано не було.

Суд критично оцінює посилання
відповідача на скаргу ОСОБА_2 та її
пояснення в акті перевірки №
3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від 30.12.2013 року як на
підставу донарахування ФОП ОСОБА_1
податку на доходи фізичних осіб з
огляду на наступне.

Як вже було зазначено, Трудовий
договір №12361 від 06.04.2006 року між
позивачем та ОСОБА_2 згідно ст.40 п.4 КЗпП
України був розірваний за прогули,
заробітна плата нараховувалася ОСОБА_2
до жовтня 2013 року включно. Тому є
очевидним, що між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2
виникла конфліктна ситуація, внаслідок
чого остання 01.11.2013 року звернулася до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області зі скаргою на позивача.

Слід зазначити, що ОСОБА_2 працювала у
позивача з 06.04.2006 року і скарг щодо
порушень норм податкового
законодавства позивачем не подавала.

Таким чином, звернення ОСОБА_2 до
податкового органу суд вважає
упередженим, і висновки акту перевірки
№ 3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від 30.12.2013 року на
думку суду не повинні ґрунтуватися
виключно на скарзі та поясненнях
ОСОБА_2 Як пояснила свідок ОСОБА_3,
інших доказів виплати позивачем
найманому працівнику ОСОБА_2
неофіційної заробітної плати вона не
отримувала.

Таким чином, суд вважає недоведеним
факт виплати позивачем працівнику
ОСОБА_2 неофіційної заробітної плати, а
тому підстав для донарахування
податкових зобов'язань за податковим
повідомленням-рішенням № від 23
січня 2014 року та штрафних санкцій за
податковим повідомленням-рішенням №
від 23 січня 2014 року у податкового
органу не було.

Згідно ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст. 71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте відповідачем не доведено суду
правомірність та обґрунтованість
оскаржуваних повідомлень-рішень від 23
січня 2014 року № та №, при
тому, що позивач довів суду відсутність
порушень податкового законодавства,
зазначених у висновках Акту перевірки
№ 3459/15-53-17-1/НОМЕР_3 від 30.12.2013 року, а тому
позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 2, 6-9, 11, 69, 71, 86, 159-163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 23 січня 2014 року № про
збільшення суми грошового зобов'язання
ФОП ОСОБА_1 за платежем "податок на
доходи фізичних осіб" на 15948,23 грн.

Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області від 23
січня 2014 року № про збільшення
суми грошового зобов'язання ФОП ОСОБА_1
за платежем "податок на доходи фізичних
осіб" на 510 грн.

Стягнути сплачені при подачі
позову судові витрати у сумі 1827 грн.
(одна тисяча вісімсот двадцять сім
гривень) із Державного бюджету України
на користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3,
адреса: АДРЕСА_1).

Апеляційна скарга на постанову
суду може бути подана до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції з
одночасним надісланням її копії до
суду апеляційної інстанції - протягом 10
днів з дня проголошення постанови, а у
разі застосування судом ч.3 ст.160 КАС
України, - протягом 10 днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної
сили у разі неподання апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня отримання
копії постанови. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Повний текст постанови складено 08
квітня 2014 року.

Суддя:
В.В.Андрухів