Справа № 2а-17433/09/0470
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/35385/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи №
2а-17433/09/0470 за позовом ОСОБА_2 до першого
заступника начальника Управління по
боротьбі з організованою злочинністю
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в
Дніпропетровській області, Управління
по боротьбі з організованою
злочинністю Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Дніпропетровській області треті
особи: Міністерство внутрішніх справ
України Міністр внутрішніх справ
України, Генеральний прокурор України
про визнання бездіяльності
неправомірною за касаційною скаргою
ОСОБА_2 на ухвалу Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
травня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 19 травня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2009 року позивач звернувся в
суд із позовом до першого заступника
начальника Управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області, Управління по боротьбі з
організованою злочинністю Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Дніпропетровській
області треті особи: Міністерство
внутрішніх справ України Міністр
внутрішніх справ України, Генеральний
прокурор України про визнання
бездіяльності неправомірною.

Ухвалою Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2010
року закрито провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до управління по
боротьбі з організованою злочинністю
ГУМВС України в Дніпропетровській
області про визнання бездіяльності
незаконною та зобов'язання вчинити
певні дії.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
інстанції, позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 травня 2011 року апеляційну скаргу
позивача залишено без задоволення,
ухвалу суду першої інстанції залишено
без змін.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої
та ухвалою суду апеляційної інстанцій,
позивач звернувся із касаційною
скаргою до Вищого адміністративного
суду України, в якій просить скасувати
судові рішення, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно 1.2 та п.3 ч.2 ст. 17 КАС України,
компетенція адміністративних судів не
поширюється на публічно-правові
справи, що належить вирішувати в
порядку Кримінального судочинства та
про накладення адміністративних
стягнень.

Суд, у своєму рішенні, вірно вказав на
те, що вищезазначені позовні вимоги не
можуть бути розглянуті у порядку
адміністративного судочинства,
оскільки чинним законодавством
передбачено інший порядок, а саме,
кримінальний, оскільки із позовних
вимог вбачається, що позивач фактично
просить визнати протиправною
бездіяльність відповідача при
отриманні заяви про злочин, а
повноваження відповідача при
отриманні вказаної заяви закріплені у
Кримінально-процесуальному кодексі
України.

Ухвалюючи рішення, суд дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
поданий позивачем позов не має
розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, ухвала суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, ухвалу
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 28 травня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 19 травня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді