Справа № 872/10513/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2014 рокусправа № 808/285/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Заступника
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області Колупаєва Дмитра
Миколайовича

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Фізичної особи-підприємства
ОСОБА_2 до Заступника начальника
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області Колупаєва Дмитра
Миколайовича про визнання недійсною та
скасування постанови №75 від 25.07.2012, -

ВСТАНОВИВ:

ФОП ОСОБА_2 звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Заступника начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області
Колупаєва Дмитра Миколайовича, в якому
просила визнати недійсною та скасувати
постанову №75 про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 25 липня 2012 року, справу
про адміністративне правопорушення
щодо позивача закрити, за відсутністю у
діях позивача складу правопорушення.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2013 року адміністративний позов
ФОП ОСОБА_2 було задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано
постанову №75 від 25 липня 2012 року про
накладення штрафу у розмірі 99180,00 грн.
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності на ОСОБА_2,
прийняту заступником начальника
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області Колупаєвим
Дмитром Миколайовичем. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване тим, що контролюючим
органом не доведено здійснення
позивачем будівельної діяльності в
магазині по АДРЕСА_1.

Задовольняючи позовні вимоги ФОП
ОСОБА_2 суд також посилався на
порушення порядку накладення штрафів
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06 квітня 1995 року
№244.

Не погодившись з вказаним
рішенням суду першої інстанції,
Заступник начальника інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області
Колупаєв Дмитро Миколайович подав
апеляційну скаргу в якій просив
постанову окружного суду скасувати та
прийняте нове рішення яким відмовити у
задоволенні позовних вимог позивачу в
повному обсязі. В обґрунтування вимог
посилався на не повне з'ясування
обставин справи, що призвело до
порушень у застосуванні норм
матеріального права.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу позивач просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 03
квітня 2013 року залишити без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що 13 травня 2012
року ОСОБА_2 зареєстрована Оріхівською
районною державною адміністрацією
Запорізької області в якості фізичної
особи-підприємця.

На підставі договору дарування від 30
грудня 2003 року, посвідченого державним
нотаріусом Оріхівської державної
нотаріальної контори Запорізької
області за реєстровим № 3734, до ОСОБА_2
спільно із ОСОБА_3 перейшло право
власності на 7/10 частин об'єкту
нерухомості, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 104,8 кв. м.,
розташований на земельній ділянці 242
кв. м.

15.10.2012 між Оріхівською міською радою, з
одного боку, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, з
другого боку, був укладений договір
сервітутного землекористування, за
умовами якого позивачу та ОСОБА_3 була
передана у сервітутне користування
земельна ділянка розташована по
АДРЕСА_1.

19 липня 2012 року контролюючим органом
було проведено позапланову перевірку
магазину по АДРЕСА_1.

Співробітниками інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області був складений акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, якими
встановлено факт експлуатації
приміщення 2 магазину по АДРЕСА_1 без
введення до експлуатації.

На підставі акту 19 липня 2012 року було
складено протокол про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, яким
встановлено експлуатацію магазину по
АДРЕСА_1 - об'єкта будівництва III
категорії складності, не прийнято в
експлуатацію.

При цьому на акті та протоколі
співробітником позивача вчинений
запис про ознайомлення уповноважених
осіб позивача із їх змістом та про те,
що від підпису ці особи відмовились.

19.07.2012 співробітником відповідача був
складений припис №68 про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил,
згідно якого ця посадова особа
вимагала припинити експлуатацію
магазину по АДРЕСА_1, до оформлення
документів згідно чинного
законодавства.

Примірники складених співробітником
відповідача 19.07.2012 документів цього ж
числа були надіслані позивачу засобами
поштового зв'язку, проте не вручені
адресату з причини закінчення терміну
зберігання (копія конверту наявна в
матеріалах справи).

25.07.2012 відповідачем була прийнята
постанова №75, відповідно до якої за
експлуатацію об'єкта будівництва ІІІ
категорії складності, не прийнятого в
експлуатацію: магазин по АДРЕСА_1, тобто
за порушення вимог п. 8 ст. 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №
3038-VI, позивача було визнаним винним у
вчиненні правопорушення,
передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 2 Законом
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» та накладено штраф у сумі
99180 грн.

У оскаржуваній постанові визначено, що
штраф підлягає сплаті у 15-денний строк
з дня вручення або надсилання поштою
постанови. Також зазначено, що 26.07.2012
зазначена постанова надіслана поштою,
проте згідно наявної в матеріалах
справи копії конверту не вручена
адресату з причин закінчення терміну
зберігання.

Фізична особа- підприємець ОСОБА_2
отримала вказану постанову 25 жовтня 2012
року у Відділі державної виконавчої
служби Оріхівського районного
управління юстиції Запорізької
області.

Суд апеляційної інстанції,
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За приписами ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»
справи про правопорушення, передбачені
цим Законом, розглядаються Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України та її територіальними
органами.

Накладати штраф від імені Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів
мають право керівник Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та його заступники, керівники
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та їх заступники.

Редакцією Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності», що
діяла на момент виникнення спірних
правовідносин, не передбачалась
відповідальність фізичних
осіб-підприємців за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
посилення відповідальності та
вдосконалення державного регулювання
у сфері містобудівної діяльності» від
22 грудня 2011 року №4220-VI, який набрав
чинності 19 січня 2012 року, Закон України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» був викладений у новій
редакції, якою була введена
відповідальність за правопорушення в
сфері містобудівної діяльності в тому
числі і фізичних осіб-підприємців.

За змістом преамбули цього Закону
встановлено відповідальність
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (суб'єктів містобудування)
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» суб'єкти містобудування,
які є замовниками будівництва об'єктів
(у разі провадження містобудівної
діяльності), або ті, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно, несуть відповідальність у
вигляді штрафу за експлуатацію або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації, при цьому для
об'єктів III категорії складності
встановлений розмір штрафу - дев'яноста
мінімальних заробітних плат.

З наведеного вбачається, що
відповідальність за експлуатацію або
використання об'єкта будівництва, не
прийнятого в експлуатацію, настає лише
для суб'єктів містобудування, які є
замовниками будівництва об'єктів (у
разі провадження містобудівної
діяльності), або тих, що виконують
функції замовника і підрядника
одночасно.

Між тим контролюючим органом не надано
жодних доказів здійснення ФОП ОСОБА_2
будівельної діяльності та поєднання
позивачем функцій замовника і
підрядника одночасно.

З таким висновком суду першої
інстанції, колегія Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
погоджується, виходячи з наступного.

З обставин справи вбачається, що
позивач може бути лише замовником
будівництва об'єкта (без здійснення
містобудівної діяльності) або
поєднувати в собі функції замовника і
підрядника одночасно.

Проте, відповідачем не надано суду
жодного доказу того, що позивачем
здійснювались будь-які будівельні
роботи в належному йому об'єкті
нерухомості з моменту переходу до
позивача права власності на цей об'єкт.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив вірний висновок, що позивач не
може бути порівняний до суб'єкта
містобудування, оскільки не здійснює
містобудівної діяльності.

Крім того, Запорізьким окружним
адміністративним судом було вірно
виявлено те, що співробітниками
контролюючого органу було порушено
порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності встановленого ч. 1 ст. 4
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності»

Відповідно до вказаного Закону,
порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 06
квітня 1995 року №244.

Пунктом 13-1 зазначеного порядку
встановлено, що штраф може бути
накладено на суб'єктів містобудування
протягом шести місяців з дня виявлення
правопорушення, але не пізніше ніж
через три роки з дня його вчинення.

Між тим, суд апеляційної інстанції
звертає увагу на те, що право власності
на магазин по АДРЕСА_1 було набуте
позивачем 30 грудня 2003 року, а
відповідачем до суду не надано
належних доказів здійснення позивачем
будівельних робіт на цьому об'єкті, то
за приписами ст. 58 Конституції України
(ніхто не може відповідати за діяння,
які на час їх вчинення не визнавалися
законом як правопорушення) позивача не
можна притягати до юридичної
відповідальності за правопорушення,
відповідальність за яке може бути
застосована лише з 19 січня 2012 року.

В зв'язку з тим, що інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Запорізькій області не було
доведено зайняття Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 містобудівною
діяльністю, порушення порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності,суд
приходить до висновку щодо
протиправності винесення Заступником
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізької області Колупаєвим
Дмитром Миколайовичем постанови №75
від 25 липня 2012 року.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
начальника інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Запорізькій області Колупаєва Дмитра
Миколайовича - залишити без
задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 03 квітня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з моменту
проголошення.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова