Справа № 812/846/14
Суддя: Ястребова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Матвєєва В.В.
Суддя-доповідач - Ястребова Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №812/846/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: судді-доповідача: Ястребової
Л.В., суддів: Ляшенка Д.В., Чумака С.Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі № 812/846/14 за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області про визнання дій
неправомірними дій та скасування
вимоги,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Луганського
окружного адміністративного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Стаханові Луганської
області про визнання дій відповідача
неправомірними та скасування вимоги №
Ф-789У від 07.05.2013 Управління Пенсійного
фонду України в м. Стаханові Луганської
області про сплату боргу за 2012 рік та
перший квартал 2013 в сумі 5766,45 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі № 812/846/14
адміністративний позов задоволено
частково, а саме: скасовано вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Стаханові Луганської області про
сплату недоїмки від 07.05.2013 року №
Ф-Ф-789У у розмірі 5766,45 грн., в решті
позову - відмовлено, стягнуто з
Державного бюджету України на користь
ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 182,70 грн.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить постанову суду скасувати
та ухвалити нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
у повному обсязі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Сторони до суду не прибули.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи в межах
апеляційної скарги та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована
Виконавчим комітетом Стахановської
міської ради 11.08.2000 року як фізична
особа-підприємець, ідентифікаційний
код НОМЕР_3.

Відповідно до свідоцтва платника
єдиного податку Серія НОМЕР_2 ОСОБА_2
обрала спрощену систему оподаткування
і вона є платником єдиного податку.

Згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1
позивачі призначена пенсія за віком.

07.05.2013 відповідачем винесено вимогу про
сплату недоїмки № Ф-789У756/1 у сумі 5766,45
грн.

08 липня 2010 року прийнято Закон України
№ 2464-У1 "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", який набрав
чинності з 01 січня 2011 року, регулює
правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №2464
платниками єдиного внеску є у тому
числі: фізичні особи - підприємці,
зокрема ті, які використовують працю
інших осіб на умовах трудового
договору (контракту) або на інших
умовах, передбачених законодавством
про працю, чи за цивільно-правовим
договором (крім цивільно-правового
договору, укладеного з фізичною особою
- підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту);

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачка знаходиться на спрощеній
системі оподаткування та сплачує
єдиний податок.

Позивачка не сплачує внески у зв'язку
із внесенням Законом України від 07
липня 2011 року №3609-УІ доповнень у статтю
4 Закону №2464, якими звільнено від
обов'язку сплачувати єдиний внесок
пенсіонерів за віком, інвалідів та
осіб, які отримують соціальну допомогу.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
чоловіки - після досягнення віку 60
років, жінки - 55 років.

Доводи відповідача, що позивач отримує
пенсію за віком, як багатодітній матері
та матерям «батькам» інвалідам з
дитинства є необгрутованими.

Відповідно до ч.4 ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності, звільняються від сплати за
себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умов їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання відповідача на статтю 26
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" із зазначенням того, що
при призначенні пенсії позивачка не
досягла пенсійного віку, а саме 56 років
6 місяців, а тому не має права на пільги,
передбачені ч.4 ст.4 Закону України №2464
з огляду на наступне.

Як вбачається із ч. 4 ст.4 Закону України
№2464 звільняються від сплати єдиного
внеску пенсіонери за віком, у разі
обрання ними спрощеної системи
оподаткування. Зазначений перелік
обставин є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає, тобто із кола
цих осіб додатково не можуть бути
виключені пенсіонери відповідно до
умов призначення пенсій.

Безпідставними є посилання
відповідача на те, що до позивача не
може бути застосовано положення ч.4 ст.4
Закону України № 2464, оскільки позивач
не досяг 60-річного віку, тому що вказана
норма не пов'язує звільнення від сплати
єдиного внеску із досягнення особою
певного віку, а передбачає звільнення
від сплати внеску всіх пенсіонерів за
віком.

Відповідно до ч.1 Закону України "про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", пенсіонер це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію. В зв'язку з тим,
що позивач отримує пенсію за віком, а ч.4
ст.4 Закону № 2464 не містить застережень
щодо її незастосування до осіб, яким
пенсію за віком призначено на
пільгових умовах», суд прийшов до
висновку про те, що з моменту виходу на
пенсію позивач не повинен сплачувати
за себе єдиний внесок.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач має право застосовувати ч.4 ст.4
Закону № 2464 та бути платником єдиного
внеску виключно за умови добровільної
участі у системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції прийнята з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, та не може бути
скасована чи змінена з підстав,
наведених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, ст. 198, ст. 200, ст. 205, ст. 207, ст. 211, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Стаханові
Луганської області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі № 812/846/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2014 року у справі № 812/846/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили через п'ять днів після направлення
її особам, які беруть участь у справі,
та може бути оскаржена шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Колегія суддів:
Л.В.Ястребова

Д.В.Ляшенко

С.Ю.Чумак