Справа № 9101/17232/2011
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2012-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2012 рокусправа № 2а-1039/10/0470

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Проценко
О.А.

суддів: Туркіної Л.П.
Шлай А.В.

за участю секретаря судового
засідання: Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Дніпропетровського територіального
управління державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку

на постанову : Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.12.2010р. у справі № 2а-1039/10/0470

за позовом: Приватного акціонерного
товариства "Юніверсал Секьюрітіз"

до: Дніпропетровського
територіального управління державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку

про: визнання нечинною та скасування
постанови,

встановив:

Приватне акціонере товариство
«Юніверсал Секьюрітіз» (далі по тексту
- позивач) звернулось до суду з позовом
про визнання нечинною та скасування
постанови Дніпропетровського
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку №6-ДНл від 30.12.2009 року, якою до
позивача застосовано санкції за
невиконання (неналежне виконання)
вимог ст.5 Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" в частині
незабезпечення виявлення та
реєстрації фінансових операцій, що
підлягають обов'язковому фінансовому
моніторингу. Позивач зазначив, що
штраф, передбачений ст.17 вищевказаного
Закону, є
адміністративно-господарською
санкцією і може застосовуватися лише
протягом строків, встановлених ст.250 ГК
України.

Постановою суду першої інстанції позов
задоволено. При цьому суд в своїй
постанові зазначив, що правові
підстави для застосування до ПАТ
«Юніверсал Секьюрітіз» санкцій,
передбачених ст.17 Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" відсутні.

Не погодившись з висновками суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог. Відповідач
вважає висновки суду такими, що не
відповідають нормам матеріального
права. Вважає дії відповідача такими,
що відповідають законодавству,
постанову обґрунтованою, винесеною на
встановлених під час перевірки фактах.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані
Законом України "Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг", статтею 21 якого
передбачено, що державне регулювання
ринків фінансових послуг здійснюється,
зокрема, спеціально уповноваженим
органом виконавчої влади у сфері
регулювання ринків фінансових послуг.

Згідно зі статтею 27 вищезазначеного
Закону до основних завдань
Уповноваженого органу, відноситься
здійснення державного регулювання та
нагляду за наданням фінансових послуг
та додержанням законодавства у цій
сфері, розроблення і затвердження
обов'язкових до виконання
нормативно-правових актів з питань, що
належать до його компетенції.
Відповідно статті 28 зазначеного Закону
уповноважений орган у межах своєї
компетенції розробляє і затверджує
нормативно-правові акти, обов'язкові до
виконання центральними та місцевими
органами виконавчої влади, органами
місцевого самоврядування, учасниками
ринків фінансових послуг, їх
об'єднаннями, контролює їх виконання;
встановлює обов'язкові нормативи
достатності капіталу та інші показники
і вимоги, що обмежують ризики по
операціях з фінансовими активами.

Пунктами 1, 2 Положення про Державну
комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого Указом Президента
України № 292/2003 від 04 квітня 2003 року
зазначено, що Державна комісія з
регулювання ринків фінансових послуг
України є центральним органом
виконавчої влади зі спеціальним
статусом. Комісія - це спеціально
уповноважений орган виконавчої влади у
сфері регулювання ринків фінансових
послуг у межах, визначених
законодавством. Комісія у своїй
діяльності керується Конституцією та
законами України, актами Президента
України та Кабінету Міністрів України,
а також цим Положенням.

З матеріалів справи вбачається, що 22
серпня 2009 р. уповноваженою особою
Комісії - Антоновим A.B., начальником
Дніпропетровського територіального
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку складено
Акт про правопорушення Приватним
акціонерним товариством «Юніверсал
Секьюрітіз» вимог вищезазначеного
законодавства. На підставі зазначеного
Акту 30.12.2009 р. відповідачем винесено
постанову №6-ДНл, якою до позивача
застосовано санкцію у вигляді штрафу у
розмірі 1020,00грн. за невиконання
(неналежне виконання) вимог ст.5 Закону
України "Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом", в частині
незабезпечення виявлення та
реєстрації фінансових операцій, що
підлягають обов'язковому фінансовому
моніторингу.

Так, відповідно до виписок з поточного
рахунку приватного акціонерного
товариства «Юніверсал Секьюрітіз» від
17.07.2008 р., 11.07.2008 р. та 08.07.2008 р. (банківські
реквізити: поточний рахунок 3359 в
Південному відділенні ПАТ КБ
"ПриватБанк", МФО 305299) фізичні особи, що
здійснюють платежі (покупці) та суб'єкт
первинного фінансового моніторингу
(особа, яка отримує платіж) є клієнтами
різних банків, тому що код банку та його
назва, в якому відкрито рахунок
суб'єкту первинного фінансового
моніторингу та код і назва
банка-кореспондента, через який
здійснюються платежі фізичними
особами (покупцями) не співпадають,
номер рахунку кореспондента (покупця)
починається з цифр "2902", що свідчить про
прийняття банком від фізичних осіб
грошових коштів для здійснення
переказу без відкриття рахунків, тобто
готівкою, при цьому призначення
платежу стосується розрахунків за
цінні папери.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Згідно з ч.І ст.5 Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" суб'єкт первинного
фінансового моніторингу на підставі та
на виконання цього Закону зобов'язаний:
проводити ідентифікацію особи, яка
здійснює фінансову операцію, що
підлягає фінансовому моніторингу
відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.7 вищевказаного
Закону перед або після здійснення
фінансової операції суб'єкт первинного
фінансового моніторингу з'ясовує
можливість віднесення її до фінансової
операції, що відповідно до цього Закону
підлягає фінансовому моніторингу. У
разі виявлення такої фінансової
операції, вона підлягає реєстрації
відповідним суб'єктом первинного
фінансового моніторингу. Для цього в
реєстрі фіксується особа, що здійснює
фінансову операцію, вид фінансової
операції та підстави для її здійснення,
дата та сума. Порядок реєстрації
фінансової операції, що відповідно до
цього Закону підлягає фінансовому
моніторингу, встановлюється для банків
- Національним банком України, а для
інших суб'єктів фінансового
моніторингу - Кабінетом Міністрів
України.

За нормами ст.11 зазначеного Закону
фінансова операція підлягає
обов'язковому фінансовому моніторингу,
якщо сума, на яку вона проводиться,
дорівнює чи перевищує 80000 гривень або
дорівнює чи перевищує суму в іноземній
валюті, еквівалентну 80000 гривень, та має
одну або більше ознак, визначених цією
статтею.

Проте відповідачем не враховано
Постанову Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004 р. (із змінами та
доповненнями), згідно з якою
безготівкові розрахунки - це
перерахування певної суми коштів з
рахунків платників на рахунки
отримувачів коштів, а також
перерахування банками за дорученням
підприємств і фізичних осіб коштів,
унесених ними готівкою в касу банку, на
рахунки отримувачів коштів.

Відповідно до п.2.5 Постанови Правління
Національного банку України від 15
грудня 2004 року № 637 "Про затвердження
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні" якщо
підприємства (підприємці) та фізичні
особи здійснюють готівкові розрахунки
без відкриття поточного рахунку шляхом
унесення до банків готівки для
подальшого її перерахування на рахунки
інших підприємств (підприємців) або
фізичних осіб, то такі розрахунки для
платників коштів є готівковими, а для
отримувачів коштів безготівковими.
Тому фінансові операції, які
перевірялись відповідачем, не містять
ознак, яких вимагає Закон України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" від 28.11.2002 року №
249-ІУ.

За невиконання (неналежного виконання)
суб'єктом первинного фінансового
моніторингу вимог Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" ч.3 ст. 17 цього Закону
передбачено застосування штрафу у
розмірі до однієї тисячі
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Зазначена санкція має
характер
адміністративно-господарської.

Частиною 1 ст. 238 Господарського кодексу
України (ГК України) передбачено, що за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Статтею 241 ГК України встановлено, що
адміністративно-господарський штраф,
як дин з видів
адміністративно-господарських санкцій
- це грошова сума, що сплачується
об'єктом господарювання до
відповідного бюджету у разі порушення
ним встановлених правил здійснення
господарської діяльності. Перелік
порушень, за які з суб'єкта
господарювання стягується штраф,
розмір і порядок його стягнення
визначаються законами, що регулюють
податкові та інші відносини, в яких
допущено правопорушення.

Відповідно до ст. 250 ГК України
адміністративно-господарські санкції
можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців
з дня виявлення порушення, не пізніш як
через один рік з дня порушення цим
суб'єктом встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.

Враховуючи дату укладання та виконання
дилерських договорів з продажу акцій,
правові підстави для застосування до
ПАТ «Юніверсал Секьюрітіз», суд першої
інстанції вірно визначився, що
відповідачем порушено норми ст.250 ГК
України, що стало підставою для
визнання протиправним застосування до
позивача санкцій спірною постановою
відповідача.

Апеляційна скарга не містить доводів,
які б спростували висновки суду першої
інстанції, підстав для скасування
судового рішення не вбачається. Суд
об'єктивно, повно і всебічно дослідив
обставини, які мають значення для
справи та прийняв рішення у
відповідності до норм матеріального і
процесуального права. Апеляційна
скарга задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.195,196, 198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Дніпропетровського
територіального управління державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.12.2010р. у справі №2а-1039/10/0470 залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13.12.2010р. у справі №2а-1039/10/0470 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай