Справа № К/9991/71001/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/71001/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка
С.А.СуддівСороки М.О. Мороз Л.Л.
провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Станично-Луганської районної
державної адміністрації Луганської
області про визнання дій протиправними
та стягнення коштів за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 18 серпня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 вересня
2011 року

в с т а н о в и л а :

У серпні 2011 року ОСОБА_4 в
Станично-Луганському районному суді
Луганської області пред'явив позов до
Управління праці та соціального
захисту населення Станично-Луганської
районної державної адміністрації
Луганської області про визнання дій
протиправними та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог
зазначила, що вона з 1999 року має статус
учасника війни і відповідно до статті 14
Закону України від 22 жовтня 1993 року №
3551-XII "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" (далі -
Закон № 3551) щорічно до 05 травня має
право на виплату їй державою щорічної
разової грошової допомоги до 5 травня,
але така допомога їй виплачується у
значно меншому розмірі, ніж
встановлено Законом.

Просила поновити строк звернення до
суду та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок розміру
щорічної разової грошової допомоги до 5
травня, яка їй виплачується як учаснику
війни, за період з 1999 року по 2011 рік
включно, у розмірі не меншому, ніж це
визначено статтею 14 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту".

Ухвалою Станично-Луганського
районного суду Луганської області від
18 серпня 2011 року, залишеною без зміни
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 вересня
2011 року, позовні вимоги ОСОБА_4
до Управління праці та соціального
захисту населення Станично-Луганської
районної державної адміністрації
Луганської області в частині
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії за період з 1999 року по 2010 рік
включно, залишено без розгляду.

Посилаючись на порушення судами норм
процесуального права ОСОБА_4 у своїй
касаційній скарзі просить скасувати
рішення судів першої і апеляційної
інстанцій та направити справу на для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
ОСОБА_4 не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Суд першої інстанції, залишаючи позов
ОСОБА_4 без розгляду у певній частині,
виходив із того, що позивачем пропущено
строк звернення до суду, що є підставою
для залишення його позову без розгляду.

Колегія суддів вважає, що такий
висновок суду є правильним, оскільки
він відповідає вимогам чинного
процесуального законодавства з огляду
на таке..

За приписами статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними.

В обґрунтування заявленого клопотання
про поновлення строку звернення до
адміністративного суду ОСОБА_4
зазначає, що строк на звернення до суду
за захистом порушених прав, свобод та
інтересів має розраховуватись від дати
отримання відповіді відповідача з
відмовою добровільно поновити права
позивача.

Вказані обставини не можуть бути
визнані поважними, оскільки протягом
усього періоду, починаючи з 1999 року по
2011 рік, позивач не була позбавлена
можливості звернутися до суду з
відповідним позовом.

Будь-яких інших поважних причин
пропуску строку на подання
адміністративного позову ОСОБА_4
вказано не було.

Таким чином, оскільки позивачем
пропущено строк звернення до суду та
вона не надала доказів, які б свідчили
про поважність пропуску строку
звернення до адміністративного суду,
то суд першої інстанції обґрунтовано
залишив її позов у відповідній частині
без розгляду.

Судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій є законними і
обґрунтованими.

Доводи касаційної скарги правильність
висновку судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Відповідно до частини першої статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчинення
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а оскаржувані ухвалу
Станично-Луганського районного суду
Луганської області від 18 серпня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 23 вересня
2011 року в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_4 до Управління праці та
соціального захисту населення
Станично-Луганської районної
державної адміністрації Луганської
області про визнання дій протиправними
та стягнення коштів - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Сорока М.О.

Мороз Л.Л.