Справа № 1320/84/12 (2а/453/15/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м.
Київ К/800/36748/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області на постанову Сколівського
районного суду Львівської області від
25 березня 2013 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Сколівському районі
Львівської області, треті особи -
управління з питань освіти, молоді та
спорту Сколівської районної державної
адміністрації Львівської області про
визнання дій протиправними,

встановила:

У грудні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області (далі - Управління ПФ) з позовом
про визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови їй у
призначенні пенсії за вислугу років з 21
серпня 2012 року як педагогічному
працівнику та виплату їй грошової
допомоги, що не підлягає оподаткуванню,
у розмірі десяти місячних пенсій
станом на день її призначення.

Постановою Сколівського районного
суду Львівської області від 25 березня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 18 червня 2013
року, позов задоволено частково:
визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у
Сколівському районі Львівської
області щодо відмови у призначенні
ОСОБА_2 пенсії за вислугу років;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Сколівському районі
Львівської області зарахувати ОСОБА_2
до трудового стажу для призначення
пенсії за вислугу років період роботи з
01 вересня 1993 року по 20 серпня 2012 року
включно на посаді вчителя-логопеда
Орявського логопедичного пункту;
зобов'язано управління Пенсійного
фонду України у Сколівському районі
Львівської області призначити ОСОБА_2
пенсію за вислугу років з 21 серпня 2012
року відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

У задоволенні решти адміністративних
позовних вимог відмовлено у зв'язку з
їх безпідставністю.

У касаційній скарзі Управління ПФ,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції в частині задоволення
позову та скасувати рішення
апеляційного суду повністю, в
скасованій частині прийняти нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовити повністю.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що наказом по
відділу освіти Сколівської районної
державної адміністрації Львівської
області від 25 серпня 1993 року № 60
позивач з 01 вересня 1993 року була
переведена з посади вчителя початкової
школи с. Погар на посаду логопеда
основної школи с. Орява, що
підтверджується відповідним записом
№8 у трудовій книжці позивача. На
підставі наказу по відділу освіти
Сколівської районної державної
адміністрації Львівської області від 30
листопада 2005 року №185 у вказану трудову
книжку позивача внесено запис №9,
згідно якого ОСОБА_2 слід вважати
прийнятою з 01 вересня 1993 року на посаду
вчителя-логопеда Орявського
логопедичного пункту у відповідності
до номенклатури посад. На вказаній
посаді позивач працювала з 01 вересня 1993
року і до часу досягнення пенсійного
віку та подання заяви відповідачу про
призначення їй пенсії.

У вересні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
Управління ПФ із заявою про
призначення пенсії за вислугу років,
проте їй було відмовлено, оскільки до
її педагогічного стажу не
зараховується період роботи
вчителем-логопедом з 01 вересня 1993 року
по 20 серпня 2012 включно у зв'язку із
розбіжностями у відомостях.

Задовольнивши позов частково, суд
першої інстанції, а апеляційний суд,
погодившись з ним, виходили з того, що
вказані розбіжності щодо штатного
розпису не виникли з вини позивача, а
отже за такі дії позивач не повинен
нести відповідальність.

Щодо виплати ОСОБА_2 грошової допомоги,
яка не підлягає оподаткуванню, у
розмірі десяти місячних пенсій станом
на день її призначення, то суди прийшли
до висновку, що така допомога
виплачується лише при виході на пенсію
за віком.

Колегія суддів переглядає судові
рішення першої та апеляційної
інстанції у межах касаційної скарги та
не вбачає підстав для її задоволення.

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№ 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Згідно з Переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою № 909 Кабінету
Міністрів України від 04 листопада 1993
року «Про перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років»,
користуються правом на призначення
пенсії за вислугу років особи, які
працювали в загальноосвітніх
навчальних закладах на посадах
вчителів, логопедів,
вчителів-логопедів,
вчителів-дефектологів, викладачів,
навчальних сурдопедагогів,
тифлопедагогів, вихователів,
завідуючих та інструкторів слухових
кабінетів, директорів, завідуючих, їх
заступників з навчально-виховної
(навчальної, виховної),
навчально-виробничої частини або
роботи з виробничого навчання,
завідуючі навчальною і
навчально-виховною частиною, соціальні
педагоги (організатори позакласної та
позашкільної виховної роботи з дітьми),
практичні психологи, педагоги
організатори, майстри виробничого
навчання, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка, Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Листом Міністерства освіти і науки
України № 1/9-165 від 23 квітня 2001 року були
доведені Методичні рекомендації з
питань внесення записів і змін до них у
трудові книжки педагогічних
працівників - вчителів-логопедів
загальноосвітніх навчально-виховних
закладів. Вказаний лист передбачав
наступне: у зв'язку з необхідністю
привести записи у трудових книжках
учителів-логопедів логопедичних
пунктів у відповідність до
номенклатури посад, передбачених
нормативними документами,
Міністерство освіти і науки України
просить внести зміни у встановленому
порядку до записів у трудових книжках
вище зазначених педагогічних
працівників про прийняття їх на роботу,
виклавши запис у такому формулюванні:
«зарахувати на посаду вчителя-логопеда
логопедичного пункту».

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до цих рекомендацій у
трудову книжку ОСОБА_2 відповідним
наказом внесено зміни, згідно з якими
останню слід вважати прийнятою на
посаду вчителя-логопеда Орявського
логопедичного пункту у відповідності
до номенклатури посад.

Що стосується відомостей про займану
позивачем посаду у інших документах, на
які посилається Управління ПФ і які
бралися ним до уваги під час
призначення пенсії, то вказані
розбіжності не виникли з вини ОСОБА_2,
за такі дії позивач не повинен нести
відповідальність і аж ніяк не може бути
позбавлена можливості скористатися
заслуженим правом на отримання пенсії
за вислугу років.

Таким чином, колегія суддів
погоджується с висновками судів першої
та апеляційної інстанції про те, що
Управління ПФ не мало підстав для
відмови у зарахуванні стажу роботи на
посаді викладача-логопеда як
викладацької діяльності, та відмови у
призначенні пенсії за вислугу років.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без змін, якщо визнає,
що суд не допустив порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Сколівському районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Сколівського районного суду
Львівської області від 25 березня 2013
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 18 червня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець