Справа № 823/499/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
справа № 823/499/14

м. Черкаси

11 год. 00 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом управління
Пенсійного фонду України в м. Умані та
Уманському районі Черкаської області
до державного підприємства
"Підприємство Старобабанівської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Черкаській області (№92)" про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
управління Пенсійного фонду України в
м. Умані та Уманському районі
Черкаської області, в якому просить
стягнути з державного підприємства
"Підприємство Старобабанівської
виправної колонії управління
Державної пенітенціарної служби
України в Черкаській області (№92)"
заборгованість на покриття фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій за грудень 2013 року, січень 2014
року на загальну суму 4476 грн. 02 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за
відповідачем рахується заборгованість
зі сплати витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за грудень 2013 року,
січень 2014 року, призначених відповідно
до пунктів "б"-"з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", що
визначена згідно розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
відповідний період, на загальну суму 4476
грн. 02 коп. Станом на 27.02.2014р. дана
заборгованість відповідачем не
погашена.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, на адресу суду направив
клопотання, в якому просить суд
провести засідання без участі
представника управління, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач, повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи за
адресою, визначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців: 20330,
Черкаська область, Уманський район, с.
Старі Бабани, в судове засідання не
з'явився, про причину своєї неявки не
повідомив, до суду надіслав письмові
заперечення.

Відповідно до письмових заперечень
відповідачем здійснено відшкодування
позивачу витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій за грудень 2013 року,
січень 2014 року на загальну суму 4489 грн.
94 коп., що підтверджується копіями
платіжних доручень.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997р.
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є,
зокрема, суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Пунктом 1 статті 4 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено ставку на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування, визначеного
абзацом 4 п. 1 ст. 2 цього Закону.

При цьому об'єктом оподаткування для
вищезазначених платників збору є,
окрім іншого, фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Категорії працівників, які мають право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
визначено статтею 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" №1788-XII від
05.11.1991р., згідно якої на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:

згідно пункту "а" працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць;

згідно пунктів "б"-"з", зокрема
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць тощо.

З 01.04.2004р. набрав чинності Закон України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003р.
№1058-ІV(далі по тексту - Закон № 1058),
пунктом 2 Прикінцевих положень якого
передбачено, що пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах зі
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди вищезазначеним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне страхування". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Так, підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності Законом № 1058, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до Закону № 1058.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування
платниками збору сплачується до
Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Процедуру добровільної участі осіб у
системі загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
стягнення заборгованості зі сплати
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування з окремих видів
господарських операцій та інших
платежів до бюджету Пенсійного фонду
України, нарахування і сплати
фінансових санкцій та пені, а також
відшкодування підприємствами витрат
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах встановлено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженою постановою
правління Пенсійного фонду України №
21-1 від 19.12.2003 р. (далі по тексту -
Інструкція).

Пунктом 6.1 Інструкції передбачено, що
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:

для платників-роботодавців (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах;

для платників-роботодавців, - фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
працівникам, зайнятим повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: 20 відсотків
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2004 році; 30 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2005 році; 40 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2006 році; 50 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2007 році; 60 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2008 році; 70 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2009 році; 80 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2010 році; 90 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2011 році; 100 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Згідно з пунктом 6.4. Інструкції розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону, які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства та організації
зобов'язані щомісяця до 25-го числа
вносити до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах (п. 6.8
Інструкції).

Судом встановлено, що відповідач -
державне підприємство "Підприємство
Старобабанівської виправної колонії
управління Державної пенітенціарної
служби України в Черкаській області
(№92)" зареєстроване як юридична особа
16.03.2000р., ідентифікаційний код 08681063
(витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців від 28.02.2014р.).

З огляду на викладені вище норми
чинного законодавства, суд приходить
до висновку, що відповідач, як платник
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування та юридична особа,
працівники якого вийшли на пільгову
пенсію, зобов'язаний відшкодовувати
Пенсійному фонду витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій цим
працівникам.

Із поданих до суду документів
вбачається, що на обліку в органах
Пенсійного фонду України перебуває 3
особи - колишні працівники відповідача
- ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яким
призначена пільгова пенсія відповідно
до п.п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р.
№1788-ХІІ.

Як вбачається з розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій з
грудня 2013 року, з 2014 року позивач поніс
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
працівникам відповідача відповідно до
ч. 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "б-з" ст. 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за Списком №2
(а.с. 5-6, 8-9) у грудні 2013 року, січні 2014
року на загальну суму 4508 грн. 00 коп. (2554,00
* 2).

Направлення даних розрахунків
відповідачу підтверджується копією
фіскального чека на відправку
рекомендованого листа в с. Старі Бабани
та копією Списку №95 від 21.01.2014р.
згрупованих поштових відправлень
рекомендованих листів.

Загальна сума понесених позивачем
витрат за грудень 2013 року, січень 2014
року з урахуванням коригування сплати
коштів за 2013р. згідно розрахунку на 2014
рік (-31,98) складає 4476 грн. 02 коп.

Судом встановлено, що відповідачем
було погашено заборгованість зі сплати
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій за грудень 2013 року,
січень 2014 року на загальну суму 4489,94
грн., що підтверджується платіжним
дорученням від 17.12.2013р. №844 на суму 2235,94
грн. (призначення платежу "фактичні
витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій за грудень 2013 року"),
платіжним дорученням від 21.01.2014р. №21 на
суму 2254,00 грн. (призначення платежу
"фактичні витрати на виплату і доставку
пільгових пенсій за січень 2014 року").

Пунктом 1.7 Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої постановою
Правління Національного банку
України від 21 квітня 2004 року №22 (далі -
Інструкція), передбачено, що кошти з
рахунків клієнтів банки списують лише
за дорученнями власників цих рахунків
(включаючи договірне списання коштів
згідно з главою 6 цієї Інструкції) або
на підставі платіжних вимог стягувачів
у разі примусового списання коштів
згідно з главою 5 цієї Інструкції.

При цьому, право визначати призначення
платежу відповідно до чинного
законодавства України належить
виключно платнику, оскільки пунктом 3.8
Інструкції визначено, що реквізит
«Призначення платежу» платіжного
доручення заповнюється платником так,
щоб надавати повну інформацію про
платіж та документи, на підставі яких
здійснюється перерахування коштів
отримувачу. Повноту інформації
визначає платник з урахуванням вимог
законодавства України. Платник
відповідає за дані, що зазначені в
реквізиті платіжного доручення
«Призначення платежу». Банк перевіряє
заповнення цього реквізиту на
відповідність установленим вимогам
лише за зовнішніми ознаками.

Враховуючи вищевикладене, позивач не
має правових підстав для зарахування
коштів підприємства, направлених на
погашення заборгованості за спірний
період, на покриття заборгованості за
попередні періоди.

Відповідна правова позиця викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 24.10.2013р. №К/800/29890/13
(№2а-11761/11/0170/24), ухвалі Вищого
адміністративного суду від 12.12.2013р.
№К/800/50550/13 (№2а/2370/4788/12).

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що сума витрат управління Пенсійного
фонду України в м. Умані та Уманському
районі на виплату та доставку
пільгових пенсій за грудень 2013 року,
січень 2014 року у розмірі 4476,02 грн., яка
підлягає відшкодуванню відповідачем,
сплачена у повному обсязі, тому вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
вказаної суми є безпідставними та
необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
03.04.2014р.