Справа № 748/209/14-а
Суддя: Глущенко Я.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Хоменко Л.В.
Суддя-доповідач: Глущенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Глущенко
Я.Б.,

суддів Пилипенко
О.Є., Романчук О.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Чернігівському районі
Чернігівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
додаткової пенсії, за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Чернігівському районі
Чернігівської області на ухвалу
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 27 січня 2014
року,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 12
серпня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 05 грудня 2012
року, задоволено адміністративний
позов ОСОБА_2 Визнано протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області та зобов'язано останнє
здійснити перерахунок та виплату
позивачу додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю у розмірі 15%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 51 Закону України Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за період з 09.02.2011 року по
22.07.2011 року, з урахуванням фактично
виплачених сум.

Ухвалою Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 27 січня 2014
року задоволено подання державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області про зміну способу та порядку
виконання вищезазначеного судового
рішення. Стягнуто з Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області на користь ОСОБА_2 4260,12 грн.
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати таку та
прийняте нове рішення, яким відмовити у
задоволенні зазначеного подання.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
з таких підстав.

Колегією суддів установлено, що на
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
08.08.2013 року позивачу місцевим судом
видано виконавчий лист № 2а-10108/2011, який
був заявлений до відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернігівській
області.

14.01.2014 року старший державний
виконавець згаданого відділу
примусового виконання рішень Курилець
В.І. звернувся до суду першої інстанції
із поданням про зміну способу та
порядку виконання постанови
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 12 серпня 2011
року.

У поданні зазначено, що внаслідок
примусового виконання зазначеного
судового рішення, на підставі
вказаного виконавчого листа та
постанови державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження від
09.08.2013 року, Управління Пенсійного
фонду України в Чернігівському районі
Чернігівської області листом №4700/05 від
24.10.2013 року повідомило державного
виконавця про часткове виконання
вказаної постанови - нараховування
додаткової пенсії ОСОБА_2 в сумі 4260,12
грн., однак у зв'язку із тим, що
фінансування виплат за рішенням суду
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України, а
Пенсійним фондом України не
перераховано зазначену суму
відповідачу, виплата коштів не
проведена.

Зважаючи на викладене, державний
виконавець просить змінити спосіб
виконання постанови Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 12 серпня 2011 року шляхом стягнення з
Управління Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області на користь позивача
нарахованої суми.

Обговорюючи правомірність здійсненої
судом заміни способу і порядку
виконання судового рішення, колегія
суддів виходить із наступного.

Відповідно до ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення. Питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення може бути
розглянуто також за ініціативою суду.

Указана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Підставою
для зміни чи встановлення способу і
порядку виконання судового рішення є
обставини, що роблять виконання
судового рішення неможливим.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення у випадку
неможливості забезпечити таке
виконання без їх вжиття.

Зі змісту подання державного виконавця
слідує, що неможливість виконання
постанови суду першої інстанції
пов'язується заявником із відсутністю
коштів на рахунку боржника, виплата
яких буде здійснена за наявності
відповідного фінансування з
Державного бюджету України. При цьому,
як зазначає заявник, відповідачем
частково виконане судове рішення, а
саме: в частині нарахування належних
позивачу до сплати сум.

У той же час, колегія суддів зауважує,
що матеріали справи не містять
належних доказів проведення ОСОБА_2
відповідного нарахування присуджених
виплат, яким являється розпорядження
територіального органу Пенсійного
фонду України. Так, суд першої
інстанції визнав обґрунтованим
подання державного виконавця без
дослідження жодних доказів вжиття
державним виконавцем вичерпних
заходів з виконання судового рішення
згідно Закону України «Про виконавче
провадження».

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
за приписами пункту 2 частини 4 статті 105
КАС України адміністративний позов
може містити вимоги про зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії. І в разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії (п. 2 ч. 2
ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 12 серпня 2011
року, спосіб та порядок виконання якої
прагне змінити державний виконавець,
та синтез наведених процесуальних норм
дають підстави зробити висновок про те,
що зобов'язання, покладені на
відповідача цим судом, є позовними
вимогами та обраним судом видом
захисту порушених прав позивача, які
суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цього рішення.
Водночас, в адміністративному
судочинстві повноваження щодо зміни
постанови суду в частині задоволення
позовних вимог мають тільки
адміністративні суди апеляційної та
касаційної інстанцій (ст. 198, 223 КАС
України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів не погоджується із висновком
суду першої інстанції щодо задоволення
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І.

Отже, доводи апеляційної скарги
знайшли підтвердження в ході
апеляційного перегляду судового
рішення.

Згідно зі ст.ст. 199 ч. 1 п. 1, 202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
ухвалу суду першої інстанції у випадку
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи чи
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чернігівському районі Чернігівської
області задовольнити.

Ухвалу Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 27 січня 2014
року скасувати.

У задоволенні подання про зміну
способу та порядку виконання постанови
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 12 серпня 2011
року старшому державному виконавцю
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області Курилець В.І.
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддяЯ.Б. Глущенко
суддя О.Є. Пилипенко
суддяО.М. Романчук

.

Головуючий суддя
Глущенко Я.Б.

Судді:
Пилипенко О.Є.

Романчук О.М