Справа № 249/231/13-а
Суддя: Сорока М.О.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/23984/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Сороки М.О.,Мироненка О.В.,Чумаченко
Т.А.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в місті
Шахтарську та Шахтарському районі
Донецької області ( далі - УПФ) про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Шахтарського міськрайонного суду
Донецької області від 20 лютого 2013 року
і ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року,-

в с т а н о в и в:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з вказаним позовом, у якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив:

визнати протиправними дії УПФ щодо
відмови у перерахунку розміру пенсії
відповідно до Закону України Про
підвищення престижності шахтарської
праці № 345-VI від 02.09.2008 (далі - Закон №
345-VI від 02.09.2008);

зобов'язати УПФ здійснити перерахунок
розміру пенсії відповідно до вимог
Закону № 345-VI від 02.09.2008 зі збереженням
призначених доплат, з 01.01.2011 по 2012 рік.
Постановою Шахтарського
міськрайонного суду Донецької області
від 20 лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2013
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами доводи, викладені у
касаційній скарзі, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і правової оцінки обставин у справі у
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню.

Судами встановлено, що з 21.10.1993 ОСОБА_4
перебуває на обліку в УПФ та отримує
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до вимог Закону «Про
пенсійне забезпечення», яка була
перерахована в зв'язку з набранням
01.01.2004 чинності Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». З набранням чинності
Закону України № 345-VI від 02.09.2008 розмір
пенсії позивача був перерахований з
урахуванням його вимог - три розміри
прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність
(де складовою частиною є підвищення
пенсії в зв'язку з ростом заробітної
плати в галузях економіки), підвищення
дитині війни, надбавка згідно
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 327 від 23.04.2012.

Відповідно до статті 1 Закону № 345-VI дія
цього Закону поширюється на
працівників, які видобувають вугілля,
залізну руду, руди кольорових і
рідкісних металів, марганцеві та
уранові руди, працівників
шахтобудівних підприємств, які зайняті
на підземних роботах повний робочий
день, та працівників державних
воєнізованих аварійно-рятувальних
служб (формувань) у вугільній
промисловості - за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах (далі - шахтарі), та
членів їх сімей.

Згідно зі статтею 8 вказаного Закону
мінімальний розмір пенсії шахтарям,
які відпрацювали на підземних роботах
не менш як 15 років для чоловіків та 7,5
років для жінок за Списком № 1,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри прожиткового
мінімуму, встановленого для осіб, які
втратили працездатність. Для
обчислення розміру пенсій за віком за
кожний повний рік стажу роботи на
підземних роботах до страхового стажу
додатково зараховується по одному
року.

Встановлені цим Законом пільги
розповсюджуються тільки на
працівників, зазначених у Списку № 1,
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах. Тобто вказані
працівники повинні були зайняті повний
робочий день саме на підземних роботах.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
виходили з того, що УПФ при здійсненні
ОСОБА_4 перерахунку розміру пенсії
діяло на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, передбачені
законодавством, і не порушило прав та
законних інтересів позивача.

Такий висновок обґрунтовано тим, що у
разі нарахування позивачу пенсії із
розрахунку 80 відсотків середньої
заробітної плати шахтаря, її розмір
буде значно меншим, ніж він отримує.

За приписами статті 159 КАС України
судове рішення повинне бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Судові рішення судів попередніх
інстанцій не відповідають вказаним
вимогам, оскільки описаний висновок
ґрунтується лише на припущеннях.

З огляду на те, що дія Закону № 345-VI
поширюється на працівників
шахтобудівних підприємств, які були
зайняті на підземних роботах повний
робочий день, судами не досліджувалось
питання чи поширюються його вимоги на
позивача, тобто чи був він зайнятий
повний робочий день саме на підземних
роботах.

Згідно зі статтею 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

У відповідності до вимог частини 4
статті 227 КАС України справа
направляється до суду апеляційної
інстанції для продовження розгляду або
на новий розгляд, якщо порушення
допущені тільки цим судом. В усіх інших
випадках справа направляється до суду
першої інстанції.

З врахуванням того, що у справі
необхідно досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені у
судових рішеннях, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
приходить до висновку про їх
скасування та направлення справи до
суду першої інстанції на новий розгляд.

Під час нового розгляду справи судам
необхідно повно та всебічно з'ясувати
всі обставини справи, вірно
застосувати норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини та ухвалити
законні і обґрунтовані рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 222,223, 227, 230, 231 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Шахтарського міськрайонного
суду Донецької області від 20 лютого 2013
року і ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня
2013 року - скасувати.

Справу направити до суду першої
інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення ї копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянута з підстав, у
строк та у порядку, визначених ст.ст.
235-244-2 КАС України.

Судді