Справа № 216/1945/14-а
Суддя: Мазурчак В. М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/1945/14-а
Провадження № 2-а/216/176/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

.

09 квітня 2014 року
місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі головуючого - судді
Мазурчака В.М., при секретарі судового
засідання Марущак І.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Юрко М.І.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
заступника начальника
Дніпропетровської митниці - начальника
управління боротьби з контрабандою та
митним правопорушеннями Міндоходів
Авдєєва Едуарда Євгеновича про
скасування постанови в справі про
порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просив визнати протиправною та
скасувати постанову відповідача в
справі про порушення митних правил №
0011/11000000/14 від 12 березня 2014 року. Скарга
мотивована тим, що не встановлено
належними та допустимими доказами
порушення ч.2 ст.469 Митного кодексу
України, оскільки відповідач довів
факт користування автомобілем без
дозволу органу доходів і зборів, але не
довів факт розпорядження ним. Вважає,
що диспозиція цієї норми вимагає
доведення і користування і
розпорядження.

Відповідач проти позову заперечував,
оскільки позивач ввіз на митну
територію України автомобіль в митному
режимі транзиту. Норми ст.90, п.1 та 2
частини 1 ст.93 МК України забороняють
будь-яке використання даного товару,
крім транзиту. Згідно частини 3 ст.325 МК
України користування та розпорядження
товарами, транспортними засобами
комерційного призначення, які
перебувають під митним контролем,
забороняється. Відповідно до частини 4
ст.102 МК України митний режим транзиту
завершується вивезенням товарів,
транзитних засобів комерційного
призначення, поміщених у цей митний
режим, за межі митної території
України. Відповідно до частини 4 ст.102 МК
України митний режим транзиту також
завершується поміщенням товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення в інший митний режим, при
дотриманні вимог, встановлених цим
Кодексом. Відповідач вважає, що на
особу покладається обов'язок вчинити
низку дій з метою дотримання вимог
законодавства України.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав, просив його задовольнити.
Наголосив, що факт користування
відповідачем доведено, але не доведено
факт розпорядження, що свідчить про
відсутність підстав для застосування
ч.2 ст.469 МК України.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечив,
просив відмовити у його задоволенні.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали
адміністративної справи, суд вважає, що
у задоволенні позову слід відмовити з
підстав.

Судом встановлено, що 25 січня 2014 року
складено протокол про порушення митних
правил № 001/110000001/14 позивачем. На
підставі даного протоколу постановою в
справі про порушення митних правил від
12 березня 2014 року № 0011/110000001/14
заступника начальника
Дніпропетровської митниці - начальник
управління боротьби з контрабандою та
митними правопорушеннями Міндоходів
Авдєєва Едуард Євгенович громадянина
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
порушення митних правил, передбачених
ч.2 ст.469 МК України та накладено штраф у
розмірі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, що складає
8500,0 гривень.

Фактичні обставини справи сторони
визнають, а саме, те що власником
автомобіля марки «Audi TT», кузов №
НОМЕР_1, іноземний реєстраційний номер
НОМЕР_2, яким користувався та керував
позивач, є фірма "Firma Handlowo - Uslugowa Techno - Serwis
SP" ZO.O (Республіка Польща). Даний
автомобіль 09.03.2013 року був ввезений на
митну територію України в зоні
діяльності митного поста «Краковець»
Львівської митниці позивачем через
канал «зелений коридор». Станом на
25.01.2014 автомобіль не заявлений до
жодного із митних режимів. Позивач
пояснив, що із власником у нього
укладена трудова угода.

Спір полягає у тому, що позивач не
визнає доведеним факт розпорядження,
тобто достатність підстав для
застосування ч.2 ст.469 МК України.

Оцінюючи доводи та заперечення сторін
спору окремо та у їх сукупності, в
розрізі заявлених підстав та предмету
спору, суд дає таку правову оцінку
спірним правовідносинам.

Відповідно до ч.2 ст.469 МК України зміна
стану товарів, митне оформлення яких не
закінчено, або товарів, що перебувають
на тимчасовому зберіганні під митним
контролем на складі тимчасового
зберігання, на складі організації -
отримувача гуманітарної допомоги або
на митному складі, користування та
розпорядження ними без дозволу органу
доходів і зборів, а так само невжиття
передбачених частиною четвертою
статті 204 цього Кодексу заходів щодо
товарів, строк тимчасового зберігання
яких під митним контролем на складі
тимчасового зберігання, на складі
організації - отримувача гуманітарної
допомоги або на митному складі
закінчився, - тягнуть за собою
накладення штрафу в розмірі п'ятисот
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Позивача притягнуто до
відповідальності за ч.2 ст.469 МК України
за користування та розпорядження
товаром, митне оформлення якого не
закінчено, без дозволу органу доходів і
зборів, тобто в межах диспозиції
частини статті. Штраф накладено також у
межах санкції.

Відповідно до ч.1 ст.90 МК України
транзит - це митний режим, відповідно до
якого товари та/або транспортні засоби
комерційного призначення
переміщуються під митним контролем між
двома органами доходів і зборів
України або в межах зони діяльності
одного органу доходів і зборів без
будь-якого використання цих товарів,
без сплати митних платежів та без
застосування заходів нетарифного
регулювання зовнішньоекономічної
діяльності.

За даною нормою транспортний засіб
позивача повинен був переміщатись
виключно між двома органами без
будь-якого використання.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Дана стаття називає три
елементи права власності, але не
розкриває їх зміст та не розмежовує ці
поняття. Інші норми ЦК також не містять
ідентифікації цих елементів.
Відповідно до ч.1 та 2 ст.1 ЦК України
цивільним законодавством регулюються
особисті немайнові та майнові
відносини (цивільні відносини),
засновані на юридичній рівності,
вільному волевиявленні, майновій
самостійності їх учасників. До
майнових відносин, заснованих на
адміністративному або іншому владному
підпорядкуванні однієї сторони другій
стороні, а також до податкових,
бюджетних відносин цивільне
законодавство не застосовується, якщо
інше не встановлено законом.

Отже, з урахуванням ст.1 ЦК України,
термінологію МК України щодо
визначення змісту «користування» та
«розпорядження» слід з'ясовувати на
основі загальних норм ЦК України щодо
таких складових права власності як
володіння, користування та
розпорядження, оскільки будь-які
правовідносини щодо власності
базуються на речовому праві, але не
слід ототожнювати, оскільки ЦК України
не регулює митні правовідносини.

Відповідно до п.2) та п.3) ч.1 ст.93 ЦК
України товари, транспортні засоби
комерційного призначення, що
переміщуються у митному режимі
транзиту, повинні не використовуватися
з жодною іншою метою, крім транзиту;
бути доставленими у орган доходів і
зборів призначення до закінчення
строку, визначеного статтею 95 цього
Кодексу.

Відповідно до п.1) ч.1 ст.95 МК України
встановлено строк транзитного
перевезення для автомобільного
транспорту - 10 діб (у разі переміщення в
зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Оскільки законом позивачу надано право
виключно на 10-денне транзитне
переміщення автомобіля, то факт
перебування автомобіля у позивача
протягом більше 10 місяців суд оцінює як
самостійне розпорядження автомобілем
всупереч норм закону. Це розпорядження
полягає у тому, що позивач, по-перше,
самостійно надав собі право
користуватись та користувався
автомобілем всупереч норм закону не у
формі транзитного перевезення між
двома органами, а й по іншій митній
території України, по-друге, позивач
надав собі право користуватись та
користувався автомобілем поза межами
десятиденного строку транзитного
перевезення.

За відсутності у МК України чіткого
розмежування терміну «користування»
та «розпорядження» суд вважає, що у
кожному окремому випадку на основі
загальних норм цивільного права щодо
речового права слід з'ясовувати
фактичні правовідносини та надавати їм
оцінку.

Оскільки позивач користувався не в
межах норм МК України щодо правил
користування, то такі дії позивача суд
оцінює як розпорядження автомобілем
щодо зміни правил користування. Судом
також враховується, що позивач так і не
зазначив причин свого користування за
межами строку, не зазначив до якого
органу Міндоходів переміщав
автомобіль.

За даних фактичних правовідносин та їх
юридичної оцінки, суд вважає, що
відповідач належними та допустимими
доказами довів законність своїх дій як
того вимагає ч.2 ст.72 КАС України. Доводи
позивача в порядку ч.1 ст.71 КАС України
не знайшли свого підтвердження.

На основі викладеного та керуючись
ст.ст. 17-19, 94, 160-163 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
заступника начальника
Дніпропетровської митниці - начальника
управління боротьби з контрабандою та
митним правопорушеннями Міндоходів
Авдєєва Едуарда Євгеновича про
скасування постанови в справі про
порушення митних правил відмовити
повністю.

Відповідно до ст.171-2 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Повний текст постанови складено 11
квітня 2014 року.

Суддя

Мазурчак В.М.