Справа № 804/1756/14
Суддя: Павловський Дмитро Павлович
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2014 р. Справа № 804/1756/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Павловського Д. П.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Новоолександрівської сільської ради
Дніпропетровського району про
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2014 р. до суду надійшов даний
адміністративний позов, у якому
позивач просить зобов'язати
Новоолександрівську сільську раду
зареєструвати повідомлення позивача
від 17.12.2013 року про введення в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкту житлового будинку з
господарськими спорудами та будівлями,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Новоалександрівську
сільську раду підтвердити поштову
адресу житлового будинку та земельної
ділянки позивача, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Представник позивача не
заперечував проти розгляду даної
справи у порядку письмового
провадження.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився надав клопотання
про слухання справи без його участі.

не заперечував проти розгляду даної
справи у порядку письмового
провадження.

Відповідно до ч.6 ст.128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу у
письмовому провадженні у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи вищевказане, суд ухвалив
розглянути справу у письмовому
провадженні.

Судом були встановленні наступні
обставини.

Відповідно до державного акту серія ЯЕ
№ 967759, ОСОБА_2 (далі за текстом позивач)
є власником земельної ділянки,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з вказаним актом цільовим
призначенням даної земельної ділянки є
будівництво та обслуговування
житлового будинку.

У 2009 році позивач звернувся до
Новоолександрівської сільської ради
(далі за текстом відповідач) з заявою
про надання мені дозволу на
будівництво житлового будинку та
споруд в АДРЕСА_1 тобто на зазначеній
земельній ділянці.

11.02.2009 року рішення сільської ради
позивачу було дозволено будівництво
індивідуального житлового будинку на 7
кімнат, житловою площею 300 кв.м.,
загальною площею 500 кв.м., гаражу, сараю
для інвентаря та палива, літньої кухні
та убиральні з душем в АДРЕСА_1 на
земельній ділянці площею 0.10 га, яка
належить мені на підставі договору
купівлі продажу земельної ділянки.

В подальшому, у період з 01.03.2009 року по
01.11.2009 року позивачем було побудовано
на вказаній земельній ділянці житловий
будинок з присадибними будівлями.

Вказаний будинок являється самочинно
збудованим, у 2013 році позивач звернувся
до відповідних служб та державних
органів з проханням узаконити вказане
будівництво та ввести його в
експлуатацію.

03 вересня 2013 року інспекція державного
архітектурно - будівельного контролю у
Дніпропетровській області визнала
позивача винним у вчиненні
самовільного будівництва і накладено
штраф, який було сплачено позивачем.

Зважаючи на відповідність вказаного
будівництва всім відповідним нормам
будинок було прийнято в експлуатацію
та позивачем було отримано декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації
та пам'ятки, відповідно до якої, згідно
з Наказом № 95 Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
ЖКГ України від 19.03.2013 року позивач був
зобов'язаний протягом семи календарних
днів з дня прийняття об'єкту в
експлуатацію подати копію декларації
органу місцевого самоврядування для
подання ним інформації про прийняття
експлуатацію об'єкта до органу
державної статистики.

Позивачем було направлено листа до
Новоолександрівської сільської ради,
яким повідомив про введення в
експлуатацію житлового будинку по
АДРЕСА_1.

18 грудня 2013 року листом № 1031/-14 голова
Новоолександрівської сільської ради
повідомив позивача про відмову у
реєстрації про ведення будинку в
експлуатацію, мотивувавши тим, що
позивач відмовився укласти з
відповідачем договір на пайову участь
у розвитку інфраструктури населеного
пункту та ще 27 грудня 2013 року
відповідач своїм листом № 1061/2-14
відмовив у підтверджені поштової
адреси житлового будинку та земельної
ділянки мотивувавши це тим, що
позивачем не виконується ст. 40 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Також, судом були дослідженні письмові
докази, а саме: копія листа № 1031/2-14,
1061/2-14, копія листа заявника від 17.12.2013
року, копія типового договору, копія
постанови по справі про адмін.
правопорушенню, копія квитанції про
сплату штрафу, копія пам'ятки, копія
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, копія рішення сільської
ради від 11.02.2009 року, копія державного
акту.

Дослідивши матеріали справи та
письмові докази суд прийшов до
висновку що дії відповідача
неправомірні та суперечать нормам
чинного законодавства.

Відповідно до п. 9 ст. 40 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» договір про пайову участь
у розвитку інфраструктури населення
пункту укладається не пізніше ніж
через 15 робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Вимоги ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
№ 3038 -4 від 17 лютого 2011 року відповідно
до ст. 58 Контитуції України не мають
зворотної дії в часі і не
розповсюджуються на правовідносини з
приводу здійснення і завершення
будівництва в 2009 році.

Відповідно п.2 ст. 40 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачає, що замовник, який має намір
щодо забудови земельної ділянки у
відповідному населеному пункту,
зобов'язання взяти участь у створенні
і розвитку інженерно - транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті.

Таким чином, враховуючи
встановлені судом обставини справи та
аналізуючи положення Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», суд приходить до висновку
про протиправність дій відповідача.

Виходячи з вищевикладеного, суд
доходить висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню, цілком правомірними та
відповідають чинному законодавству, і
позивачем було доведено їх
правомірність.

Керуючись ст.ст.158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити
повністю.

Зобов'язати Новоолександрівську
сільську раду зареєструвати
повідомлення позивача від 17.12.2013 року
про введення в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту
житлового будинку з господарськими
спорудами та будівлями, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Новоалександрівську
сільську раду підтвердити поштову
адресу житлового будинку та земельної
ділянки позивача, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_2
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України у
сумі 73 (сімдесят три гривні).

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Д.П.
Павловський