Справа № 2а-2699/10/1370
Суддя: Гулид Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.
Справа № 29737/10

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Гулида Р.М.,

суддів -
Костіва М.В., Запотічного І.І.

при секретарі судового засідання -
Гелецького П.В.,

за участю:

представника позивача -
ОСОБА_1,

представника відповідача -
Шевчука І.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_3 на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2010
року у справі за позовом суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_3 до державної податкової
інспекції в Шевченківському районі м.
Львова про скасування податкових
повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_3
звернувся з позовом до державної
податкової інспекції в
Шевченківському районі м.Львова про
скасування податкових повідомлень
рішень.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що в результаті
документальної невиїзної (камеральної)
перевірки складено акт від 31.07.2009 року
№267/17-1/НОМЕР_1. По даних Акту винесене
податкове повідомлення-рішення від
10.08.2009 року за №/0/84/3, згідно з яким
було нараховане податкове зобов'язання
по податку на додану вартість на суму
2904.80 грн. в т.ч. основний платіж 2766,48 грн.
та штрафна санкція 138,32 грн. Позивачем
було подано ряд скарг, однак всі були
залишені без задоволення. Вважає, що
зазначені рішення не ґрунтуються на
Законі та є таким, що підлягають
скасуванню.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 25 червня 2010
року, в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, суб'єкт підприємницької
діяльності-фізична особа ОСОБА_3 подав
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій просить скасувати оскаржувану
постанову та прийняти нову, якою позов
задоволити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначає, що приймаючи
оскаржувану постанову суд першої
інстанції порушив норми матеріального
права, а допущена упереджена оцінка
зібраних доказів та довільне
трактування законодавства за текстом
постанови, не відповідає фактичним
обставинам справи, що призвело до
неправильного вирішення справи по суті
позовних вимог.

Заслухавши доповідача - суддю
Львівського апеляційного
адміністративного суду, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
мотивуючи це наступним.

Судом першої інстанції встановлено, що
ДПІ в Шевченківському районі м. Львова
проведено документальну невиїзну
(камеральну) перевірку податкової
декларації з податку на додану
вартість СПД-ФО ОСОБА_3 поданої за
червень 2009 року.

31.07.2009 року за результатами перевірки
податковим органом складено акт про
результати документальної невиїзної
(камеральної) перевірки податкової
декларації з податку на додану
вартість №267/17-1/НОМЕР_1 встановлено, що
апелянтом в порушення п.п.7.2.6. п.7.2,
п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України „Про
податок на додану вартість"
безпідставно віднесено до податкового
кредиту червень 2009 року суму ПДВ 2766,48
грн. Податковий кредит за червень 2009
року, визначений перевіркою, становить
5198,52 грн..

На підставі зазначеного акту, ДПІ в
Шевченківському районі м. Львова
прийнято податкове
повідомлення-рішення №/0/18473 від
10.08.2009 року, яким визначено податкове
зобов'язання по податку на додану
вартість в сумі 2904,8 грн. (основний
платіж - 2766,48 грн., штрафна (фінансова)
санкція -138,32 грн.).

17.08.2009 дане податкове
повідомлення-рішення було оскаржено
апелянтом, однак рішенням від 14.10.2009 №
22994/25-009/77 йому було відмовлено в
задоволені скарги.

23.10.2009 апелянт повторно оскаржив
податкове повідомлення-рішення проте
знову рішенням від 17.12.2009 № 21828/10/25-005/374
йому було відмовлено у задоволенні
скарги.

Внаслідок таких оскаржень виписане
повідомлення-рішення від 29.12.2009 року
№/2/29118, про що свідчить корінець
податкового повідомлення рішення
форми «Р», яке апелянтом знову ж
оскаржене до ДПА у Львівський області, -
скарга від 23.12.2009 року № 4, рішенням від
12.02.2010 № 3023/10/25-005/114 скарга залишена без
задоволення.

19.02.2010 року апелянт подав повторну
скаргу у ДПА України від № 7, але і ця
скарга рішенням від 11.03.2010 № 2024/р/25- 0315
була залишена без задоволення.

З реєстру отриманих та виданих
податкових накладних за період з
01.06.2009р. по 30.06.2009р. ФОП ОСОБА_3 (а.с. 113)
видно, що під порядковим номером 4
зазначено, що податкова накладна від
ВАТ «Львівгуртбакалія» №40 на
суму ПДВ 1496,4грн. поступила 31.05.2009 р., а
під порядковим номером 6 зазначено, що
податкова накладна від ТзОВ «Папірус
Гурт» № 77 на суму ПДВ 1270,08грн.
поступила 06.05.2009 р.

Вищевказане не спростовується
поданими податковими деклараціями з
податку на додану вартість чи іншими
доказами по справі.

Згідно листа ТОВ «Папірус Гурт» №34/6
від 19.02.2010р., який було адресовано
апелянту вбачається, що товариство
відпустило апелянту за період з 01.05.2009
р. по 31.05.2009 р. товар на загальну суму
7620,48 грн., в тому числі ПДВ 1270,08 грн., ця
сума ПДВ була віднесена до податкових
зобов'язань та включена в додаток №5 до
декларації з ПДВ за період з 01.05.2009р. по
31.05.2009р., вказане підтверджується
податковою накладною №0005792 від 06.05.2009р.
та видатковою накладною від 06.05.2009р.

Листом №33 від 19.02.2010р.
«Львівгуртбакалія» повідомляло
апелянта про те, що ПДВ по податковій
накладній №357 від 31.12.2009р., включені в
податкові зобов'язання у травні 2009 р..

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7
Законом України «Про податок на додану
вартість» передбачено, що податкова
накладна видається платником податку,
який поставляє товари (послуги), на
вимогу їх отримувача, та є підставою
для нарахування податкового кредиту.
Як виняток з цього правила, підставою
для нарахування податкового кредиту
при поставці товарів (послуг) за
готівку чи з розрахунками картками
платіжних систем, банківськими або
персональними чеками у межах граничної
суми, встановленої Національним банком
України для готівкових розрахунків, є
належним чином оформлений товарний
чек, інший платіжний чи розрахунковий
документ, що підтверджує прийняття
платежу постачальником від отримувача
таких товарів (послуг), з визначенням
загальної суми такого платежу, суми
податку та податкового номера
постачальника.

Відповідно до п.п. 7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт,
послуг) вважається дата, яка припадає
на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з подій, що
сталася раніше: або дата зарахування
коштів від покупця (замовника) на
банківський рахунок платника податку
як оплата товарів (робіт, послуг), що
підлягають поставці, а у разі поставки
товарів (робіт, послуг) за готівкові
грошові кошти - дата їх оприбуткування
в касі платника податку, а при
відсутності такої - дата інкасації
готівкових коштів у банківській
установі, що обслуговує платника
податку; або дата відвантаження
товарів, а для робіт (послуг) - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт виконання робіт (послуг) платником
податку.

Згідно з нормами п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7
зазначеного Закону, податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено,
що не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями (іншими
подібними документами згідно з
підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Відповідно до п.п.7.5.1 п. 7.5 ст.7 вказаного
Закону датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Скарги на постачальників згідно з
п.п.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України „Про
податок на додану вартість", перелік
яких наведений в таблиці, до декларацій
з податку на додану вартість за
відповідні звітні (податкові) періоди
ФОП ОСОБА_3 не додавались.

Згідно п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість» сума
податку, що підлягає сплаті до бюджету
або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
податкового періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
податкового періоду. При позитивному
значенні суми, розрахованої згідно з
підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума
підлягає сплаті (перерахуванню) до
бюджету у строки, встановлені законом
для відповідного податкового періоду.
При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1
цього пункту, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
цього податку, що виник за попередні
податкові періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до закону), а при його
відсутності - зараховується до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Посилання представника апелянта на те,
що податкова накладна від ВАТ
«Львівгуртбакалія» №40 на суму
ПДВ 1496,4грн. та податкова накладна від
ТзОВ «Папірус Гурт» №77 на суму
ПДВ 1270,08грн. поступили в червні 2009 року
а не в травні цього року, як це
зазначено в реєстрі отриманих і
виданих податкових накладних, не
підтверджується жодними доказами, а
відтак є необґрунтованими.

А відтак, податковий орган діяв в межах
чинного законодавства, а заявлені
апелянтом вимоги є необґрунтованими та
спростовуються наявними у матеріалах
справи доказами.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд
прийшов до висновку, що суд першої
інстанції у відповідності до вимог
ст.200 КАС України, правильно встановив
обставини справи, ухвалив законне та
обґрунтоване судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду, а тому підстав для його
скасування немає.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, ст. 196, п.1 ст. 198,
ст. 200, п.1 ч.1 ст. 205, ст. 206, ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 25
червня 2010 року у справі №2а-2699/10/1370 - без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:
Р.М. Гулид

Судді:
М.В. Костів

І.І. Запотічний

Повний текст ухвали виготовлено і
підписано 07.04.2014 року