Справа № 2а-9776/12/2670
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/67569/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 08 серпня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Верховного Суду України, заступника
Голови Верховного Суду України Яреми
Анатолія Григоровича про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Верховного Суду
України, заступника Голови Верховного
Суду України Яреми А.Г. про зобов'язання
вчинити певні дії.

Ухвалою судді Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 серпня 2012 року, яка залишена без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року, відмовлено у відкриті
провадження у справі.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення, а справу направити до суду
першої інстанції для вирішення питання
про відкриття провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, а доводи касаційної скарги
є необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, на час вчинення
оскаржуваної процесуальної дії) до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, позивачем
оспорюються дії та бездіяльність суду
при розгляді ним цивільної справи та
постановленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 126, 129 Конституції
України суд при здійсненні правосуддя
незалежний і підкоряється лише закону,
вплив на суд у будь-який спосіб
забороняється.

Крім того, згідно із статтею 55
Конституції України та роз'ясненнями,
викладеними Верховним Судом України в
п.п. 1,4 постанови Пленуму "Про практику
розгляду судами справ за скаргами на
рішення, дії чи бездіяльність органів
місцевого самоврядування, юридичних,
посадових і службових осіб у сфері
управлінської діяльності, які
порушують права і свободи громадян", до
суду можуть бути оскаржені лише ті
рішення, дії чи бездіяльність
посадових і службових осіб органів
судової влади, які належать до сфери
управлінської діяльності.

Перевірка процесуальної діяльності
суду в іншій спосіб, ніж шляхом
оскарження судових рішень в
інстанційному порядку, є неприпустимою
та такою, що порушує встановлені в
державі принципи правосуддя.

Отже, порядок здійснення правосуддя
регламентується відповідним
процесуальним законодавством України.
Процесуальні акти і дії суду, які
стосуються вирішення питань
підвідомчості судам спорів, порушення
і відкриття справ, підготовки їх до
розгляду, судовий розгляд справ у
першій інстанції, в апеляційному і
касаційному порядку та прийняття по
них судових рішень, належить до сфери
правосуддя, і можуть бути оскаржені
лише в судовому порядку відповідно до
процесуального законодавства України.
Пред'явлення позову до іншого суду
першої інстанції з питань оскарження
актів і дій суддів або судів, які
стосуються правосуддя, неможливий.

Таким чином, відмовляючи у відкритті
провадження у справі, суд першої
інстанції, з рішенням якого погодився
суд апеляційної інтонації, дійшов
правильного висновку про те, що дана
справа не підлягає розгляду у порядку
адміністративного судочинства.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
процесуального права при ухвалені
оскаржуваних судових рішень

За таких обставин, судові рішення суду
першої та апеляційної інстанцій є
законними і обґрунтованими, підстав
для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Окружного
адміністративного суду міста Києва від
08 серпня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Верховного Суду України,
заступника Голови Верховного Суду
України Яреми Анатолія Григоровича про
зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В.
Білуга

А.Ф. Загородній

З оригіналом згідно

Помічник судді О.П.
Торута