Справа № 693/369/13-а (2а/693/19/13)
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/800/52150/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів - Мироненка О.В.

Чумаченко Т.А.

Розваляєвої Т.С.

провівши письмовий розгляд справи за
позовом ОСОБА_3 до Королівської
сільської ради треті особи Спілка
громадян - співвласників майнових та
земельних паїв, орендодавців СТОВ
"Королівка", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання дій протиправними за
касаційною скаргою Королівської
сільської ради на постанову
Жашківського районного суду
Черкаської області від 27 березня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2013 року позивач звернувся в
суд із позовом до Королівської
сільської ради треті особи Спілка
громадян - співвласників майнових та
земельних паїв, орендодавців СТОВ
"Королівка", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визнання дій протиправними.

Постановою Жашківського районного
суду Черкаської області від 27 березня
2013 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню. Постанова суду першої та
ухвала суду апеляційної інстанцій
підлягають скасуванню, справу -
направленню на новий розгляд до суду
першої інстанціїі, посилаючись на
наступне.

Зі справи вбачається, що відповідно до
договору дарування від 12.02.2013 ОСОБА_6
подарувала ОСОБА_3 майновий пай,
розташований у АДРЕСА_1, який раніше
належав ОСОБА_6 на підставі свідоцтва
про право власності на майновий пай
члена колективного
сільськогосподарського підприємства
(майновий сертифікат) серії ЧЕ-ІП №036183,
виданий Королівською сільською радою
Жашківського району Черкаської
області 19.10.2005. 114.02.2013 позивачу стало
відомо, що на загальних зборах спілки
громадян-співвласників майнових і
земельних паїв, орендодавців СТОВ
«Королівка», які відбулися 31.10.2012, було
вирішено виділити ОСОБА_4 - приміщення
свиноферми, скважину та водонапірну
башню; ОСОБА_5 - будинок механізатора,
майстерні тракторної бригади, ремонтні
майстерні, під навіс заправки,
заправку. Колодязь. 27.11.2012 рішенням
Королівської сільської ради
Жашківського району Черкаської
області № 14/2 визнано за ОСОБА_4 право
власності на нежитлові будівлі:
приміщення свинарника А-1, скважину № 1
та водонапірну башню № 2 (площею 1756
кв.м.), що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_5 право
власності на нежитлову будівлю:
будинок механізатора Д-1, площею 70,1 кв.м,
майстерню тракторної бригади Г-1,
площею 168,8 кв.м., ремонтну майстерню В-1,
площею 268,7 кв.м, під навіс заправки Б-1,
площею 14,9 кв.м., заправку А-1, площею 2,8
кв.м, колодязь № 1, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2.

Задовольняючи позов, суд дійшов
висновку про те, що при прийнятті
оскаржуваного рішення відповідач
керувався нормами законодавства, якими
не регулюються вказані правовідносини,
а тому оскаржуване рішення прийняте
неправомірно та підлягає скасуванню.

Однак, колегія суддів касаційної
інстанції не може погодитися із
висновками судів попередніх інстанцій,
оскільки він порушує вимоги
процесуального закону, посилаючись на
наступне.

Суд, ухвалюючи рішення, не дав належної
оцінки про те, що при прийнятті рішення
«Про оформлення права власності на
нежитлові будівлі» від 27.11.2012 № 14/2
Королівська сільська рада
Жашківського району Черкаської
області діяла на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Також, суд, не звернув увагу на те, що
наказом Мінрегіон від 13.06.2012 N 304
затвердив зміни до Порядку прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків І та II категорій
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, відповідно до яких, зокрема:
документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року зазначених об'єктів,
які не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, держстандартів і
правил, зокрема для потреб
держреєстрації прав власності а
нерухоме майно, є технічний паспорт,
складений за результатами технічної
інвентаризації.

Тобто, документом, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Тому при надходженні
заяв Громадян ОСОБА_4 та ОСОБА_5 із всіма
вище переліченими документами
сільською радою було прийнято рішення
про оформлення права власності на
нежитлові будівлі.

Судом також не взято до уваги, що дане
майно не є спільною власністю
територіальних громад сіл, селищ міст
області, оскільки в описовій частині
своєї ухвали, суд вказує, що дане майно
є спільною власністю членів спілки.

Окрім того, як судом першої інстанції,
так і апеляційним судом не надано
належної оцінки тому факту, чи набув
позивач права власності на майновий
пай.

Суди, по даному питанню, зробили
посилання на положення цивільного
кодексу України, але не дали оцінку
практики Верховного суду України,
згідно з якою слід врахувати також, що
питання щодо виділення в натурі частки
в майні колективного
сільськогосподарського підприємства
врегульовано, зокрема, Законом України
від 14 лютого 1992 року № 2114-ХІІ «Про
колективне сільськогосподарське
підприємство» (2114-12), Указом Президента
України від 29 січня 2001 року № 62 «Про
заходи щодо забезпечення захисту
майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора
економіки» (62/2001), постановою Кабінету
Міністрів України від 28 лютого 2001 року
№ 177 «Про врегулювання питань щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектору економіки» (177-2001-п) і Порядком
розподілу та використання майна
реорганізованих колективних
сільськогосподарських підприємств
(далі - Порядок), затвердженим наказом
Міністерства аграрної політики
України від 14 березня 2001 року № 62 (20305-01).

Відповідно до п. 15 Порядку (20305-01),
виділення майнових паїв у натурі
окремим особам, які виявили бажання
отримати свої майнові паї в
індивідуальну власність, проводиться
підприємством - користувачем майна із
переліку майна, виділеного на дані
цілі.

Указом Президента України від 29 січня
2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо цілі.
Указом Президента України від 29 січня
2001 року № 62/2001 «Про заходи щодо
забезпечення захисту майнових прав
селян у процесі реформування аграрного
сектора економіки» (62/2001) та постановою
Кабінету Міністрів України від 28
лютого 2001 року № 177 (177-2001-п) передбачено
недопущення порушень майнових прав,
забезпечення вільного здійснення
права власності на майнові паї та
виділення групі осіб (окремим особам),
які є власниками паїв, індивідуально
визначених об'єктів зі складу майна
реорганізованих
сільськогосподарських підприємств чи
їх правонаступників. (Ухвали
Верховного суду від 03.02.2010, від 09.11.2011,
від 02.06.2010).

Отже, відповідно до зазначеного вище
питання, про виділення майна в натурі
та про набуття права власності на
майновий пай, суди як першої інстанції
так і апеляційної інстанції, в
порушення вимог ст.. 86, 159 КАС України не
перевірили та не оцінили доводи
апелянта з точки зору положень
вищевказаних нормативно-правових
актів.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів дійшла висновку про те,
що при прийнятті оскаржуваних рішень
судами, як першої інстанції так і
апеляційної інстанції, не дотримано
законодавства, не повно з»ясовано
обставини, які мають значення для
справи, складено висновки, які не мають
відношення до даної справи, порушено
норми матеріального та процесуального
права, а позивачем не доведено своїх
позовних вимог.

За правилами ч.2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 222, 227, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Королівської
сільської ради задовольнити частково.

Постанову Жашківського районного суду
Черкаської області від 27 березня 2013
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді