Справа № 670/176/14-а
Суддя: Потапов О. О.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Віньковецький районний суд
Хмельницької області
Справа № 670/176/14-а
Провадження № 2-а/670/14/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2014 року
смт. Віньківці.

Віньковецький районний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого судді Потапова О.О.,

за участю секретаря Білої Л.М.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача - Управління
пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області Притуляк В.В. та Тернавської
М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області ( далі - Фонд ) про скасування
рішення про перерахунок пенсії та
зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 26.02.2014 року звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області. В позовній заяві він просить
визнати дії Управління Пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
протиправним, скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі про перерахунок
його пенсії від 19.09.2013 року та
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
здійснити перерахунок пенсії у
розмірі, що був до 19.09.2013 року починаючи
з 19.09.2013 року.

Позивач посилається на те, що згідно
довідки № 57 від 30.10.2000р., виданої
Будівельно-монтажним управлінням №10 м.
Ноябрьска Тюменської області РФ, йому
проведено перерахунок пенсії з 01.01.2001р.
24 грудня 2013 року він отримав
повідомлення Управління Пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
за №21/Д-07, яким був проінформований про
те, що розпорядженням Управління
Пенсійного фонду від 19.09.2013 року йому
здійснено перерахунок пенсії,
внаслідок чого вона суттєво
зменшилась.

В обґрунтування прийнятого рішення
Фонд посилається на розпорядження
головного Управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькій області та на
ст. 64 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивач вважає посилання
на ст. 64 зазначеного закону як на
підставу, що дає право на здійснення
зустрічних звірок, необґрунтованою,
адже стаття 64 взагалі не передбачає
такого порядку, як зустрічні звірки, та
не надає права працівникам фонду їх
здійснювати.

Окрім того, позивач вважає, що
здійснено необґрунтований перерахунок
пенсії, внаслідок чого розмір її
сутт'єво зменшився, значно погіршилось
його матеріальне становище. Він
являється особою похилого віку, для
якої пенсія є єдиним джерелом
існування. До того ж, він часто хворіє,
являється гіпертоніком, часто
перебуває на стаціонарному лікуванні і
не може забезпечити собі належне
придбання ліків, інших необхідних
засобів для покращення стану свого
здоров'я. Вважає, що, приймаючи таке
рішення, відповідач допустив порушення
ст. 22 Конституції України, яка
забороняє приймати будь-які рішення,
які б погіршували житт'єві умови
громадян.

В судовому засіданні позивач та його
представник підтримали заявлені
вимоги, просили суд їх задовольнити з
підстав оговорених у позові.
Повідомили, що архівна довідка
надіслана на запит Фонду з м. Ноябрьска
Росії не є правдивою, оскільки особова
картка та довідка про зарплату які є в
наявності у позивача спростовують
посилання архівних працівників на те,
що документи архівні згоріли в 1991
році. Частина документів збереглась. Ці
документи йому поштою висилались з
архіву м. Ноябрьск Російської
Федерації.

Представники відповідача заперечували
проти позову, послалась на архівну
довідку 2013 року. Із змісту цієї довідки
слідує, що документи які підтверджують
трудовий стаж, зарплату, періоди роботи
ОСОБА_1 в будівельно монтажному
управлінні м. Ноябрьска №10 втрачені
внаслідок пожежі яка відбулась в 1991
році, а тому підстав призначати йому
пенсію в 2001 році із наданої ним довідки
№ 57 якою визначено розмір його
зарплати, не було.

Заслухавши позивача, його
представника, представників
відповідача, свідка, дослідивши
письмові докази слід вважати позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Встановлено, що листом від 10
вересня 2013 року начальник управління
пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі повідомила
ОСОБА_1 про те, що на запит Фонду з
Ямало - Ненецкого автономного округу
Росії надійшла 06.09.2013 року відповідь. В
ній говориться, що підтвердити
нарахування заробітної плати позивача
за період з 1978 по 1991 роки не має
можливості , так як в особистих
рахунках ця інформація відсутня. Ці
відомості не збереглись внаслідок
пожежі яка сталася в 1997 році. Довідка
представлена позивачем Фонду
відповідно до якої нарахована пенсія
за віком , видана після пожежі, в 2000
році. Тому для впорядкування пенсійної
справи використали заробітну плату
позивача за період з 1975 - 1979 років. У
зв'язку з цим видали розпорядження №
112112 від 19.09.2013 року.

Аналогічну відповідь позивач отримав
24.12.2013 року з УПФ у Віньковецькому
районі. У відповідях зазначено, що
відповідач не міг отримати довідку №
57 від 30.10.2000 року про розмір своєї
зарплати у зв'язку з тим, що пожежа
відбулась 16.10.1991 року в БМУ -10 м.
Ноябрьска Росії, де він працював, а
тому, згідно розпорядження управління
ПФУ у Віньковецькому районі від 19.09.2013
року проведено перерахунок його
пенсії на підставі довідок, які були
наявні в пенсійній справі.

Після перерахунку розмір пенсії цього
пенсіонера зменшився до 1344 грн. 25 коп.

Дослідженням пенсійної справи
ОСОБА_1 слідує, що він отримує пенсію
за віком. Розпорядженням від 21.12.2000 року
з 01 грудня 2000 року йому проведено
перерахунок пенсії. Під час
нарахування пенсії за основу бралась
заробітна плата за 60 місяців підряд за
період з листопада 1988 по березень 1993
року про роботу ним в районі крайної
півночі. Розмір заробітку брався із
довідки № 57 від 30.10.2000 року яку надав
особисто ОСОБА_1 Фонду . Зазначена
довідка підписана посадовими особами і
скріплена печаткою підприємства, але
її зміст викликав сумнів у
представників пенсійного фонду щодо
правдивості викладеної в ній
інформації про розмір заробітку
позивача.

Відповідач повідомляє, що в 1991
році відбулась пожежа в СМУ -10, м.
Ноябрьська, а тому в 2000 році ОСОБА_1 не
міг отримати інформацію про розмір
своєї зарплати. Той факт, що під час
пожежі згоріли архівні документи він
підтверджує поясненнями директора
Будівельно монтажного управління №-10 з
тексту якого слідує, що за період з
лютого 1978 по жовтень 1991 року особові
справи звільнених працівників та
особові рахунки їх на отримання
заробітної плати не збереглись так як
16 жовтня 1991 року вони були знищені
вогнем.

Такий висновок відповідача не
ґрунтується на правових нормах.

Пенсія відповідачу призначалась
на підставі Закону України « Про
пенсійне забезпечення». Згідно статті
65 зазначеного Закону
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсій береться за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
протягом усієї трудової діяльності
незалежно від перерв у роботі та за
період роботи починаючи з 1 липня 2003
року до моменту звернення за пенсією.
Заробіток за період роботи до 1
липня 2003 року враховується на
підставі документів про нараховану
заробітну плату (виплати, дохід),
виданих у встановленому
законодавством порядку.

Із пояснень позивача та свідка
Є.Г. Дурач слідує, що пенсіонер ОСОБА_1
отримав довідку № 57 поштою з
Російської Федерації, разом з цією
довідкою він отримав особову картку в
якій зазначаються його анкетні данні з
фотографією. Він наголошує на тому, що
не міг би отримати особову картку в 2000
році якби згорів архів. Повідомляє, що
архівні документи дійсно горіли, але
вогонь погасили і частина цих
документів збереглась, тому він
представив Фонду довідку № 57 і свою
особову картку. Його аргументи
відповідачем не спростовані, хоча
відповідно до ст.. 71 ч.2 КАС України
обов'язок відповідача довести, що
представлені позивачем документи (
довідка № 57 і особова картка) є
неналежними документами, неналежним
доказом який підтверджує розмір його
заробітку за 60 місяців підряд роботи
в БМУ -10, анкетні данні, посаду
слюсаря-сантехніка , період його роботи
з 25.08.1987 по 14.02.1992 рік.

У суду немає сумніву в
достовірності представлених позивачем
документів оскільки довідка завірена
печаткою і підписами головного
бухгалтера та керівника Будівельно -
монтажного управління № 10, а особова
картка - штампом та підписом архівного
працівника. Окрім цього, архівним
працівником видано не просто витяг з
особової картки ОСОБА_1, а знято і
завірено її ксерокопію. Виникає слушне
питання яке задає позивач : « Як могла
бути отримана ним в 2001 році ксерокопія
особової карточки, якщо вона згоріла в
1991 році?». Про те, що пенсіонером
надана саме в 2000 році архівна картка
разом з довідкою № 57 управлінню
пенсійного Фонду України у
Віньковецькому районі його
представник не заперечував.

Представник позивача звернув
увагу суду на те, що довідки надані в 2013
році на запит Фонду в архівний відділ м.
Ноябрьска Росії говорять про те, що
розмір заробітної плати ОСОБА_1 вищий
ніж той розмір який зазначений в
спірній довідці № 57, а тому Фонд
безпідставно перерахував його пенсію
взявши заробіток отриманий ним не на
крайній півночі.

Суд погоджується з його позицію, адже
згідно статті 98 Закону України « Про
пенсійне забезпечення» перерахунок
раніше призначених пенсій ї
провадиться на підставі документів
про вік, стаж, заробіток та інших,
наявних на час перерахунку в
пенсійній справі, а також додаткових
документів, поданих пенсіонером на
час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть
додаткові документи, які дають право
на подальше підвищення пенсії у зв'язку
з введенням у дію цього Закону (про
стаж роботи, заробіток, сімейний стан
та інші), то пенсія знову
перераховується за нормами цього
Закону. При цьому перерахунок
провадиться за минулий час, але не
більш як за 12 місяців перед поданням
додаткових документів і не раніше ніж з
дня введення в дію цього Закону.

Зазначена правова норма не дає
підстав Фонду самостійно здійснювати
перерахунок призначеної пенсіонеру
пенсії, а тільки за ініціативою
пенсіонера. Таких підстав не надає і
стаття 64 цього ж Закону яка міститься в
розділі « Обчислення пенсій» і на яку
посилається відповідач оскільки
пенсія ОСОБА_1 вже обчислена.

З аналізу зазначених обставин
Фонд перевищив надані йому законом
повноваження зменшивши розмір пенсії
позивача до 1344 грн. 25 коп. після
перерахунку її з 01.10. 2013 року.
Відповідно до ч.2 статті 22 Конституції
України право ОСОБА_1 на отримання
належного рівня пенсії гарантується і
не може бути скасовано відповідачем в
односторонньому порядку, адже в листі
№ 5561103 від 10.09.2013 року Фонд зазначає
лише про неможливість підтвердження
зарплати зазначеній в довідці № 57, а не
про підробку, чи неправдивість цієї
довідки.

Згідно статті 66 вказаного Закону
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці
(виплат, доходу), на які відповідно до
Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне

страхування.

При обчислені пенсії ОСОБА_1
враховувалась північна надбавка, яку
належить враховувати при поновлені
прав позивача та скасуванні
розпорядження № 112112 від 19.09.2013 року.
Згідно цього розпорядження
перерахунок здійснено 06 вересня 2013
року, а розмір пенсії зменшено з 01.10.2013
року. Такі дії Фонду є протиправними, що
порушують вимоги статті 98 зазначено
Закону, тому пенсійний фонд
зобов'язаний привести розмір виплат
ОСОБА_1 у стан який був до 06 вересня 2013
року та виплатити йому різницю з
урахуванням її змін з сторону
збільшення починаючи з 01 жовтня 2013
року.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,
185-186, 254 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Управління пенсійного
фонду України у Віньковецькому районі
Хмельницької області задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії Управління
пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області пов'язані з самовільним
перерахунком пенсії по віку ОСОБА_1
зафіксовані у розпорядженні Фонду №
112112 від 19.09.2013 року, скасувавши це
розпорядження.

Зобов'язати Управління
пенсійного фонду України у
Віньковецькому районі Хмельницької
області привести розмір пенсії ОСОБА_1
у стан який передував видачі
розпорядження Фондом № 112112 від 19.09.2013
року та виплатити йому різницю за
період з 01 жовтня 2013 року з
коригуванням пенсії в сторону
підвищення.

Постанова може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
до суду першої інстанції апеляційної
скарги протягом 10 днів з дня отримання
постанови суду.

Суддя: