Справа № 413/1189/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Шелюта В.М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року справа №413/1189/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд колегією суддів у
складі: головуючого судді Казначеєва
Е.Г., суддів Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на ухвалу Краснолуцького міського суду
Луганської області від 25 лютого 2014 р. у
справі № 413/1189/14-а (головуючий І
інстанції Шелюта В.М.) за позовом
ОСОБА_2 до Відділу державної
виконавчої служби Краснолуцького
міського управління юстиції, третя
особа Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк "ПриватБанк" в особі
Луганської філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк "ПриватБанк", Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
"Приватбанк" про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2012 року ОСОБА_2 звернулась до
Краснолуцького міського суду
Луганської області з адміністративним
позовом до Відділу державної
виконавчої служби Краснолуцького
міського управління юстиції, третя
особа Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк "ПриватБанк" в особі
Луганської філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
Банк "ПриватБанк", Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
"Приватбанк" про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язання вчинити певні дії.

Ухвалою Краснолуцького міського суду
Луганської області від 25 лютого 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
адміністративній справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Краснолуцького міського управління
юстиції третя особа ПАТ КБ
«ПриватБанк» в особі Луганської філії
ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
бездіяльності неправомірною та
зобов'язати вчинити певні дії, оскільки
позовну заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Скаржник в апеляційній скарзі просив
скасувати ухвалу суду першої
інстанції, та прийняти нову ухвалу,
якою справу направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду.,
оскільки судом першої інстанції
порушено норми процесуального права.

Сторони на судовий розгляд не
з'явилися, про час, місце та дату
судового розгляду були повідомлені, їх
явка до суду обов'язковою не
визнавалася, що обумовило розгляд
скарги у відповідності до статті 197 КАС
України в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Судом першої інстанції підставою для
відмови в відкриті провадження,
вказано на непідсудність скарги на дії
ВДВС по виконанню рішення суду
прийнятого в порядку цивільного
судочинства адміністративному суду
згідно ст. 17, п.ч.1 ст. 109 КАС України.

Колегія суддів з приводу викладеного в
ухвалі суду першої інстанції зазначає
наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач звернувся з
позовними вимогами про визнання
бездіяльності відділу державної
виконавчої служби Краснолуцького
міського управління юстиції в особі
старшого державного виконавця
Лямцевої О.Ю., яка порушує права людини,
щодо умисного неповернення з
відповідального зберігання автомобілю
марки Chevrolet Aveo, 2006 року випуску, шасі №
НОМЕР_1, реєстраційний № НОМЕР_2 на
підставі постанови про закінчення
виконавчого провадження № 37746585 від
12.08.2013р. та зобов'язання відповідача
вчинити певні дії, а саме негайно
повернути з відповідального
зберігання цей автомобіль

Як вбачається з позову заочним
рішенням (яке не набрало законної сили)
Індустріального райсуду м.
Дніпропетровськ від 05.02.2013р. по справі
№ 2/202/1592/2013, прийнятим в порядку
цивільного судочинства, було звернено
стягнення на приналежний позивачу
автомобіль марки Chevrolet Aveo, 2006 року
випуску, шасі № НОМЕР_1, реєстраційний
№ НОМЕР_2.

На підставі виконавчого листа №
2/202/1592/2013 від 05.02.2013р. відповідачем було
відкрите виконавче провадження № 37746585.

24 квітня 2013 року згідно до акту опису та
арешту майна автомобіль позивача було
вилучено державним виконавцем
Лямцевою О.Ю.та передано на відповідне
зберігання працівнику Луганської
філії ПАТ БК «Приват Банк» ОСОБА_4, та
зберігається за адресою АДРЕСА_1

12 серпня 2013 року старшим державним
виконавцем Лямцевою О.Ю. ВДВС
Краснолуцького МУЮ було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження за виконавчим листом №
2/202/1592/2013 від 05.02.2013р. у зв'язку зі
скасуванням заочного рішення
Індустріального райсуду
Дніпропетровської області від 05.02.2013р.

Постановою від 12.08.2013р. ВДВС
Краснолуцького МУЮ про закінчення
виконавчого провадження № 37746585,
скасовано арешт на належний позивачу
автомобіль.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
державний виконавець, в порушення ст. 50
ЗУ «Про виконавче провадження» не
провів дії, необхідні із завершенням
виконавчого провадження, які полягають
у не поверненні позивачу його
автомобілю, який знаходиться на
зберіганні у працівника банку.

Відповідно до статті 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду:
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів; у триденний строк з дня, коли
особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення її прав, свобод
чи інтересів, у разі оскарження
постанови про відкладення провадження
виконавчих дій. Відповідачем у справах
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Тобто, статтею 181 КАС України
передбачена можливість оскарження дій,
рішень чи бездіяльності ВДВС в тому
випадку, якщо інший судовий порядок не
передбачено законом, та цей порядок
залежить від норм процесуального
законодавства за якими прийнято
рішення суду, що стало підставою для
видання виконавчого листа.

Колегія суддів зазначає, що до
юрисдикції адміністративних судів
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності державної
виконавчої служби при виконанні всіх
виконавчих документів, передбачених
частиною другою статті 3 Закону України
"Про виконавче провадження", крім тих,
відносно яких законом установлено
інший, виключний порядок їх оскарження.

Статтею 121-2 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК) та розділом VII Цивільного
процесуального кодексу України від 18
березня 2004 року (далі - ЦПК від 18 березня
2004 року) визначено інший порядок
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби при виконанні
судових рішень, ухвалених за правилами
господарського та цивільного
судочинства, тому такі спори не
належать до юрисдикції
адміністративних судів

Колегія суддів зазначає, що з
урахуванням зазначених положень до
цивільної юрисдикції належать лише
спори щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності органів державної
виконавчої служби, вчинених під час
виконання рішень, ухвалених загальними
судами за правилами Цивільного
процесуального кодексу України, який
набрав чинності з 1 вересня 2005 року.

До адміністративної юрисдикції
належать спори щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності органів державної
виконавчої служби під час виконання
рішень, ухвалених за правилами КАС
України господарськими чи цивільними
судами, які виконували функції
адміністративних судів до їх
утворення, та з обов'язковим
дослідженням судового провадження, за
яким ухвалено рішення, що перебуває на
примусовому виконанні в органах
державної виконавчої служби.

Вказані висновки щодо вирішення питань
підсудності спорів з ВДВС також
зазначені в постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України «Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби» від 13 грудня 2010 року N 3.

Згідно зі ст. 109 КАС України суддя
відмовляє у відкритті провадження в
адміністративній справі лише, якщо
заяву не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

На підставі викладеного колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що оскільки позивач
оскаржує дії державного виконавця з
виконання рішення суду прийнятого в
порядку цивільного судочинства та
позивач був стороною виконавчого
провадження, зазначена позовна заява
не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства.

Колегія суддів зазначає, що позивачу
необхідно звертатися до суду зі
скаргою відповідно до ст. 383-384 ЦПК
України.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду
першої інстанції, підстави для
задоволення апеляційної скарги та
зміни або скасування ухвали суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 99, 100, 195, 197, 199, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Краснолуцького міського суду
Луганської області від 25 лютого 2014 р. у
справі № 413/1189/14-а залишити без
задоволення.

Ухвалу Краснолуцького міського суду
Луганської області від 25 лютого 2014 р. у
справі № 413/1189/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий
Е.Г.Казначеєв

Судді
В.Г. Яманко

І.А. Васильєва