Справа № 826/3530/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року 16:41
справа №826/3530/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Кузьменка В.А., за
участю секретаря Калужського Д.О.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Мішель"доВідділу державної виконавчої
служби Печерського районного
управління юстиції у місті Києві третя
особаІнспекція з питань захисту прав
споживачів у місті Києвіпровизнання
незаконною та скасування
постановиОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "Мішель"
(далі по тексту - позивач, ТОВ "Торговий
Дім "Мішель") звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у місті Києві (далі по тексту -
відповідач, ВДВС Печерського РУЮ), в
якому просить визнати незаконною та
скасувати постанову головного
державного виконавця ВДВС Печерського
РУЮ Коваля В.В. від 13 лютого 2014 року.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 20 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/3530/14;
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Інспекцію з
питань захисту прав споживачів у місті
Києві (далі по тексту - третя особа);
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
Зі змісту позовних вимог вбачається, що
позивач оскаржує рішення державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ.
При цьому частиною третьою статті 181
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що відповідачем у
справах з приводу рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби є відповідний орган
державної виконавчої служби.
Таким чином, позивач вірно визначив
відповідачем у даній справі ВДВС
В судовому засіданні 27 березня 2014 року
представники позивача позовні вимоги
підтримав, представник третьої особи
проти задоволення позову заперечив,
відповідач свого представника не
Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи неприбуття представника
відповідача та положення частини
шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, беручи до уваги відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта, в
судовому засіданні 27 березня 2014 року
суд ухвалив перейти до розгляду справи
в письмовому провадженні.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
Відповідно до постанови головного
державного виконавця ВДВС Печерського
РУЮ Коваля В.В. про відкриття
виконавчого провадження від 13 лютого
2014 року ВП №42049391 відкрито виконавче
провадження за заявою Інспекції з
питань захисту прав споживачів у місті
Києві щодо примусового виконання
постанови від 25 грудня 2013 року №000098
стягнення з ТОВ "Торговий Дім "Мішель"
на користь держави суми у розмірі 121 645,80
Позивач вважає незаконною вказану
постанову, мотивуючи позовні вимоги
наступним: оскаржувана постанова
надіслана з порушенням строків,
встановлених Законом України "Про
виконавче провадження"; заява про
відкриття виконавчого провадження
подана до отримання ТОВ "Торговий Дім
"Мішель" відповіді на скаргу від
Державної інспекції України з питань
захисту прав споживачів, порушивши
право на оскарження постанови від 25
грудня 2013 року №000098; постанова від 25
грудня 2013 року №000098 оскаржена
підприємством до суду 13 березня 2014
Відповідач письмового заперечення
проти адміністративного позову до суду
Третя особа проти задоволення позовних
вимог також заперечувала з підстав їх
Окружний адміністративний суд міста
Києва не погоджується з позовними
вимогами ТОВ "Торговий Дім "Мішель",
виходячи з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 19
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 цього Закону: 1)
за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення; 2) за заявою прокурора у
випадках представництва інтересів
громадянина або держави в суді; 3) у разі
якщо виконавчий лист надійшов від суду
на підставі ухвали про надання дозволу
на примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

Згідно частини першої статті 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частина друга статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" встановлює,
що державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Аналіз наведених правових норм в їх
сукупності свідчить, що відкриття
виконавчого провадження за заявою
стягувача та на підставі виконавчого
документа, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, є обов'язком
державного виконавця.

Судом встановлено, що оскаржувана
постанова про відкриття виконавчого
провадження винесена за заявою
стягувача - Інспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Києві та на
підставі постанови Інспекції з питань
захисту прав споживачів у місті Києві
про накладання стягнень передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" від 25 грудня 2013 року
№000098.

Відповідно до постанови Інспекції з
питань захисту прав споживачів у місті
Києві про накладання стягнень
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" від 25
грудня 2013 року №000098 постановлено за
відсутність необхідної, доступної
достовірної та своєчасної інформації
на партію продукції, отриманої для
реалізації, до ТОВ "Торговий Дім
"Мішель" застосовано штраф у розмірі 121
645,80 грн., та зобов'язано у 15-денний
термін з дня отримання постанови
сплатити штраф до державного бюджету.

У постанові зазначено, що вона набирає
чинності з 25 грудня 2013 року та може бути
пред'явлена до виконання протягом
одного року з дня набрання нею
чинності.

Відповідно до частини першої статті 18
Закону України "Про виконавче
провадження" у виконавчому документі
зазначаються: 1) назва і дата видачі
документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб -
платників податків) стягувача і
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

Згідно з частиною третьою статті 18
Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що
виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Позивачем не наведено, а судом не
встановлено, що постанова Інспекції з
питань захисту прав споживачів у місті
Києві про накладання стягнень
передбачених статтею 23 Закону України
"Про захист прав споживачів" від 25
грудня 2013 року №000098 не відповідає
вимогам, передбаченим статтею 19 Закону
України "Про виконавче провадження";
вказаний виконавчий документ
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби, а строк пред'явлення
його до виконання не закінчився.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на несвоєчасне направлення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, оскільки не надіслання
позивачу копії постанови про відкриття
виконавчого провадження не пізніше
наступного робочого дня, як встановлює
частина п'ята статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" не впливає
на правомірність оскаржуваної
постанови, а бездіяльність відповідача
щодо не направлення постанови про
відкриття виконавчого провадження у
встановлені строки позивачем не
оскаржується.

Безпідставними є доводи позивача про
порушення його права на оскарження
постанови Інспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Києві про
накладання стягнень передбачених
статтею 23 Закону України "Про захист
прав споживачів" від 25 грудня 2013 року
№000098 та посилання на оскарження такої
постанови у судовому порядку, виходячи
з того, що на момент відкриття
виконавчого провадження Державна
інспекція України з питань захисту
прав споживачів вже розглянула скаргу
позивача, що підтверджується копією
відповідного листа від 13 лютого 2014 року
№859-2-1/8, наданого позивачем до
матеріалів позовної заяви.

Крім того суд звертає увагу, що
оскарження постанови про накладання
стягнень передбачених статтею 23 Закону
України "Про захист прав споживачів"
від 25 грудня 2013 року №000098 після
набрання нею чинності, як в порядку
досудового врегулювання спору, так і у
судовому порядку, не зупиняє її
виконання.

Відповідно до частини першої статті 26
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 61) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Суд звертає увагу, що у межах спірних
правовідносин не виявлено, а позивачем
не доведено існування обставин, які б
могли бути підставою для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, за відсутності правових
підстав для відмови у відкритті
виконавчого провадження, суд приходить
до висновку, що постанова головного
державного виконавця ВДВС Печерського
РУЮ Коваля В.В. про відкриття
виконавчого провадження від 13 лютого
2014 року ВП №42049391 повністю узгоджується
з приписами Закону України "Про
виконавче провадження", а тому вважає,
що позовні вимоги ТОВ "Торговий Дім
"Мішель" нормативно та документально не
підтверджуються.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, ВДВС Печерського РУЮ
доведено правомірність та
обґрунтованість прийняття спірної
постанови з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ТОВ "Торговий Дім "Мішель"
задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариству з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім "Мішель"
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.А. Кузьменко