Справа № 2а-7525/11
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/17455/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 24 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про перерахунок пенсії, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя про перерахунок пенсії.

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 17
листопада 2011 року позов задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність
відповідача, скасовано рішення про
відмову у поновленні виплати раніше
призначеної пенсії та зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя здійснити позивачу
нарахування раніше призначеної пенсії
з 07 жовтня 2009 року та поновити її
виплату.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року скасовано постанову
суду першої інстанції та прийнято нову
постанову про часткове задоволення
позову. Визнано протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та зобов'язано відповідача
поновити виплату позивачу раніше
призначеної пенсії за віком до виїзду
на постійне місце проживання за кордон
на підставі його заяви від 25 червня 2011
року.

У касаційній скарзі, Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, не погоджуючись з рішеннями
судів першої та апеляційної інстанцій,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення та
постановити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 також подала
касаційну скаргу, в якій не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанцій, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційні
скарги задоволенню не підлягають,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не дають
підстав, які передбачені статтями 225-229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судового рішення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є громадянином
України, у 1997 році виїхав на постійне
місце проживання за кордон - країна
Ізраїль. Позивачу з січня 1992 року була
призначена пенсія за віком, на підставі
його заяви відповідно до статті 12
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». З 1997р. виплата пенсії
була припинена у зв'язку з його виїздом
за кордон.

ОСОБА_2 06 червня 2011 року звернувся до
відповідача з заявою про поновлення
виплати пенсії на території України
відповідно до рішення Конституційного
суду України від 07 жовтня 2009 року.
Листом від 20 червня 2011 року позивачу
було відмовлено в поновленні виплати.
Позивачем 25 червня 2011 року повторно
подано заяву про поновлення виплати
пенсії на території України, проте
відповідачем було відмовлено у
поновленні виплати пенсії за віком.

Відповідно до статті 92 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
громадянам, які виїхали на постійне
проживання за кордон, пенсії не
призначаються.

Пенсії, призначені в Україні до виїзду
на постійне проживання за кордон,
виплачуються за 6 місяців наперед перед
від'їздом за кордон. За час перебування
цих громадян за кордоном виплачуються
тільки пенсії, призначені внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання.

Порядок переведення пенсій,
призначених внаслідок трудового
каліцтва або професійного
захворювання, в інші країни
визначається Кабінетом Міністрів
України.

З 1 квітня 2004 року набув чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
відповідно до пункту 2 частини 1 статті
49 вказаного закону, виплата пенсії
припиняється на весь час проживання
пенсіонера за кордоном, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Міжнародних договорів між Україною та
Ізраїлем стосовно призначення та
виплати пенсії не укладалося.

Враховуючи зазначене, відповідач
припиняючи виплату пенсії ОСОБА_2 у
зв'язку з його переїздом на постійне
місце проживання до Ізраїлю, діяло
відповідно до вимог законодавства, яке
було чинне на момент виникнення
спірних правовідносин.

Рішенням Конституційного Суду України
від 07 жовтня 2009 року по справі № 1-32/2009
визнано такими, що не відповідають
Конституції України, положення пункту 2
частини 1 статті 49, другого речення
статті 51 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року.

Відповідно до статті 152 частини 2
Конституції України, закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

З огляду на зазначене, положення пункту
2 частини 1 статті 49 та другого речення
статті 51 Закону втрачають чинність з 07
жовтня 2009 року, тобто від дати
прийняття рішення Конституційним
Судом України № 25-рп/2009.

Відповідно до частини 2 статті 49 Закону
поновлення виплати пенсії
здійснюється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду протягом 10 днів після з'ясування
обставин та наявності умов для
відновлення її виплати.

Таким чином, суди першої та апеляційної
інстанцій дійшли вірного висновку, про
те, що ОСОБА_2, проживаючи в Ізраїлі, як
громадянин України, має такі ж самі
конституційні права, як й інші
громадяни цієї держави, оскільки
Конституція України та пенсійне
законодавство України не допускають
обмеження права на соціальний захист,
зокрема права на отримання пенсії за
ознакою місця проживання.

Разом з тим, судом апеляційної
інстанції встановлено, що позивач
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м. Запоріжжя із заявою
встановленої форми про поновлення
виплати раніше призначеної пенсії за
віком 25 червня 2011 року, і саме з цього
часу має відбуватись відновлення такої
виплати. Подана ОСОБА_2 заява від 06
червня 2011 року не відповідає вимогам,
визначеним у Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, тому відповідач
на підставі такої заяви не повинен був
вирішувати питання про поновлення
виплати пенсії.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційні скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя та представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 24 січня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя про перерахунок пенсії -
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко