Справа № 369/7717/13-а
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 369/7717/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Дубас Т.В.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А., Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 07.11.2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області про оскарження дій суб'єкта
владних повноважень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 або позивач)
звернувся до суду з позовом до
Гатненської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області (далі - Гатненська сільська
рада або рада або відповідач) про
скасування рішення приянтого на 23-й
сесії 6-го скликання щодо відмови у
задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
надання безоплатно у власність
земельної ділянки без його погодження,
орієнтовною площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва у
межах Гатненської сільської ради
Київської області; зобов'язання
відповідача винести на засіданні
найближчої сесії клопотання ОСОБА_2 про
виділення та передачу у власність
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва у межах
Гатненської сільської ради Київської
області, орієнтовною площею 0,10 га без
його погодження, в порядку і строки
встановлені чинним законодавством
України та надати мотивовану відповідь
за результатами розгляду клопотання;
стягнення з відповідача витрати на
правову допомогу розмірі 700 грн.

Постановою Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
07.11.2013 року в задоволенні
адміністративного позову відмовлено.
При цьому, суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог дійшов висновку, що рішення
Гатненської сільської ради від 07.06.2013
року було прийнято правомірно, у
відповідності до вимог Земельного
кодексу України.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
позивач зазначив, що судом першої
інстанції неповно встановлено
фактичні обставини справи, зокрема суд
надав не вірну оцінку долученим
позивачем до клопотання графічним
матеріалам. Також позивач вказав, що
судом допущено порушення норм
матеріального права, оскільки
незважаючи на норми Земельного кодексу
України суд дійшов висновку про
правомірність дій відповідача щодо
надання відповіді на клопотання
непередбаченої законодавством.
Зауважував, що суд першої інстанції
відмовляючи у стягненні шкоди взагалі
не мотивував своє рішення. Окремо
позивач наголошував на тому, що його
дії законні та вчинені у відповідності
з нормами чинного законодавства,
відповідно його клопотання повинно
було бути розглянутим і з вимогами
чинного законодавства України.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.1 ст.198, ч.1 ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції
та як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2
звернувся до Гатненської сільської
ради з клопотанням в порядку ст. 118
Земельного кодексу України від 30.04.2013
року про визначення та виділення йому у
власність земельної ділянки без його
погодження, орієнтовною площею 0,10 га в
межах села Гатне Києво-Святошинського
району Київської області з цільовим
призначенням для індивідуального
дачного будівництва.

Рішенням 23-ї сесії 6 скликання від 07.06.2013
року № 56 Гатненська сільська рада
розглянувши заяву ОСОБА_2 про виділення
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва в с. Гатне площею
0,10 га та надані матеріали, враховуючи
пропозицію постійної депутатської
комісії з питань землекористування,
розвитку території та торгівлі
відмовити гр. ОСОБА_2 в виділенні
земельної ділянки, в зв'язку з
невідповідністю поданих документів
вимогам ст. 118 Земельного кодексу
України, керуючись законом України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», Земельним кодексом України,
вирішила відмовити ОСОБА_2 в виділенні
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва в с. Гатне, площею
до 0,10 га.

Суд першої інстанції відмовляючи в
задоволенні даного спору виходив з
того, що згідно із ст. 118 Земельного
кодексу України до клопотання
додаються викопіювання з кадастрової
карти (плану) або інші графічні
матеріали, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки,
водночас позивачем не було визначено
бажане місце розташування земельної
ділянки на графічних матеріалах.

Колегія суддів, погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Серед передбачених статтею 12
Земельного кодексу України
повноважень сільських, селищних,
міських рад в галузі земельних
відносин є передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадянам та юридичним особам,
надання їх у користування відповідно
до вимог цього Кодексу.

Згідно ст. 81 Земельного кодексу України
громадяни України набувають права
власності на земельні ділянки на
підставі безоплатної передачі із
земель державної і комунальної
власності.

Підстави набуття права на землю
визначені у статті 116 Земельного
кодексу України, за частиною 1 якої
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Частина 2 вказаної статті Кодексу
визначає, що набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення,
зокрема, будівництва та обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (присадибної ділянки), у межах
норм безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
викопіювання з кадастрової карти
(плану) або інші графічні матеріали, на
яких зазначено бажане місце
розташування земельної ділянки,
погодження землекористувача (у разі
вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Частиною 7 ст. 118 Земельного кодексу
України визначено, що відповідний
орган виконавчої влади або орган
місцевого самоврядування, який передає
земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
статтею 122 цього Кодексу розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Крім того, відповідно до п. г ч. 1 ст. 121
Земельного кодексу України громадяни
України мають право на безоплатну
передачу їм земельних ділянок із
земель державної або комунальної
власності для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) у розмірі у селах -
не більше 0,25 гектара, в селищах - не
більше 0,15 гектара, в містах - не більше
0,10 гектара;

Тобто, з наведеного випливає, що
законодавцем визначено зміст
клопотання про надання у власність
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та перелік
документів, які до нього долучаються.
Зокрема до такого клопотання
долучається викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки та з урахуванням її розміру.

Водночас апелянт мотивуючи свою
апеляційну скаргу зазначає, що ним було
подано клопотання та долучено до нього
всі необхідні документи, в тому числі і
графічні матеріали на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки.

Однак колегія суддів звертає увагу на
те, що діючим законодавством України не
визначено як саме поняття графічних
матеріалів, так і вимоги щодо їх
оформлення. Водночас Земельним
Кодексом України встановлено значення
терміну "земельна ділянка" та вказано,
що це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Також, у Законі України «Про
землеустрій» зазначено, що
документація із землеустрою - це
затверджені в установленому порядку
текстові та графічні матеріали, якими
регулюється використання та охорона
земель державної, комунальної та
приватної власності, а також матеріали
обстеження і розвідування земель,
авторського нагляду за виконанням
проектів тощо. План земельної ділянки -
це графічне зображення, що відображає
місцезнаходження, зовнішні межі
земельної ділянки та межі земель,
обмежених у використанні і обмежених
(обтяжених) правами інших осіб
(земельних сервітутів), а також
розміщення об'єктів нерухомого майна,
природних ресурсів на земельній
ділянці.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія дійшла висновку, що графічний
матеріал, який додається до клопотання
про одержання земельної ділянки в
межах норм безоплатної приватизації, -
це документація, яка характеризує
місце розташування запитуваної
земельної ділянки відносно інших
землевласників та землекористувачів,
її орієнтовний розмір, межі, та його
виготовлення повинно здійснюватись з
урахуванням вимог Законом України «Про
землеустрій».

Крім того, оскільки викопіювання з
кадастрової карти (плану) або інші
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, повинні відображати саме
бажану земельну ділянку з урахуванням
належних розмірів, то посилання
апелянта на те, що він бажає отримати
земельну ділянку в селі Гатне без його
погодження, суперечить вимогам чинного
законодавства.

Відтак колегія суддів вважає,
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що долучені позивачем
матеріали до клопотання, а саме карта
села Гатне із Інтернет сайту Google не
може бути визнано графічним матеріалом
в розумінні земельного законодавства.

За таких обставин, враховуючи, що в
заяві позивача не було визначено
бажане місце розташування земельної
ділянки та не надано графічних
матеріалів такої бажаної земельної
ділянки в розумінні земельного
законодавства, то колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про правомірність
оскаржуваного рішення відповідача яке
прийнято у відповідності до ст. 118
Земельного кодексу України, а отже і в
діях відповідача відсутні ознаки
протиправності.

Також суд вважає необґрунтованими
посилання позивача щодо не врахування
судом першої інстанції того, що
відповідно до закону відповідач
вирішує земельні питання шляхом
прийняття рішень.

Зокрема, відповідно до п. 24 ст. 26 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" питання щодо вирішення
відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин
вирішуються виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради.

Як вбачається з матеріалів справи
спірне рішення відповідача прийнято на
23-й сесії 6 скликання від 07.06.2013 року та
оформлено у вигляді рішення №56, що
повністю спростовує доводи апелянта.

За таких обставин, враховуючи
встановлення судом правомірність дій
відповідача та прийнятого ним рішення,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог ОСОБА_2 щодо
відшкодування матеріальної шкоди.

Відтак, колегія суддів погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції на підтвердження
правомірності дій відповідача щодо
прийняття оскаржуваного рішення №56
від 07.06.2013 року про відмову у виділенні
земельної ділянки ОСОБА_2

За таких обставин, оскільки доводи
апеляційної скарги спростовуються
висновками суду першої інстанції та
матеріалами справи, а суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та постановив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
судова колегія залишає його без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 07.11.2013 року - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.