Справа № 826/3341/14
Суддя: Санін Б.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2014 року 17:20
№ 826/3341/14
Окружний адміністративний суд м. Києва
у складі головуючого судді Саніна Б.В.,
за участю секретаря судового засідання
Борисової Т.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПриватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Омега»доДержавної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті
Києвіпровизнання протиправним та
повідомлення-рішення, за участю
від позивача1. Пушкарь О.М.
(довіреність) 2. Пушкарь Л.М.
відповідачаКалашнікова О.В.
(довіреність)ВСТАНОВИВ:
До судді Окружного адміністративного
суду м. Києва Саніна Б.В. звернулось
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «Омега»
(надалі - Позивач/ПрАТ «АСК «Омега») з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(надалі - Відповідач/ДПІ у
Шевченківському районі ГУ Міндоходів у
м. Києві), в якому просить суд:
1. Визнати протиправним (недійсним)
2. Скасувати податкове
3. Стягнути з Відповідача на
користь Позивача понесені судові
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.03.2014 р. провадження у
справі було відкрите та призначено
справу до судового розгляду.
В судове засідання з'явились
представники Позивача, які позовні
вимоги підтримали в повному обсязі,
просять позовні вимоги задовольнити із
підстав, викладених в
адміністративному позові, зокрема,
зазначають про недотримання
Відповідачем положень Податкового
кодексу України (надалі - ПК України)
під час винесення податкового
В судове засідання з'явився
представник Відповідача, який проти
позовних вимог заперечує в повному
обсязі, мотивуючи тим, що перевіркою
правильності визначення Позивачем
суми податку на прибуток від
діяльності іншої ніж страхова
встановлено заниження на загальну суму
24 348 300,00 грн., оскільки занижено дохід
від іншої діяльності за укладеними
ПрАТ «АСК «Омега» договорами
купівлі-продажу цінних паперів на
загальну суму 112 330 000,00 грн.
Відповідно до положень п.1 ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення. Більше того, відповідно
до рішень Європейського суду з прав
людини, що набули статусу остаточного,
зокрема «Іззетов проти України»,
«Пискал проти України», «Майстер проти
України», «Субот проти України»,
«Крюков проти України», «Крат проти
України», «Сокор проти України»,
«Кобченко проти України», «Шульга
проти України», «Лагун проти України»,
«Буряк проти України», «ТОВ «ФПК
«ГРОСС» проти України», «Гержик проти
України» суду потрібно дотримуватись
розумного строку для судового
В судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови, повний текст постанови було
виготовлено та підписано - 07.04.2014 р.
Розглянувши наявні в матеріалах
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини
справи на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку про наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ПрАТ
«АСК «Омега» перереєстроване в
Шевченківській районній у м. Києві
державній адміністрації 29.03.2011 р. (код
перевірки перебуває на податковому
обліку в ДПІ у Шевченківському районі
ГУ Міндоходів у м. Києві.
Основним видом діяльності Позивача є
інші види страхування, крім
Поряд із цим, у період з 25.12.2013 р. по
07.02.2014 р. на підставі направлень від
25.12.2013 р. №1581/17-20, №1582/22-02, №1583/22-02,
№1584/22-04, №1585/22-06, №1586/2203, №1587/2203 та від
24.01.2014 р. №61/2202, а також наказів на
перевірку №1613/2202 від 16.12.2013 р.
Відповідачем було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ПрАТ «АСК «Омега» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.04.2011 р. по
31.12.2013 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2011 р. по
31.12.2013 р., за результатами якої
складений акт від 13.02.2014 р. №518/22-02/21626809
«Про результати планової виїзної
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.2011 р. по 31.12.2013 р.» (надалі -
Акт перевірки №518), в якому зафіксовані
наступні порушення Позивача, а саме:
ь пп.135.5.15 п.135.5 ст.135, п.137.16 ст.137 ПК
України, в результаті чого занижено
податок на прибуток на загальну суму 24
348 300,00 грн. у т.ч.: 3 кв. 2011 р. - 4 059 500,00 грн., 4
кв. 2011 р. - 4 669 000,00 грн., 1 кв.2012 р. - 3 775 800,00
грн., 2 кв. 2012 р. - 3 129 000,00 грн., 3 кв. 2012 р. - 4
515 000,00 грн., 4 кв. 2012 р. - 4 200 000,00 грн.;
ь пп.153.8.1 п.153.8 ст.153 ПК України, в
результаті чого завищено витрати від
операцій з акціями та іншими, ніж цінні
папери, корпоративними правами, які
відображені у рядку 1.2 ЦП до податкової
декларації з податку на прибуток за
перевіряємий період, що суперечить
законодавству та які підлягають
зменшенню на загальну суму 93 330 000,00 грн.,
в т.ч.: 4 кв. 2011 р. - 17 650 000,00 грн., 1 кв. 2012 р. -
20 300 000,00 грн., 2 кв. 2012 р. - 17 980 000,00 грн., 3 кв.
2012 р. - 14 900 000,00 грн., 4 кв. 2012 р. - 21 500 000,00
грн. та завищено доходи від операцій з
акціями та іншими, ніж цінні папери,
корпоративними правами, які
відображені у рядку 1.1 додатку ЦП по
податковій декларації з податку на
прибуток за перевіряємий період, що
суперечить законодавству та, які
підлягають зменшенню на загальну суму
112 330 000,00 грн., в т.ч.: 3 кв. 2011 р. - 17 650 000,00
грн., 4 кв. 2011 р. - 20 300 000,00 грн., 1 кв. 2012 р. - 17
980 000,00 грн., 2 кв. 2012 р. - 14 900 000,00 грн., 3 кв.
2012 р. - 21 500 000,00 грн., 4 кв. 2012 р. - 20 000 000,00
ь п.2.11 гл.2 Положення «Про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні», затвердженого постановою
Правління Національного банку України
№637 від 15.12.2004 р.
Крім того, 06.03.2014 р. на підставі Акта
перевірки №518 ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві було
повідомлення-рішення за формою «Р»
грошового зобов'язання з податку на
прибуток на загальну суму 28 253 250,00 грн.
(з яких 24 348 300,00 грн. - за основним
платежем, 3 904 950,00 грн. - штрафні санкції).
Вважаючи, що Відповідачем було
порушено права та охоронювані законом
інтереси Позивача під час винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення, Позивач оскаржив
рішення Відповідачів в судовому
порядку.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
усіх форм дискримінації; пропорційно,
зокрема з дотриманням необхідного
балансу між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення (дія); з
урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення; своєчасно,
тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК
України господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами.

В свою чергу, ПрАТ «АСК «Омега» є
фінансовою установою, яка створена та
має ліцензії на провадження страхової
діяльності, відносини у сфері якої
регулюються Законом України «Про
страхування» від 07.03.1996 р. №85/96-ВР
(надалі - Закон №85/96).

Згідно із ст.2 Закону №85/96 предметом
безпосередньої діяльності страховика
може бути лише страхування,
перестрахування і фінансова
діяльність, пов'язана з формуванням,
розміщенням страхових резервів та їх
управлінням.

Водночас, відповідно до ч.1 та ч.3 ст.165
Господарського кодексу України (у
редакції, чинній на момент виникнення
правовідносин/надалі - ГК України)
суб'єкти господарювання можуть
придбавати акції та інші цінні папери,
зазначені у цьому Кодексі, за рахунок
коштів, що надходять у їх розпорядження
після сплати податків та відсотків за
банківський кредит, якщо інше не
встановлено законом. Операції
купівлі-продажу цінних паперів
здійснюють їх емітенти, власники, а
також торговці цінними паперами -
посередники у сфері випуску та обігу
цінних паперів. Види та порядок
здійснення зазначеної діяльності
визначаються цим Кодексом та іншими
законами.

За період з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 р. ПрАТ
«АСК «Омега» (Покупець) були укладені
ряд типових договорів купівлі-продажу
цінних паперів (акцій іменних простих,
бездокументарних), емітованих ПАТ
«ЗНВКІФ «Європейські технології», з
наступними контрагентами (Продавці), а
саме:

ь з ТОВ «Таймінг груп»: Договір
№Д81/3009/027 від 30.09.2011 р. на загальну
кількість акцій - 7809734 шт., загальною
вартістю - 17 650 000,00 грн., терміном сплати
до 03.10.2011 р.; Договір №ДД82/0110/031 від 01.10.2012
р. на загальну кількість акцій - 9513274 шт.,
загальною вартістю - 21 500 000,00 грн.,
терміном сплати до 01.10.2012 р.; Договір
№ДД82/3003/010 від 30.03.2012 р. на загальну
кількість акцій - 7955752 шт., загальною
вартістю - 17 980 000,00 грн., терміном сплати
до 02.04.2012 р.; Договір №ДД82/2812/001 від 28.12.2012
р. на загальну кількість акцій - 8849557 шт.,
загальною вартістю - 20 000 000,00 грн.,
терміном сплати до 03.01.2013 р.;

ь з ТОВ «Леотрейдінг»: Договір
№Б61/0310/060 від 03.10.2011 р. на загальну
кількість акцій - 7809734 шт., загальною
вартістю - 17 650 000,00 грн., терміном сплати
до 03.10.2011 р.;

ь з ТОВ «Стімул Груп»: Договір
№Б62/0401/040 від 04.01.2012 р. на загальну
кількість акцій - 8982300 шт., загальною
вартістю - 20 300 000,00 грн., терміном сплати
до 04.01.2012 р.;

ь з ТОВ «ВТК «Стимул»: Договір
№БВ62/0204/028 від 02.04.2012 р. на загальну
кількість акцій - 7955752 шт., загальною
вартістю - 17 980 000,00 грн., терміном сплати
до 02.04.2012 р.;

ь з ТОВ «Авераж»: Договір
№БВ62/0207/018 від 02.07.2012 р. на загальну
кількість акцій - 6592920 шт., загальною
вартістю - 14 900 000,00 грн., терміном сплати
до 02.07.2012 р.;

ь з ТОВ «Стіфф Компані»: Договір
№ДД42/2809/022 від 28.09.2012 р. на загальну
кількість акцій - 9513274 шт., загальною
вартістю - 21 500 000,00 грн., терміном сплати
до 01.10.2012 р.

На підтвердження виконання обов'язків
за укладеними Договорами Позивачем
були надані суду акти прийому-передачі
цінних паперів.

Поряд із цим, на підтвердження факту
оплати за придбані ПрАТ «АСК «Омега»
акції надані банківські виписки та
платіжні доручення. При цьому,
Відповідачем було встановлено, що не
спростовувалось представниками
Позивача, надходження грошових коштів
на банківські рахунки ПрАТ «АСК
«Омега» за придбані акції, емітовані
ПАТ «ЗНВКІФ «Європейські технології»,
на загальну суму 112 330 000,00 грн.

Проте, в ході проведення перевірки
Позивача податковий орган дійшов
висновку, що укладені ПрАТ «АСК «Омега»
Договори з купівлі-продажу акцій,
емітованих ПАТ «ЗНВКІФ «Європейські
технології», не спрямовані на реальне
настання правових наслідків, оскільки
не зумовлені характером господарської
діяльності Позивача як страховика та
не мають на меті отримання доходу від
цих операцій, від так, ПрАТ «АСК «Омега»
занижено дохід від іншої діяльності на
загальну суму 112 330 000,00 грн.

Поряд із цим, під час проведення
перевірки податковим органом було
встановлено, що станом на 01.04.2011 р. та
31.12.2012 р. ПрАТ «АСК «Омега» має від'ємний
фінансовий результат від операцій з
цінними паперами, корпоративними
правами та деривативами.

В свою чергу, суд звертає увагу, що
оцінка господарських операцій судом
під час розгляду справ, що виникають з
податкових відносин, змісту
господарських операцій може
здійснюватися і окремо від
застосування положень про цивільні
правочини чи господарські
зобов'язання.

Презумпція дійсності, притаманна
цивільним правочинам, не може бути
автоматично поширена на реальність
господарських операцій.

Отже, якщо цивільні правочини є сферою
приватного права й можуть розглядатися
лише з урахуванням норм Цивільного та
Господарського кодексів, то
господарські зобов'язання
підприємства повинні оцінюватися,
передусім, з огляду на норми
податкового законодавства. При цьому
дотримання норм цивільного чи
господарського права не означає
автоматично реальності вчинення
господарської операції. Якщо певна
господарська операція не відбулася чи
відбулася не за тим її змістом, який
відображений в укладених платником
податку договорах, це є підставою для
застосування відповідних наслідків у
податковому обліку.

Так, з огляду на спірні правочини
вбачається, що за більшістю укладених
Договорів у день розрахунку за
придбані Позивачем акції сторонами
були підписані Додаткові угоди про
анулювання укладених Договорів, а саме:
Додаткова угода №б/н від 03.10.2011 р. (до
Договору №Д81/3009/027), Додаткова угода
№б/н від 01.10.2012 р. (до Договору
№ДД42/2809/022), Додаткова угода №б/н від
02.04.2012 р. (до Договору №ДД82/3003/010),
Додаткова угода №б/н від 01.10.2012 р. (до
Договору №ДД42/2809/022). Водночас,
підставою для анулювання укладених
Договорів зазанчено зміну кон'юнктури
ринку, що унеможливлює виконання умов
цих Договорів.

В той же час, на дату підписання
сторонами зазначених вище Додаткових
угод, між Позивачем та іншими
контрагентами укладаються вже інші
Договори на купівлю ПрАТ «АСК «Омега»
акцій, емітованих ПАТ «ЗНВКІФ
«Європейські технології», на ту ж саму
кількість акцій та за тією ж самою
ціною як за анульованими Договорами.

Поряд із цим, будь-яких обґрунтованих
пояснень на вимогу суду щодо такої
зміни кон'юнктури ринку, яка
унеможливлює виконання умов укладених
Договорів (анульованих), а також щодо
потреби, водночас, у придбанні акцій
від інших Продавців у кількості та
вартісті, що є тотожніми відповідно до
анульованих Договорів, представниками
Позивача надано не було.

При цьому, судом не приймається до
уваги наданий Позивачем договір щодо
надання інформаційно-консультаційних
послуг №В51/3009/001 від 30.09.2011 р., згідно
якого ТОВ «Союз Юнівер Трейд»
(Виконавець) інформує та консультує
ПрАТ «АСК «Омега» (Замовник) про стан
розвитку фондового ринку України, про
попит та пропозицію, а також ціни на
акції українських емітентів на
біржовому та позабіржовому ринку,
аналізує фінансове становище
емітентів, цінні папери яких Замовник
має намір придбати або продати, станом
на 03.10.2011 р., оскільки вказаний Договір,
а також акт виконаних робіт до цього
Договору від 30.09.2011 р., не несуть
конкретної інформації про стан
розвитку фондового ринку України та
зміни кон'юнктури ринку, що стало
підставою для анульовання Договорів
та, одночасно, для укладення нових
тотожних Договорів з іншими
контрагентами.

Зі змісту вищенаведених обставин
справи, суд погоджується із висновками
Відповідача про відсутність реального
вчинення господарських операцій за
вищевказаними правочинами.

Крім того, про відсутність економічної
доцільності операцій купівлі-продажу
акцій за укладеними між Позивачем та
його контрагентами Договорами також
свідчить наданий представником
Відповідача реєстр отриманих
(переданих) акцій, емітованих ПАТ
«ЗНВКІФ «Європейські технології» за
період з 01.04.2011 р. по 31.12.2012 р.

Судом встановлено, що за результатами
перевірки Позивача були виявлені
порушення податкового законодавства,
на підставі чого прийнято оскаржуване
податкове повідомлення-рішення. При
цьому, суд звертає увагу, що наслідки
порушення податкового законодавства
можуть (і повинні) застосовуватися
незалежно від того, чи визнані
відповідні цивільні чи господарські
зобов'язання недійсними, оскільки
відповідальність за порушення норм
податкового законодавства є
самостійним видом юридичної
відповідальності.

Крім того, суд вважає доцільним
зазначити, що до загальновизнаних у
світі дієвих механізмів, завдяки яким
здійснюється аналіз господарських
угод, виявлення та класифікація
протиправних схем та методик
незаконного ухилення від сплати
податків, відносяться спеціальні
судові доктрини.

Щодо правочинів між Позивачем та його
контрагентами доречним є застосування
доктрини «ділова мета».

Сутність доктрини ділової мети полягає
в тому, що передбачені податковим
законодавством податкові вигоди
поширюються лише на операції, що мають
розумну економічну причину.

Вказана доктрина закріплена у пп.14.1.231
п.14.1 ст.14 ПК України, згідно якого
розумна економічна причина (ділова
мета) - це причина, яка може бути наявна
лише за умови, що платник податків мав
намір одержати економічний ефект у
результаті господарської діяльності.

Зокрема, вперше доктрину «ділова мета»
в Україні використано Верховним Судом
України у постанові його Судової
палати в адміністративних справах від
12.02.2008 у справі №08/28 за позовом ТОВ
«Метпромсервіс» до ДПІ у
Шевченківському районі м. Запоріжжя
про визнання недійсним податкового
повідомлення-рішення.

Таким чином, суд погоджується із
висновками Відповідача про те, що
систематичні операції купівлі-продажу
акцій, емітованих ПАТ «ЗНВКІФ
«Європейські технології», за однією
ціною з контрагентами Позивача, дають
підстави стверджувати, що зазначені
операції не були спрямовані на реальне
отримання доходу від такох операцій.

Поряд із цим, як зазначив Вищий
адміністративний суд України в листі
від 02.06.2011 р. №742/11/13-11, з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість судам належить
з'ясовувати, зокрема, такі обставини:
рух активів у процесі здійснення
господарської операції; установлення
спеціальної податкової
правосуб'єктності учасників
господарської операції та
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Крім того, в інформаційному листі
Вищого адміністративного суду України
№1936/11/13-11 від 01.11.2011 р. зазначено, що
задля вжиття належних заходів із метою
встановлення обставин реальності
здійснення спірної господарської
операції суди повинні витребувати у
платника податків ті докази, які не
надані учасниками справи, але які, на
думку суду, можуть підтвердити або
спростувати доводи податкового органу
щодо наявності порушень з боку
платника податків. Відповідні дії
можуть бути вчинені судом на підставі
п.1 ч.2 ст.110, ст.114 КАС України.

У разі ненадходження витребуваних
додаткових доказів у строк,
установлений судом, спір може бути
розв'язано на підставі наявних у справі
доказів. Якщо позивач без поважних
причин ухиляється від надання доказів
на вимогу суду, а наявних у справі
матеріалів недостатньо для
спростування підтверджених належними
доказами висновків контролюючого
органу, покладених в основу ухваленого
ним спірного рішення, у позові платника
податків може бути відмовлено.

При цьому, сама собою наявність або
відсутність окремих документів, а так
само помилки у їх оформленні не є
підставою для висновків про
відсутність господарської операції,
якщо з інших даних вбачається, що
фактичний рух активів або зміни у
власному капіталі чи зобов'язаннях
платника податків у зв'язку з його
господарською діяльністю мали місце.
Водночас наявність формально
складених, але недостовірних первинних
документів, відповідність яких
фактичним обставинам спростована
належними доказами, не є безумовним
підтвердженням реальності
господарської операції.

Окрему увагу слід звернути на припис
Інформаційного листа Вищого
адміністративного суду України від
01.11.2011 №1936/11/13-11 стосовно наступного:
«судам апеляційної інстанції при
вирішенні питання про прийняття
доказів, які не досліджувалися судом
першої інстанції, варто враховувати
приписи ч.2 ст.195 КАС України. Згідно з
наведеною нормою, суд апеляційної
інстанції може дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції.

Отже, у разі дослідження судом
апеляційної інстанції доказів, які не
досліджувалися в суді першої
інстанції, апеляційний суд повинен
зазначити у своєму рішенні поважні
причини, з яких такі докази не могли
бути надані до суду першої інстанції.
Наведене стосується також і доказів,
які були витребувані судом першої
інстанції, але не були надані позивачем
або відповідачем».

Водночас, суд звертає увагу, що ухвалою
суду від 18.03.2014 р. витребовувались від
Позивача документи по справі, які, на
думку суду, є необхідними для
встановлення обставин реальності
здійснення спірної господарської
операції, зокрема: договори, додатки та
додаткові угоди до договорів тощо. При
цьому, Позивача (як і Відповідача)
попереджалось про положення ст.114 КАС
України, зокрема про вирішення справи
на підставі наданих сторонами
документів.

Так, на виконання вимог ухвали суду,
представником Позивача були надані
документи, які, на його думку, в повному
обсязі посвідчують реальність
господарських операцій між ПрАТ «АСК
«Омега» та його контрагентів, до яких, в
свою чергу, суд відноситься критично з
огляду на наступне.

Згідно із ч.3 та ч.4 ст.359 ГК України
спеціальні вимоги до укладення угод
щодо цінних паперів встановлюються
законом. Особливості ведення
бухгалтерського обліку, операцій з
цінними паперами визначаються
відповідно до закону.

Правові засади регулювання,
організації, ведення бухгалтерського
обліку та складання фінансової
звітності в Україні регулюються
Законом №996. Цей Закон поширюється на
всіх юридичних осіб, створених
відповідно до законодавства України,
незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством (ч.1 ст.2 Закону №996).

Бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку (ч.2 ст.3 Закону №996).

Згідно з ч.1 ст.9 Закону №996 підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Відповідно до ст.1 Закону №996 первинний
документ це документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

При цьому, п.1.1 р.1 Положення №88
передбачено, що дане положення
встановлює порядок створення,
прийняття і відображення у
бухгалтерському обліку, а також
зберігання первинних документів,
облікових регістрів, бухгалтерської
звітності підприємствами, їх
об'єднаннями та госпрозрахунковими
організаціями (крім банків) незалежно
від форм власності, установ та
організацій, основна діяльність яких
фінансується за рахунок коштів
бюджету.

Пунктом 2.1 р.2 Положення №88 встановлено
порядок створення, прийняття і
відображення у бухгалтерському обліку,
а також зберігання первинних
документів, облікових регістрів,
бухгалтерської звітності
підприємствами, їх об'єднаннями та
госпрозрахунковими організаціями
(крім банків) незалежно від форм
власності (підприємства), установ та
організацій, основна діяльність яких
фінансується за рахунок коштів бюджету
(установи), первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення. При реалізації товарів за
готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо (п.2.2 р.2 Положення
№88).

Отже, наведені правові норми
дозволяють платнику податку зменшити
податкове зобов'язання звітного
(податкового) періоду у зв'язку з
реальним придбанням товарів (робіт,
послуг) з метою їх використання в своїй
господарській діяльності що, в першу
чергу, має підтверджуватись належним
чином оформленими первинними
документами. Документи, які не мають
статус первинних, самі по собі не
можуть підтверджувати реальність
здійснення господарської операції та,
відповідно, податковий кредит. При
цьому неодмінною характерною рисою
господарської діяльності в рамках
податкових відносин є її направлення
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах.

З огляду на наявні в матеріалах справи
первинні документи, на більшості із них
відсутні печатки контрагентів,
зокрема: на укладених Договорах з ТОВ
«Таймінг Груп», ТОВ «Леотрейдінг», ТОВ
«Стімул Груп», а також на актах
приймання-передачі акцій за цими
Договорами.

Водночас, згідно із п.3.3 укладених
Договорів поставка цінних паперів
здійснюється в межах депозитарної
системи України.

При цьому, Законом, який визначає
правові основи обігу цінних паперів у
Національній депозитарній системі та
особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні є Закон України «Про
Національну депозитарну систему та
особливості електронного обігу цінних
паперів в Україні» від 10.12.1997 р. №710/97-ВР
(в редакції, чинній на момент
виникнення правовідносин/надалі -
Закон №710/97).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №710/97 цінні
папери, обіг яких дозволено на
території України, і цінні папери, на
які поширюється дія законів України,
можуть випускатися в документарній та
бездокументарній формах.

Поряд із цим, ст.1 Закону №710/97
передбачено, що бездокументарна форма
цінного паперу - здійснений зберігачем
обліковий запис, який є підтвердженням
права власності на цінний папір.
Депозитарний облік - облік цінних
паперів на рахунках власників цінних
паперів у зберігачів або облік на
рахунках у цінних паперах, який
здійснює депозитарій для зберігачів та
емітентів.

Згідно із ч.3 ст.5 Закону №710/97 право
власності на цінні папери, випущені в
бездокументарній формі, переходить до
нового власника з моменту зарахування
цінних паперів на рахунок власника у
зберігача.

Таким чином, рух коштів в оплату за
отримані (придбані) цінні папери
здійснюється шляхом відображення у
виписці про операції з цінними
паперами на рахунку у цінних паперах
наступних відомостей: рахунок цінних
паперів збільшується, а рахунок
грошових коштів зменшується.

Крім того, підтвердженням права
власності на цінні папери є сертифікат,
а в разі знерухомлення цінних паперів
чи їх емісії в бездокументарній формі -
виписка з рахунку у цінних паперах, яку
зберігач зобов'язаний надавати
власнику цінних паперів. Виписка з
рахунку у цінних паперах не може бути
предметом угод, що тягнуть за собою
перехід права власності на цінні
папери (ч.4. ст.5 Закону №710/97).

Однак, в матеріалах справи відсутні
будь-які сертифікати на придбані
Позивачем акції. При цьому, згідно із
наданої Позивачем виписки АТ «Банк
«Фінанси та Кредит» про стан рахунку у
цінних паперах станом на 03.10.2011 р. на
рахунку ПрАТ «АСК «Омега» знаходились
акції ПАТ «ЗНВКІФ «Європейські
технології» у кількості 7809734 шт., проте,
за наданою випискою у суду відсутня
можливість встановити руху коштів за
всі придбані Позивачем акції, оскільки
в матеріалах справи відсутні
відповідні виписки зберігача ПрАТ «АСК
«Омега» щодо кожної операції
відповідно до здійснених правочинів.

Поряд із цим, відповідно до ст.2 та ст.8
Закону №710/97 сферою діяльності
Національної депозитарної системи є
реальна поставка чи переміщення з
рахунку в цінних паперах з одночасною
оплатою грошових коштів відповідно до
розпоряджень клієнтів. Кліринг та
розрахунки за угодами щодо цінних
паперів здійснюються виключно
депозитаріями, які забезпечують
поставку цінних паперів на рахунки
зберігачів у депозитарії з одночасною
оплатою грошових коштів на рахунках
зберігачів.

Механізм реалізації клірингових
розрахунків прописаний в Положенні про
розрахунково-клірингову діяльність за
договорами щодо цінних паперів,
затвердженому Рішенням ДКЦПФР №1001 від
17.10.2006 р. (в редакції, чинній на момент
вчинення правовідносин/надалі -
Положення №1001).

Згідно із п.7.1 Положення №1001
депозитарій (зберігач) одержує
розпорядження та надає своєму клієнту
(депоненту) підтвердження про
одержання розпорядження. Вид та
порядок надання підтвердження про
одержання розпорядження визначаються
депозитарієм у внутрішньому порядку
проведення депозитарієм
розрахунково-клірингових операцій за
договорами щодо цінних паперів,
депозитарієм (зберігачем) - у
внутрішньому положенні про професійну
депозитарну діяльність (наприклад,
квитанція про одержання розпорядження,
відмітка спеціаліста депозитарію
(зберігача) на другому примірнику
розпорядження, електронний документ
(квитанція) від депозитарію про
одержання розпорядження тощо).

Поряд із цим, відповідно до п.3.2
Договорів Покупець протягом строку
сплати суми Договору дає обраному ним
зберігачу розпорядження на
зарахування цінних паперів, за умови
своєчасного виконання Продавцем свого
зобов'язання.

Проте, таких розпоряджень Позивача до
зберігача АТ «Фінанси та Кредит» щодо
придбаних акцій суду надано не було.
При цьому, суд не приймає до уваги
наявне в матеріалах справи
розпорядження зберігачу на виконання
облікової операції від 03.10.2011 р. на
підставі Договору №Б61/0310/060, оскільки
на вказаному документі відсутня
будь-яка інформація (реквізити) щодо
адресування такого розпорядження АТ
«Фінанси та Кредит», а також відсутнє
будь-яке підтвердження про одержання
такого розпорядження зберігачем.

Крім того, суду також не були надані
розпорядження ПрАТ «АСК «Омега» до
зберігача на виконання вимог
Додаткових угод щодо повернення та
передачі придбаних Позивачем акцій за
анульованими Договорами.

Поряд із цим, суд звертає увагу, що
відповідно до абз.2 п.8 підрозділу 4
«Особливості справляння податку на
прибуток підприємств» роз.ХХ
«Перехідні положення» ПК України за
результатами діяльності протягом
одного року з дня набрання чинності
розділом III цього Кодексу страховики,
які отримують доходи від провадження
страхової діяльності, крім діяльності
з виконання договорів довгострокового
страхування життя та пенсійного
страхування у межах недержавного
пенсійного забезпечення відповідно до
Закону України «Про недержавне
пенсійне забезпечення», а також від
діяльності, що не пов'язана із
страхуванням, обчислюють та сплачують
податок на прибуток таким чином: за
результатами звітного року страховики
розраховують розмір податку на
прибуток, що обчислюється від
оподатковуваного прибутку у порядку,
встановленому ст.156 та пп.134.1.1 п.134.1 ст.134
цього Кодексу, але не сплачують його.

Поряд із цим, відповідно до пп.134.1.1 п.134.1
ст.134 ПК України об'єктом оподаткування
є прибуток із джерелом походження з
України та за її межами, який
визначається шляхом зменшення суми
доходів звітного періоду, визначених
згідно зі ст.ст.135 - 137 цього Кодексу, на
собівартість реалізованих товарів,
виконаних робіт, наданих послуг та суму
інших витрат звітного податкового
періоду, визначених згідно зі ст.ст.138 -
143 цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених ст.152 цього Кодексу.

При цьому, п.135.1 ст.135 ПК України
передбачено, що доходи, які
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, включаються до доходів
звітного періоду за датою, визначеною
відповідно до ст.137, на підставі
документів, зазначених у п.135.2 цієї
статті, та складаються з: доходу від
операційної діяльності, який
визначається відповідно до п.135.4 цієї
статті; інших доходів, які визначаються
відповідно до п.135.5 цієї статті, за
винятком доходів, визначених у п.135.3
цієї статті та у ст.136 цього Кодексу.

Згідно із пп.135.5.15 п.135.5 ст.135 ПК України
до складу інших доходів включаються
інші доходи платника податку за
звітний податковий період.

Крім того, відповідно до п.137.16 ст.137 ПК
України датою отримання інших доходів
є дата їх виникнення згідно з
положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку, якщо інше не
передбачено нормами цього розділу.

З урахуванням сукупності викладених
обставин, суд погоджується із
висновками податкового органу, що
Позивачем занижено дохід від іншої
діяльності всього на суму 112 330 000,00 грн.,
оскільки мають бути включені саме в
дохід від іншої діяльності.

З огляду на вищенаведене, суд
погоджується із висновками
Відповідача, що ПрАТ «АСК «Омега»
занижено дохід від іншої діяльності
всього на загальну суму 112 330 000,00 грн.,
оскільки дохід від операцій
купівлі-продажу акцій, емітованих ПАТ
«ЗНВКІФ «Європейські технології», не
пов'язаний із господарською діяльністю
Позивача як страхувальника, а також не
спричиняє настання реальних наслідків
від таких операцій, від так, нарахована
Відповідачем сума грошового
зобов'язання зі сплати податку на
прибуток від діяльності іншої ніж
страхова у розмірі 24 348 300,00 грн. разом із
штрафними санкціями у розмірі 3 904 950,00
грн. є обґрунтованими, а оскаржуване
податкове повідомлення-рішення №
від 06.03.2014 р. є правомірним.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною1 ст.6 КАС України гарантовано,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином, завданням
адміністративного судочинства є
захист саме порушених прав, свобод та
інтересів фізичної особи.

Частинами 1, 2 та 3 ст.11 КАС України,
визначено, що розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості. Суд розглядає
адміністративні справи не інакше як за
позовною заявою, поданою відповідно до
цього Кодексу, і не може виходити за
межі позовних вимог. Суд може вийти за
межі позовних вимог тільки в разі, якщо
це необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Кожна особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Таким
правом користуються й особи, в
інтересах яких подано
адміністративний позов, за винятком
тих, які не мають адміністративної
процесуальної дієздатності.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.71 КАС України встановлено,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

Крім того, в ч.2 ст.72 КАС України
зазначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 159 КАС України встановлено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яке
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на вищевказане суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог Позивача.
Крім того, відповідно до ст. 94 КАС
України судовий збір не підлягає
відшкодуванню ПрАТ «АСК «Омега».

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 17, 71, 86, 94,
128, 158-163, 167, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні
позовних вимог Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Омега» до Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 КАС України.
Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст.185-187 КАС України.

Суддя
Б.В. Санін