Справа № 821/756/14
Суддя: Морська Г.М.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/756/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Морської Г.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Цюрупинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із
адміністративним позовом до
Цюрупинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання протиправним та
скасування податкового повідомлення -
рішення від 31.05.2013р. № , яким
визначено зобов'язання по земельному
податку із фізичних осіб у сумі 165,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірним ППР визначено зобов'язання по
земельному податку за земельну
ділянку, що належить позивачу на праві
приватної власності. Зазначена
земельна ділянка використовується
ОСОБА_1 для ведення фермерського
господарства «Гопри-латифундія», яке
він створив та очолює. Фермерське
господарство «Гопри-латифундія» є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку, тому
відповідно до п. 307.1 ст. 307 ПК України
звільняється від сплати земельного
податку.

Відповідач надіслав заперечення на
позовну заяву, мотивуючи тим, що
земельний податок нарахований
позивачу за 2013 рік, а до статуту
фермерського господарства
«Гопри-латифундія» запис про
використання підприємством земельної
ділянки ОСОБА_1 внесений лише у серпні
2013р., тобто після прийняття спірного
ППР. Також відповідач вважає, що
позовну заяву належить залишити без
розгляду, оскільки позивач пропустив
шестимісячний строк звернення до суду
для оскарження ППР, встановлений ч. 2 ст.
99 КАС України.

В судове засідання сторони не
з'явилися. Від представників надійшли
заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає
за можливе розглянути адміністративну
справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 11.02.2013р.
№ 396991 ОСОБА_1 отримав у приватну
власність земельну ділянку площею 8,7952
га на території Нововолодимирської
сільської ради Голопристанського
району Херсонської області із цільовим
призначенням: для ведення фермерського
господарства, кадастровий номер
:04:001:0051.

31 травня 2013р. Цюрупинська ОДПІ прийняла
податкове повідомлення-рішення про
визначення ОСОБА_1 зобов'язання по
земельному податку у сумі 165,26 грн.

Вважаючи зазначене ППР неправомірним,
позивач звернувся до суду із позовом
про його скасуання.

Щодо позиції відповідача про пропуск
ОСОБА_1 строку звернення до суду, суд
зазначає наступне.

Частиною 2 статті 99 КАС України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 99
КАС України для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового
кодексу України встановлено, що з
урахуванням строків давності платник
податків має право оскаржити в суді
податкове повідомлення-рішення або
інше рішення контролюючого органу про
нарахування грошового зобов'язання у
будь-який момент після отримання
такого рішення.

Статтею 102 Податкового кодексу України
врегульовано питання застосування
строків давності визначення
податкових зобов'язань, які становлять
1095 днів.

Судом встановлено, що із моменту
складення оскарженого податкового
повідомлення-рішення 31.05.2013р. і до
подачі позову до суду - 06.03.2014р. минуло
значно менше, ніж встановлений
Податковим кодексом України строк 1095
днів.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем не пропущено
строк звернення до суду, а відповідно
відсутні підстави для залишення позову
без розгляду.

Щодо правомірності визначення
позивачу зобов'язання по земельному
податку, суд зазначає наступне.

Позовні вимоги ґрунтуються на
твердженні позивача про
неправомірність нарахування
земельного податку за земельну
ділянку, що використовується
фермерським господарством,
зареєстрованим платником фіксованого
сільськогосподарського податку.

Судом встановлено, що 17.07.2012р. проведена
державна реєстрація юридичної особи
фермерського господарства «Гопри -
латифундія», про що до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесений
запис № 1 001109.

Відповідно до статуту ФГ
«Гопри-латифундія» станом на дату
створення у п. 2.1 зазначено, що
фермерське господарство створене
ОСОБА_1 на земельній ділянці, яка
розташована на території
Нововолодимирської сільської ради
Голопристанського району Херсонської
області площею 105,15 га на підставі
договору оренди від 20.06.2012р.

06.08.2013р. зареєстрована нова редакція
статуту ФГ «Гопри-латифундія», у п. 2.1.
якого зазначено, що ФГ створено ОСОБА_1
та діє (провадить господарську
діяльність) на земельних ділянках, які
передані у власність членам ФГ
«Гопри-латифундія» та які в свою чергу
перебувають у користуванні ФГ
«Гопри-латифундія». Серед переліку
членів фермерського господарства та
земельних ділянок, що їм належать та
використовуються для здійснення
діяльності ФГ, є ОСОБА_1 - земельна
ділянка, площею 8,7952 га, кадастровий
номер :04:001:0051.

Тобто ФГ «Гопри-латифундія» почало
використовувати земельну ділянку
ОСОБА_1 для здійснення діяльності ФГ,
починаючи із 06.08.2013р.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
фермерське господарство» 19 червня 2003
року № 973-IV землі фермерського
господарства можуть складатися із: а)
земельної ділянки, що належить на праві
власності фермерському господарству
як юридичній особі; б) земельних
ділянок, що належать громадянам -
членам фермерського господарства на
праві приватної власності; в) земельної
ділянки, що використовується
фермерським господарством на умовах
оренди. Права володіння та
користування земельними ділянками, які
знаходяться у власності членів
фермерського господарства, здійснює
фермерське господарство.

Відповідно до довідки ДПІ у
Голопристанському районі від 14.02.2013р. №
1 ФГ «Гопри-латифундія» у 2013р. є
платником фіксованого
сільськогосподарського податку.

Відповідно до п. 307.1 ст. 307 ПК України 307.1.
платники податку не є платниками таких
податків і зборів: …б) земельного
податку (крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються для ведення
сільськогосподарського
товаровиробництва).

Таким чином судом встановлено, що ФГ
«Гопри-латифундія», будучи платником
фіксованого сільськогосподарського
податку, звільняється від сплати
земельного податку за земельні
ділянки, що використовує для
сільськогосподарського
товаровиробництва, в тому числі і
земельної ділянки, що належить ОСОБА_1,
із моменту передачі останнім її для
здійснення діяльності ФГ.

Оскільки відповідно до ст. 269 ПК України
платниками земельного податку є
власники земельних ділянок та
землекористувачі, суд приходить до
висновку про обов'язок позивача як
власника земельної ділянки сплачувати
земельний податок до вчинення юридично
значимих дій, що звільняють його від
такого обов'язку, чим по суті є
закріплення у статуті ФГ
«Гопри-латифундія» передачі земельної
ділянки для здійснення діяльності ФГ,
яке є платником ФСП.

Суд не приймає до уваги посилання
позивача в обґрунтування своєї позиції
на лист ВАС України від 28.12.2013р. №
2614/12/18-12, оскільки він стосується лише
порядку визначення частки
сільськогосподарського виробництва,
виробленої на сільськогосподарських
угіддях.

Суд витребував від податкового органу
розрахунок нарахованого позивачу
зобов'язання по земельному податку.

Дослідивши наданий розрахунок, суд
встановив, що ДПІ нарахувала ОСОБА_1
земельний податок у сумі 165,26 грн. за 2013
рік із січня по грудень включно, що на
думку суду, є неправомірним.

Так позивач отримав земельну ділянку у
власність лише 11.02.2013р., а використання
зазначеної земельної ділянки ФГ
«Гопри-латифундія» закріплено у
статуті 06.08.2013р., тобто саме за період із
11.02.2013р. до 06.08.2013р. у позивача є
обов'язок по сплаті земельного податку.

Із розрахунку ДПІ сума за вказаний
період складає 79,92 грн.

Таким чином суд частково задовольняє
вимоги позивача та скасовує ППР в
частині визначення зобов'язання на 85,34
грн. (165,26 - 79,92).

Позивачем при подачі позову сплачено 10%
судового збору у сумі 182,7 грн. (1827 х 10%).
Судом задоволено позов в частині 85,34
грн. та відмовлено в частині 79,92 грн.
Сума судового збору, що необхідно
доплатити 700,83 грн. (79,92 х 100 % : 165,26 = 48,36 % ;
48,36% х 1827 = 883,53 - 182,7).

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 122, 158-163, 167 КАС
України, суд -

постановила:

Задовольнити частково позовні вимоги
ОСОБА_1 до Цюрупинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення.

Визнання протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від
31.05.2013р. № в частині визначення
зобов'язання по земельному податку із
фізичних осіб у сумі 85,34 грн.

Стягнути із ОСОБА_1 до державного
бюджету частину недоплаченого
судового збору у сумі 700,83 грн.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя

Морська Г.М.

кат. 8.3.13