Справа № 805/2660/14
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 р.
Справа № 805/2660/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Кравченко Т.О.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії, -

встановив:

26 лютого 2014 року Управління Пенсійного
фонду України у м. Краматорську
Донецької області (далі - Позивач або
УПФУ) звернулося до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Відділу
державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області (далі -
Відповідач або ВДВС), в якому просило:

- визнати протиправною
бездіяльність державного виконавця
ВДВС щодо невиконання примусового
стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь
УПФУ згідно з постановами про
накладення адміністративного
стягнення № 5 від 16 січня 2012 року, № 34
від 28 лютого 2012 року, № 74 від 14 травня 2012
року, № 101 від 05 липня 2012 року, № 184 від 19
листопада 2012 року, № 26 від 11 лютого 2013
року, № 65 від 15 квітня 2013 року, № 96 від 11
червня 2013 року, № 116 від 02 серпня 2013 року
на суму 28 220,00 грн.;

- зобов'язати ВДВС провести
виконавчі дії, передбачені ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження», з
примусового виконання постанов про
накладення адміністративного
стягнення № 5 від 16 січня 2012 року, № 34
від 28 лютого 2012 року, № 74 від 14 травня 2012
року, № 101 від 05 липня 2012 року, № 184 від 19
листопада 2012 року, № 26 від 11 лютого 2013
року, № 65 від 15 квітня 2013 року, № 96 від 11
червня 2013 року, № 116 від 02 серпня 2013
року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на
примусовому виконанні у ВДВС перебуває
низка виконавчих документів про
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ
заборгованості зі сплати штрафів,
проте в результаті їх примусового
виконання грошові кошти від боржника
на користь стягувача не надходили. За
твердженням УПФУ, причиною цьому є
бездіяльність ВДВС, яка полягає в
наступному.

14 лютого 2014 року при ознайомленні зі
станом реалізації виконавчого
провадження представнику УПФУ стало
відомо, що в порушення вимог ч.1 ст.31
Закону України «Про виконавче
провадження» постанови про відкриття
виконавчого провадження надіслані на
адресу боржника простою
кореспонденцією, підтвердження того
факту, що ці постанови отримані
боржником відсутнє.

Листом від 03 лютого 2014 року державний
виконавець повідомив УПФУ, що 17 січня
2014 року ВДВС отримана відповідь ВРЕР
про відсутність зареєстрованих на ім'я
боржника транспортних засобів. Однак
на момент ознайомлення такої відповіді
у виконавчому провадженні не було.

Постанова про звернення стягнення на
доходи боржника винесена за одним
виконавчим документом - постановою від
16 січня 2012 року № 5, за рештою
виконавчих документів постанови про
звернення стягнення на доходи ОСОБА_1
за місцем його роботи не направлялися.

В порушення вимог ст.89 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець не вирішив питання про
притягнення до адміністративної
відповідальності головного бухгалтера
підприємства, на якому працює боржник,
за невиконання рішення державного
виконавця. Також державний виконавець
не контролює виконання постанови про
примусовий привід боржника.

В порушення вимог ст.ст.11, 27, 32, 89 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем не встановлена
наявність у боржника рухомого майна, не
витребувані відомості про доходи та
майно від боржника, не встановлена
наявність закордонного паспорту у
боржника тощо.

Таким чином, державний виконавець
порушує права УПФУ як стягувача у
виконавчому провадженні та не виконує,
покладені на нього ч.2 ст.1 Закону
України «Про виконавче провадження»
завдання, які полягають у своєчасному,
повному і неупередженому примусовому
виконанні рішень.

З урахуванням наведеного позивач
наполягав на задоволенні позовних
вимог (а.с.2-3).

Відповідач позовні вимоги не визнав, 13
березня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду надав письмові
заперечення проти позову, сутність
яких полягала в наступному.

На примусовому виконанні ВДВС
перебуває низка виконавчих документів
щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ
заборгованості.

На підставі положень ст.ст.17, 18, 19, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
винесені постанови про відкриття
виконавчих проваджень, копії яких
надіслані сторонам виконавчого
провадження.

На виконання вимог ст.33 Закону України
«Про виконавче провадження» усі
виконавчі документи про стягнення
коштів з ОСОБА_1 об'єднані у зведене
виконавче провадження.

Доводи УПФУ про те, що державним
виконавцем порушений встановлений ст.30
Закону України «Про виконавче
провадження» шестимісячний строк для
проведення виконавчих дій, є
безпідставними, оскільки останнє
виконавче провадження приєднано до
зведеного виконавчого провадження у
серпні 2013 року.

По всім виконавчим документам, які
входять до складу зведеного
виконавчого провадження, державним
виконавцем винесені постанови про
звернення стягнення на доходи
боржника.

Відрахування із заробітної плати
ОСОБА_1 не проводиться у зв'язку з
затримкою виплати заробітної плати на
підприємстві, на якому працює боржник.

З урахуванням наведеного відповідач
просив відмовити у задоволенні позову
(а.с.56-57).

Про дату, час і місце судового розгляду
сторони повідомлені належним чином з
дотриманням вимог ст.ст.33-38 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), що підтверджено
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення та
звітами про надіслання факсу (а.с.69-72).

27 березня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду представник
позивача надав заяву про розгляд
справи в порядку письмового
провадження (а.с.85).

13 березня 2014 року через відділ
діловодства та документообігу
Донецького окружного
адміністративного суду від
відповідача надійшло клопотання про
розгляд справи без участі його
представника (а.с.52).

Відповідно до положень ч.4 ст.122, ч.6 ст.128
КАС України розгляд справи здійснено в
письмовому провадженні на підставі
наявних у справі доказів.

З'ясовуючи чи мали місце обставини,
якими обґрунтовуються вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, а також чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, суд встановив наступне.

Управління Пенсійного фонду України у
м. Краматорську Донецької області
(ідентифікаційний код 23346787)
зареєстроване у якості юридичної особи
Виконавчим комітетом Краматорської
міської ради 12 липня 1994 року, що
підтверджено довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Відділ державної виконавчої служби
Краматорського міського управління
юстиції Донецької області
(ідентифікаційний код 34991191)
зареєстрований у якості юридичної
особи Виконавчим комітетом
Краматорської міської ради 29 березня
2007 року, що встановлено на підставі
витягу з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України №
05-10-4/32 від 12 лютого 2014 року (а.с.6).

Внаслідок несвоєчасної сплати
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Крамхолодмаш»
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування
керівник цього підприємства ОСОБА_1
неодноразово притягався до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу.

16 січня 2012 року на підставі ч.3 ст.165-1
Кодексу України про адміністративні
правопорушення (далі - КУпАП) УПФУ
винесена постанова № 05 про накладення
на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу за
несвоєчасну сплату єдиного внеску за
жовтень-листопад 2011 року в сумі 425,00 грн.
З урахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП у
разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк,
встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, та
примусового виконання цієї постанови
органами державної виконавчої служби,
стягненню з правопорушника підлягав
подвійний розмір штрафу - 850,00 грн.

Постанова № 05 отримана ОСОБА_1 під
особистий підпис 18 січня 2012 року,
набрала законної сили 26 січня 2012 року
(а.с.7).

08 лютого 2012 року постанова № 05
пред'явлена до примусового виконання.

08 лютого 2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
31117033 з примусового виконання постанови
№ 05 від 16 січня 2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ боргу в розмірі
850,00 грн.; боржнику наданий семиденний
строк для добровільного виконання
(а.с.16).

28 лютого 2012 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 34 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за грудень 2011 року -
січень 2012 року в сумі 1 700,00 грн. У разі
несплати штрафу у строк, встановлений
ч.1 ст.307 КУпАП, та примусового виконання
цієї постанови органами державної
виконавчої служби, стягненню з
правопорушника підлягав подвійний
розмір штрафу - 3 400,00 грн.

Примірник постанови № 34 надісланий на
адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою
кореспонденцією 01 березня 2012 року,
постанова набрала законної сили 12
березня 2012 року (а.с.8).

26 березня 2012 року постанова № 34
пред'явлена до примусового виконання.

26 березня 2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
31854274 з примусового виконання постанови
№ 34 від 28 лютого 2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ боргу в розмірі 3
400,00 грн.; боржнику наданий семиденний
строк для добровільного виконання
(а.с.17).

14 травня 2012 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 74 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за січень-лютий 2012 року
в сумі 1 717,00 грн. У разі несплати штрафу
у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, та
примусового виконання цієї постанови
органами державної виконавчої служби,
стягненню з правопорушника підлягав
подвійний розмір штрафу - 3 434,00 грн.

Постанова № 74 отримана ОСОБА_1 під
особистий підпис 16 травня 2012 року,
набрала законної сили 24 травня 2012 року
(а.с.9).

12 червня 2012 року постанова № 74
пред'явлена до примусового виконання.

12 червня 2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання постанови № 74
від 14 травня 2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ боргу в розмірі 3
434,00 грн.; боржнику наданий семиденний
строк для добровільного виконання
(а.с.18).

05 липня 2012 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 101 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за квітень-травень 2012
року в сумі 1 734,00 грн. У разі несплати
штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307
КУпАП, та примусового виконання цієї
постанови органами державної
виконавчої служби, стягненню з
правопорушника підлягав подвійний
розмір штрафу - 3 468,00 грн.

Примірник постанови № 101 надісланий на
адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою
кореспонденцією 06 липня 2012 року,
постанова набрала законної сили 16
липня 2012 року (а.с.10).

25 липня 2012 року постанова № 101
пред'явлена до примусового виконання.

25 липня 2012 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
33652391 з примусового виконання постанови
№ 101 від 05 липня 2012 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу в
розмірі 3 468,00 грн.; боржнику наданий
семиденний строк для добровільного
виконання (а.с.19).

19 листопада 2012 року на підставі ч.5
ст.165-1 КУпАП УПФУ винесена постанова №
184 про накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за серпень-вересень 2012
року в сумі 1 734,00 грн. У разі несплати
штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307
КУпАП, та примусового виконання цієї
постанови органами державної
виконавчої служби, стягненню з
правопорушника підлягав подвійний
розмір штрафу - 3 468,00 грн.

Примірник постанови № 184 надісланий на
адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою
кореспонденцією 21 листопада 2012 року,
постанова набрала законної сили 29
листопада 2012 року (а.с.11).

30 січня 2013 року постанова № 184
пред'явлена до примусового виконання.

30 січня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
36863663 з примусового виконання постанови
№ 184 від 19 листопада 2012 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми
боргу в розмірі 3 468,00 грн.; боржнику
наданий семиденний строк для
добровільного виконання (а.с.20).

11 лютого 2013 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 26 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за листопад-грудень 2012
року в сумі 1 700,00 грн. У разі несплати
штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307
КУпАП, та примусового виконання цієї
постанови органами державної
виконавчої служби, стягненню з
правопорушника підлягав подвійний
розмір штрафу - 3 400,00 грн.

Примірник постанови № 26 надісланий на
адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою
кореспонденцією 12 лютого 2013 року,
постанова набрала законної сили 21
лютого 2013 року (а.с.12).

04 березня 2013 року постанова № 26
пред'явлена до примусового виконання.

04 березня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
36871269 з примусового виконання постанови
№ 26 від 11 лютого 2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу в
розмірі 3 400,00 грн.; боржнику наданий
семиденний строк для добровільного
виконання (а.с.21).

15 квітня 2013 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 65 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за січень-лютий 2013 року
в сумі 1 700,00 грн. У разі несплати штрафу
у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, та
примусового виконання цієї постанови
органами державної виконавчої служби,
стягненню з правопорушника підлягав
подвійний розмір штрафу, а саме 3 400,00
грн.

Примірник постанови № 65 надісланий на
адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою
кореспонденцією 15 квітня 2013 року,
постанова набрала законної сили 25
квітня 2013 року (а.с.13).

08 травня 2013 року постанова № 65
пред'явлена до примусового виконання.

13 травня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
37884329 з примусового виконання постанови
№ 65 від 15 квітня 2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу в
розмірі 3 400,00 грн.; боржнику наданий
семиденний строк для добровільного
виконання (а.с.22).

11 червня 2013 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 96 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за березень-квітень 2013
року в сумі 1 700,00 грн. У разі несплати
штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307
КУпАП, та примусового виконання цієї
постанови органами державної
виконавчої служби, стягненню з
правопорушника підлягав подвійний
розмір штрафу - 3 400,00 грн.

Примірник постанови № 96 надісланий на
адресу ОСОБА_1 рекомендованою поштовою
кореспонденцією 11 червня 2013 року,
постанова набрала законної сили 21
червня 2013 року (а.с.14).

05 липня 2013 року постанова № 96
пред'явлена до примусового виконання.

08 липня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
38788242 з примусового виконання постанови
№ 96 від 11 червня 2013 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу в
розмірі 3 400,00 грн.; боржнику наданий
семиденний строк для добровільного
виконання (а.с.23).

02 серпня 2013 року на підставі ч.5 ст.165-1
КУпАП УПФУ винесена постанова № 116 про
накладення на ОСОБА_1 стягнення у
вигляді штрафу за несвоєчасну сплату
єдиного внеску за травень-червень 2013
року в сумі 1 700,00 грн. У разі несплати
штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307
КУпАП та примусового виконання цієї
постанови органами державної
виконавчої служби, стягненню з
правопорушника підлягав подвійний
розмір штрафу - 3 400,00 грн.

Примірник постанови № 116 отриманий
ОСОБА_1 під особистий підпис 02 серпня 2013
року, постанова набрала законної сили 12
серпня 2013 року (а.с.15).

20 серпня 2013 року постанова № 116
пред'явлена до примусового виконання.

21 серпня 2013 року старшим державним
виконавцем ВДВС Запорожець І.М.
відкрито виконавче провадження ВП №
39460333 з примусового виконання постанови
№ 116 від 02 серпня 2013 року про стягнення
з ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу в
розмірі 3 400,00 грн.; боржнику наданий
семиденний строк для добровільного
виконання (а.с.24).

Виконавчі провадження про стягнення з
ОСОБА_1 на користь УПФУ суми боргу
об'єднані у зведене виконавче
провадження ВП № 42733305.

21 серпня 2013 року на підставі постанови
про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження ВП № 42733305 приєднане
виконавче провадження ВП № 31117033
(а.с.72а).

Докази приєднання інших виконавчих
проваджень до зведеного виконавчого
провадження ВП № 42733305 після 21 серпня 2013
року суду не надані.

Реалізуючи права стягувача у
виконавчому провадженні, УПФУ
зверталося до ВДВС з низкою клопотань
про вчинення певних виконавчих дій.

Так, 14 травня 2012 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 34698/08, в якому просило
відповідача у виконавчих провадженнях
з примусового виконання постанов № 05
та № 34 звернути стягнення на зарплату
ОСОБА_1, який працює директором ТОВ
«Крамхолодмаш» (м. Краматорськ, вул. Гв.
Кантемирівців, 16-13); а також звернутися
до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України,
посилають на те, що згідно з відповіддю
УГІРФО ГУ МВС України в Донецькій
області від 23 березня 2013 року боржник
має паспорт для виїзду за межі України.
Клопотання отримане ВДВС 14 травня 2012
року, про що свідчить штамп реєстрації
вхідної кореспонденції відповідача
(а.с.27).

09 серпня 2012 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 42083/08, в якому просило
відповідача здійснити вихід за адресою
ТОВ «Крамхолодмаш» для перевірки
бухгалтерії та з'ясування причин
невиконання розпоряджень щодо
утримання боргу із заробітної плати
ОСОБА_1; встановити осіб, винних у
невиконанні постанови про звернення
стягнення на доходи боржника, та
притягнути їх до відповідальності на
підставі ст.90 Закону України «Про
виконавче провадження»; направити до
суду подання про обмеження боржника у
праві виїзду за кордон України.
Клопотання отримане ВДВС 10 серпня 2012
року, про що свідчить штамп реєстрації
вхідної кореспонденції відповідача
(а.с.28).

12 жовтня 2012 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 46623/08, в якому повторно
просило відповідача здійснити вихід за
адресою ТОВ «Крамхолодмаш» для
перевірки бухгалтерії та з'ясування
причин невиконання розпоряджень щодо
утримання боргу із заробітної плати
ОСОБА_1; встановити осіб, винних у
невиконанні постанови про звернення
стягнення на доходи боржника, та
притягнути їх до відповідальності на
підставі ст.90 Закону України «Про
виконавче провадження»; направити до
суду подання про обмеження боржника у
праві виїзду за кордон України.
Клопотання отримане ВДВС 18 жовтня 2012
року, про що свідчить штамп реєстрації
вхідної кореспонденції відповідача
(а.с.29).

06 березня 2013 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 5438/08, в якому просило
відповідача у виконавчих провадженнях
з примусового виконання постанов №№ 05,
34, 74, 101, 184 здійснити вихід за адресою
ТОВ «Крамхолодмаш» для перевірки
бухгалтерії та з'ясування причин
невиконання розпоряджень щодо
утримання боргу із заробітної плати
ОСОБА_1; встановити осіб, винних у
невиконанні постанови про звернення
стягнення на доходи боржника, та
притягнути їх до відповідальності;
звернутися до органу МВС України з
постановою про привід боржника;
проконтролювати надходження
відповідей від ДПІ, ВАДР, УГІРФО.
Клопотання отримане ВДВС 07 березня 2013
року, про що свідчить штамп реєстрації
вхідної кореспонденції відповідача
(а.с.30).

В клопотанні № 5438/08 зазначено, що за
результатами ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження 10
січня 2013 року встановлено, що 24 грудня
2012 року державним виконавцем надіслані
запити до ДПІ, ВАДР, УГІРФО, ДП
«Держкомзем». 24 грудня 2012 року
державним виконавцем здійснений вихід
за місцем реєстрації боржника (вул. Гв.
Кантемирівців, 29-76), однак двері не були
відчинені, залишена повістка про
виклик до ВДВС. Вихід за місцем роботи
боржника здійснено не було.

12 квітня 2013 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 8039/08, в якому просило
відповідача у виконавчих провадженнях
з примусового виконання постанов №№ 05,
34, 74, 101, 184 повторно звернутися до органу
МВС України з постановою про привід
боржника; поновити запити до відділу
РЕР м. Краматорська при УДАІ ГУМВС
України в Донецькій області;
проконтролювати надходження
відповідей від ВАДР, УГІРФО. Клопотання
отримане ВДВС 12 квітня 2013 року, про що
свідчить штамп реєстрації вхідної
кореспонденції відповідача (а.с.31).

В клопотанні № 8039/08 зазначено, що за
результатами ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження 08
квітня 2013 року встановлено, що 13
березня 2013 року державним виконавцем
здійснено вихід за юридичною адресою
ТОВ «Крамхолодмаш», двері бухгалтерії
були зачинені, про що державним
виконавцем складений акт. 20 березня 2013
року державним виконавцем винесена
постанова про привід боржника, яка
надіслана до МВ ГУМВС для виконання у
строк до 03 квітня 2013 року. Станом на 08
квітня 2013 року привід боржника
здійснено не було.

05 липня 2013 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 15695/08, в якому просило
відповідача у виконавчих провадженнях
з примусового виконання постанов №№ 05,
34, 74, 101, 184, 65 здійснити вихід за місцем
реєстрації боржника; направити
постанову про відкриття виконавчого
провадження на адресу боржника листом
з повідомленням про вручення;
проконтролювати надходження
відповідей від МРЕВ; проконтролювати
примусовий привід боржника. Клопотання
отримане ВДВС 05 липня 2013 року, про що
свідчить штамп реєстрації вхідної
кореспонденції відповідача (а.с.32).

В клопотанні № 15695/08 зазначено, що за
результатами ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження 27
червня 2013 2013 року встановлено, що 19
квітня 2013 року державним виконавцем
направлений запит до МЕРВ з метою
з'ясування наявності у боржника
транспортного засобу; 01 червня 2013 року
отримана відповідь від ВАДР щодо
зареєстрованого місця проживання
боржника (АДРЕСА_2). 03 червня 2013 року
державний виконавець звернувся до суду
з поданням про тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за кордон
України. Ухвалою Краматорського
міського суду від 13 червня 2013 року
відмовлено у задоволенні подання у
зв'язку з відсутністю доказів на
підтвердження факту отримання
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження.

25 вересня 2013 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 24289/08, в якому просило
відповідача повторно направити запити
до БТІ, УГІРФО; проконтролювати
виконання постанови про примусовий
привід боржника; здійснити вихід за
фактичною адресою підприємства: м.
Краматорськ, вул. Гв. Кантемирівців, 16-13,
на якому працює боржник, для перевірки
бухгалтерії щодо з'ясування причин
невиконання постанови про звернення
стягнення на доходи боржника.
Клопотання отримане ВДВС 25 вересня 2013
року, про що свідчить штамп реєстрації
вхідної кореспонденції відповідача
(а.с.33).

В клопотанні № 24289/08 зазначено, що за
результатами ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження 19
вересня 2013 року встановлено, що
державний виконавець отримав
відповідь від ВРЕР, згідно з якою
транспортні засоби на ім'я боржника не
зареєстровані; 12 липня 2013 року
державний виконавець здійснив вихід за
місцем реєстрації божника, якого не
було вдома, залишена повістка про
виклик до ВДВС; 15 березня 2013 року
державним виконавцем надісланий лист
до органів МВС щодо виконання
постанови про примусовий привід
боржника; 01 серпня 2013 року повторно
винесена постанова про примусовий
привід боржника, яка направлена до
органів МВС.

30 грудня 2013 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 32951/08, в якому просило
відповідача проконтролювати
надходження відповідей від ВРЕР та ТОВ
«Колгоспний ринок»; поновити запити до
ДПІ, Державного реєстру прав на рухоме
та нерухоме майно. Клопотання отримане
ВДВС 30 грудня 2013 року, про що свідчить
штамп реєстрації вхідної
кореспонденції відповідача (а.с.34).

В клопотанні № 32951/08 зазначено, що за
результатами ознайомлення зі станом
реалізації виконавчого провадження 18
грудня 2013 року встановлено, що 24
вересня 2013 року державний виконавець
отримав відповідь ВАДР щодо
зареєстрованого місця проживання
боржника (АДРЕСА_2). 02 жовтня 2013 року
отримана відповідь Держземагентства,
згідно з якою земельні ділянки на ім'я
боржника не зареєстровані. 02 жовтня 2013
року державним виконавцем здійснений
вихід за місцем робот боржника для
перевірки бухгалтерії підприємства та
з'ясування причин невиконання
постанови про звернення стягнення на
доходи божника, складений акт про те, що
утримання із заробітної плати ОСОБА_1
не провадяться з причини наявності
заборгованості з виплати заробітної
плати.

15 січня 2014 року УПФУ звернулося з
клопотанням за № 1099/08, в якому просило
відповідача терміново здійснити вихід
за юридичною адресою підприємства для
перевірки бухгалтерії та з'ясування
причин невиконання постанови про
звернення стягнення на доходи
боржника; накласти штраф на бухгалтера
підприємства за невиконання рішення
державного виконавця без поважних
причин. Клопотання отримане ВДВС 16
січня 2014 року, про що свідчить штамп
реєстрації вхідної кореспонденції
відповідача (а.с.35).

В клопотанні № 1099/08 також зазначено, що
згідно з даними персоніфікованого
обліку, інформаційних систем та мереж,
заборгованість з виплати заробітної
плати на підприємстві, де працює
боржник, відсутня.

14 лютого 2014 року посадові особи УПФУ
ознайомилися зі станом реалізації
виконавчого провадження про стягнення
з ОСОБА_1 на користь УПФУ грошових
коштів, за наслідками чого складений
відповідний протокол, від підписання
якого державний виконавець відмовився
(а.с.25-26).

Зі змісту протоколу слідує, що на
примусовому виконанні у ВДВС
перебувають 9 виконавчих документів,
виданих УПФУ, про стягнення з ОСОБА_1
грошових коштів на загальну суму 28 220,00
грн. Станом на 14 лютого 2014 року залишок
боргу, що підлягав стягненню з боржника
становив 27 120,00 грн.

Посадовою особою УПФУ відображено в
протоколі ознайомлення від 14 лютого 2014
року, що в матеріалах виконавчого
провадження міститься наступна
інформація про проведені виконавчі дії
щодо встановлення майнового стану
боржника, а саме:

05 березня 2012 року, 24 грудня 2012 року, 11
березня 2013 року, 20 січня 2014 року
надіслані запити державного виконавця
до ДПІ, на які отримані відповіді 12
березня 2013 року та 21 січня 2014 року.

24 грудня 2012 року, 19 квітня 2013 року, 10
вересня 2013 року надіслані запити
державного виконавця до ВРЕР (МРЕВ), на
які отримані відповіді від 09 травня 2012
року та від 12 травня 2013 року.

05 березня 2012 року, 24 грудня 2012 року, 13
січня 2014 року, 13 лютого 2014 року
надіслані запити державного виконавця
до БТІ, на які отримані відповіді від 13
січня 2014 року та від 13 лютого 2014 року.

05 березня 2012 року, 24 грудня 2012 року, 10
вересня 2013 року надіслані запити
державного виконавця до органів
земельних ресурсів, на які отримана
відповідь від 02 жовтня 2013 року.

В протоколі ознайомлення від 14 лютого
2014 року посадовою особою УПФУ вказано,
що 24 квітня 2012 року та 03 лютого 2014 року
державним виконавцем винесені
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Крім того, в протоколі ознайомлення від
14 лютого 2014 року відображені наступні
заходи примусового виконання,
застосовані державним виконавцем:

23 березня 2012 року державним виконавцем
отримана відповідь від УГІРФО про
наявність у боржника паспорта для
виїзду за межі України;

24 квітня 2012 року державним виконавцем
винесена постанова про накладення
арешту на рухоме майно боржника;

09 травня 2012 року державним виконавцем
отримана відповідь від ВРЕР ДАІ, що
транспортні засоби, на ім'я ОСОБА_1 не
зареєстровані, тому накласти арешт на
транспортний засіб неможливо;

28 травня 2012 року державним виконавцем
винесена та надіслана для виконання
постанова про звернення стягнення на
доходи боржника;

14 серпня 2012 року державним виконавцем
здійснений вихід за юридичною адресою
підприємства, на якому працює боржник
(м. Краматорськ,вул. Гв. Кантемирівців,
29-76, проте двері не відчинили;

26 вересня 2012 року державний виконавець
отримав ухвалу Краматорського
міського суду Донецької області від 19
вересня 2012 року № 6/0528/299/2012 про відмову
у задоволенні подання ВДВС про
тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_1 за межі України у зв'язку з тим,
що представником ВДВС не наведено
відповідних фактів та не надані
відповідні докази стосовно того, що
ОСОБА_1 має закордонний паспорт та
наміри виїзду за межі України;

19 жовтня 2012 року державним виконавцем
надіслана постанова про звернення
стягнення на доходи боржника, яка
отримана бухгалтерією підприємства;

24 грудня 2012 року державним виконавцем
здійснив вихід за місцем мешкання
боржника (АДРЕСА_1), боржника не було
вдома, залишена повістка про виклик до
ВДВС і складений акт державного
виконавця;

24 грудня 2012 року державним виконавцем
поновлені запити до МРЕВ ДАІ м.
Краматорська, ВАДР ГУДМС, ДП
«Держкомзем», УГІРФО, БТІ;

13 березня 2013 року державним виконавцем
здійснений вихід за юридичною адресою
підприємства, на якому працює боржник
(АДРЕСА_1), для перевірки бухгалтерії.
Двері бухгалтерії були зачинені, про що
складений акт державного виконавця;

20 березня 2013 року державним виконавцем
винесена постанову про привід
боржника, яка направлена до МВ ГУМВС
для виконання в строк до 03 квітня 2013
року шляхом примусового приводу ОСОБА_1
до ВДВС;

12 березня 2013 року державним виконавцем
отримана відповідь ДПІ, згідно з якою
боржник не має відкритих рахунків у
банківських установах та на обліку в
органах ДПІ м. Краматорська не
перебуває;

19 квітня 2013 року державний виконавець
надіслав запит до МРЕВ для з'ясування
наявності у боржника транспортного
засобу;

22 квітня 2013 року державним виконавцем
винесена та надіслана для виконання до
органу МВС постанова про примусовий
привід боржника;

01червня 2013 року отримана відповідь від
ВАДР щодо місця реєстрації боржника
(АДРЕСА_2);

03 червня 2013 року державним виконавцем
направлене подання до суду про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України; ухвалою
Краматорського міського суду
Донецької області від 13 червня 2013 року
відмовлено у задоволенні подання з
тієї підстави, що державним виконавцем
не надано доказів отримання боржником
постанови про відкриття виконавчого
провадження;

згідно з відповіддю ВРЕР від 12 травня
2013 року транспортні засоби на ім'я
боржника не зареєстровані;

12 липня 2013 року державним виконавцем
здійснений вихід за місцем проживання
боржника (АДРЕСА_2), але останнього не
було вдома, залишена повістка про
необхідність з'явитись до ВДВС;

15 липня 2013 року державним виконавцем
надісланий лист до органів МВС щодо
виконання постанови про примусовий
привід боржника;

01 серпня 2013 року державним виконавцем
повторно винесена та надіслана для
виконання до органів МВС постанова про
примусовий привід боржника;

01 вересня 2013 року державним виконавцем
надіслані запити до ВАДР, ТОВ
«Колгоспний ринок», ВРЕР;

24 вересня 2013 року державним виконавцем
отримана відповідь від ВАДР щодо за
реєстрованого місця проживання
боржника (АДРЕСА_2);

02 жовтня 2013 року державним виконавцем
отримана відповідь Держземагентства
про те, що земельні ділянки на ім'я
боржника не зареєстровані;

02 жовтня 2013 року державним виконавцем
здійснений вихід за юридичною адресою
підприємства, на якому працює боржник
(м. Краматорськ, вул. Гв. Кантемирівців,
16-13) для перевірки бухгалтерії та
з'ясування причин невиконання
постанови про звернення стягнення на
доходи боржника; складений акт про те,
що утримання із заробітної плати
боржника не проводяться у зв'язку із
затримкою виплати заробітної плати;

13 січня 2014 року державним виконавцем
отримана довідка з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, згідно
з якою нерухоме майно на ім'я боржника
не зареєстроване;

29 січня 2014 року державним виконавцем
здійснений вихід за місцем роботи
боржника для перевірки бухгалтерії та
причин невиконання постанови про
звернення стягнення на доходи
боржника; складений акт про те, що
утримання із заробітної плати боржника
не проводяться у зв'язку із затримкою
виплати заробітної плати;

20 січня 2014 року державним виконавцем
надісланий запит до ДПІ;

21 січня 2014 року державним виконавцем
отримана відповідь ДПІ про відсутність
у боржника розрахункових рахунків;

03 лютого 2014 року державним виконавцем
повторно винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження;

13 лютого 2014 року державним виконавцем
накладений арешт на все рухоме майно
боржника, зареєстрований в Державному
реєстрі обтяжень рухомого майна;

13 лютого 2014 року державним виконавцем
отримана відповідь з Державного
реєстру прав на нерухоме майно,
відповідно до якої нерухоме майно на
ім'я боржника не зареєстроване.

Судом встановлено, що державним
виконавцем винесена низка постанов про
звернення стягнення на доходи
боржника, а саме від 09 вересня 2013 року (у
виконавчому провадженні з примусового
виконання постанови № 116), від 09 вересня
2013 року (у виконавчому провадженні з
примусового виконання постанови № 184),
від 18 жовтня 2012 року (у виконавчому
провадженні з примусового виконання
постанови № 101), від 09 вересня 2013 року (у
виконавчому провадженні з примусового
виконання постанови № 65), від 18 жовтня
2012 року (у виконавчому провадженні з
примусового виконання постанови № 74),
від 28 травня 2012 року (у виконавчому
провадженні з примусового виконання
постанови № 5) (а.с.62-67).

Крім того, 29 січня 2014 року державний
виконавець у присутності бухгалтера
ТОВ «Крамхолодмаш» ОСОБА_4 здійснив
перевірку виконання виконавчих
документів, об'єднаних у зведене
виконавче провадження, в результаті
якої встановив, що утримання із
заробітної плати ОСОБА_1 не проводиться
у зв'язку з затримкою виплати
заробітної плати працівникам, яка на
момент перевірки складала 49 400,00 грн.
Бухгалтера попереджено про
відповідальність за невиконання вимог
державного виконавця.

28 лютого та 06 березня 2014 року
постановлені ухвали про витребування
доказів, якими суд зобов'язував ВДВС
надати матеріали виконавчих
проваджень ВП № 31117033, ВП № 31854274, ВП №
33079117, ВП № 33652391, ВП № 36863663, ВП № 36871269, ВП
№ 37884329, ВП № 38788242, ВП № 39460333 (а.с.38, 39, 50).
Ухвали отримані відповідачем, про що
свідчить звіт про відправлення факсу
та рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
(а.с.45-47, 70-71), однак виконавчі
провадження відповідачем надані не
були.

У зв'язку з цим відповідно до положень
ч.ч.4, 6 ст.71 КАС України справа вирішена
судом на підставі наявних в ній
доказів.

Згідно з п.п.1.1.-1.2., 2.1., 3.1.-3.5. Положення
про Єдиний державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 20
травня 2003 року № 43/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21 травня
2003 року за № 388/7709, Єдиний державний
реєстр виконавчих проваджень - це
комп'ютерна база даних, яка створена за
допомогою автоматизованої системи і
відповідно до якої здійснюється
збирання, зберігання, захист, облік,
пошук, узагальнення та надання
відомостей про виконавчі дії.
Держателем Єдиного реєстру є Державна
виконавча служба України, яка
забезпечує його ведення. Дані
виконавчих документів, що надійшли до
органу ДВС, підлягають обов'язковому
внесенню до Єдиного реєстру. До Єдиного
реєстру обов'язково вносяться
відомості про проведення всіх
виконавчих дій. Унесення відомостей до
Єдиного реєстру здійснюється
державним виконавцем або
уповноваженою посадовою особою органу
ДВС. Відомості про проведення
виконавчих дій вносяться до Єдиного
реєстру одночасно з виготовленням
документа, на підставі якого
вчиняється виконавча дія. Відомості
про відкладення провадження
виконавчих дій, зупинення виконавчого
провадження, поновлення виконавчого
провадження вносяться до Єдиного
реєстру не пізніше наступного робочого
дня після винесення відповідних
постанов, а про відстрочку або
розстрочку виконання рішення - не
пізніше наступного робочого дня після
надходження відповідного рішення.
Постанови державного виконавця, а
також інші документи виконавчого
провадження виготовляються за
допомогою Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень.

Оскільки відповідач не надав суду
матеріали виконавчих проваджень ВП №
31117033, ВП № 31854274, ВП № 33079117, ВП № 33652391, ВП
№ 36863663, ВП № 36871269, ВП № 37884329, ВП № 38788242,
ВП № 39460333, судом використана
інформація Єдиного державного реєстру
виконавчих проваджень.

Згідно з Інформацією про виконавче
провадження № 37884329, отриманою станом
на 24 березня 2014 року, 13 травня 2013 року
відкрито виконавче провадження
(а.с.73-74).

За Інформацією про виконавче
провадження № 38788242, отриманою станом
на 24 березня 2014 року, 08 липня 2013 року
відкрито виконавче провадження
(а.с.75-76).

Відповідно до Інформації про виконавче
провадження № 39460333, отриманої станом
на 24 березня 2014 року, 21 серпня 2013 року
відкрито виконавче провадження; 03
лютого 2014 року винесена постанова про
звернення стягнення на все майно
боржника; винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження (а.с.77-78).

Згідно з Інформацією про виконавче
провадження № 33652391, отриманою станом
на 24 березня 2014 року, 04 січня 2013 року
відкрито виконавче провадження
(а.с.79-80).

За Інформацією про виконавче
провадження № 36863663, отриманою станом
на 24 березня 2014 року, 30 січня 2013 року
відкрито виконавче провадження
(а.с.81-82).

Відповідно до Інформації про виконавче
провадження № 36871269, отриманої станом
на 24 березня 2014 року, 04 березня 2013 року
відкрито виконавче провадження
(а.с.83-84).

Інших відомостей про вчинення
відповідачем виконавчих дій у згаданих
виконавчих провадженнях Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень не містить.

Інформація щодо виконавчого
провадження ВП № 31117033 в Єдиному
державному реєстрі виконавчих
проваджень взагалі відсутня.

Вирішуючи справу по суті, до спірних
правовідносин суд застосовує
нижченаведені правові норми.

Завданням адміністративного
судочинства, зокрема, є захист прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, їхніх посадових і службових осіб
при здійсненні ними владних
управлінських функцій на основі
законодавства шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії або
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких дій Конституцією чи законами
України встановлено інший порядок
судового провадження (ч.ч.1-2 ст.2 КАС
України).

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України
учасники виконавчого провадження
мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, в рамках виконавчих
проваджень ВП № 31117033, ВП № 31854274, ВП №
33079117, ВП № 33652391, ВП № 36863663, ВП № 36871269, ВП
№ 37884329, ВП № 38788242, ВП № 39460333
здійснюється примусове виконання
постанов УПФУ, із позовною заявою
звернулося УПФУ, яке є стягувачем у цих
виконавчих провадженнях, що, з огляду
на положення ч.5 ст.82 Закону України
«Про виконавче провадження» та п.п.2-3
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 13
грудня 2010 року № 3 «Про практику
застосування адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби», викладеної в редакції
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 21
травня 2012 року № 5 (із змінами та
доповненнями), зумовлює висновок, що
справу № 805/2660/14 належить розглядати за
правилами адміністративного
судочинства з урахуванням
особливостей, встановлених ст.181 КАС
України.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень, та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для вчинення дії; 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення; 9) з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку, що передбачено ч.3 ст.2 КАС
України.

Згідно з приписами ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Положення ст.1, ч.2 ст.4 Закону України
«Про державну виконавчу службу» 24
березня 1998 року № 202/98-ВР (далі - Закон №
202/98-ВР), ч.ч.1-2 ст.2, ч.ч.1-3 ст.3 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-XIV (далі - Закон
№ 606), а також п.7 ч.1 ст.2 КАС України,
свідчать, що ВДВС та його державні
виконавці є суб'єктами владних
повноважень, як наслідок, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності цих суб'єктів суд має
перевірити їх відповідність критеріям,
наведеним у ч.3 ст.2 КАС України.

Згідно з приписами ч.2 ст.19 Конституції
України органи державної влади, їхні
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 606
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Згідно ч.2 ст.2 Закону № 606 примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом 202/98-ВР.

Як вбачається з ч.ч.1, 3 ст.6 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
можуть бути оскаржені в порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Наведені норми свідчать, що державний
виконавець зобов'язаний забезпечити
реальне виконання виконавчого
документа шляхом своєчасного і в
повному обсязі виконання виконавчих
дій, не допускаючи при цьому порушення
прав та законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону № 606 у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення.

Отже, не отримавши від боржника
документального підтвердження
добровільного виконання постанов УПФУ,
державний виконавець зобов'язаний був
розпочати їх примусове виконання.

Згідно з Інструкцією з організації
примусового виконання рішень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5 (далі - Інструкція № 512/5) організацію
розшуку майна боржника чи інформації
про місце отримання боржником доходів
державний виконавець здійснює шляхом
направлення запитів до органів
державної податкової служби, Державної
реєстраційної служби України, банків,
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
Державної казначейської служби
України, Державного агентства
земельних ресурсів, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату, органів
статистики тощо або перевірки
інформації за даними електронних баз
даних та реєстрів, що містять
інформацію про майно чи доходи
боржника, а також за даними інших
джерел інформації як офіційних, так і
неофіційних (засобів масової
інформації, мережі Інтернет тощо). Крім
того, державний виконавець здійснює
вихід за місцем проживання боржника.

Матеріали справи, в тому числі надані
УПФУ письмові докази, свідчать про те,
що державним виконавцем вчинені дії,
спрямовані розшук майна боржникам,
встановлення його місця проживання,
здійснені виходи за місцем проживання
ОСОБА_1 При цьому, майно та кошти, на які
могло бути звернено стягнення,
виявлені не були.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону № 606
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема: проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; звертатися до суду з
поданням про розшук боржника - фізичної
особи чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб; викликати фізичних
осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ; у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно з положеннями ст.32 Закону № 606
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Реалізуючи положення ст.ст.11, 32 Закону
№ 606, державний виконавець виносив
постанови про арешт майна боржника, про
привід боржника через органи
внутрішніх справ, звертався до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду ОСОБА_1 за межі України
тощо.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.68 Закону № 606
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
звертається у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках чи
інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному обсязі
належних до стягнення сум, а також у
разі виконання рішень про стягнення
періодичних платежів та стягнення на
суму, що не перевищує трьох мінімальних
розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

На виконання вимог ст.68 Закону № 606
державним виконавцем винесені
постанови про звернення стягнення на
доходи боржника у виконавчих
провадженнях з примусового виконання
постанов УПФУ №№ 116, 184, 101, 65, 74, 5.

Постановами від 28 травня 2012 року, від 18
жовтня 2012 року, від 09 вересня 2013 року
звернено стягнення на доходи боржника
ОСОБА_1, який працює директором на ТОВ
«Крамхолодмаш», бухгалтерію
підприємства зобов'язано проводити
утримання з усіх видів доходу, що
належить до виплати боржнику до
повного погашення заборгованості.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.69 Закону № 606
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, фізичні особи -
підприємці здійснюють відрахування із
заробітної плати, пенсії, стипендії та
інших доходів боржника і перераховують
кошти стягувачу у строк, встановлений
для здійснення зазначених виплат
боржнику, а якщо такий строк не
встановлено - до десятого числа кожного
місяця, наступного за звітним. Такі
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, фізичні особи -
підприємці кожні шість місяців
надсилають державному виконавцю звіт
про здійснені відрахування та виплати
за формою, встановленою Міністерством
юстиції України.

У разі припинення перерахування коштів
стягувачу у зв'язку із зміною боржником
місця роботи, проживання, перебування
чи навчання або з інших причин
підприємства, установи, організації,
фізичні особи, фізичні особи -
підприємці не пізніш як у триденний
строк повідомляють державному
виконавцю про причину припинення
виплат та зазначають нове місце роботи,
проживання чи навчання боржника, якщо
воно відоме. Посадові особи, винні у
ненаданні таких відомостей без
поважних причин, можуть бути
притягнуті до відповідальності,
передбаченої законом.

Аналогічна правова норма міститься в
Розділі VII Інструкції № 512/5.

02 жовтня 2013 року та 29 січня 2014 року
державним виконавцем у присутності
бухгалтера ТОВ «Крамхолодмаш» ОСОБА_4
здійснені перевірки виконання
виконавчих документів та встановлено,
що утримання із заробітної плати
ОСОБА_1 не проводяться у зв'язку з
затримкою виплати заробітної плати
працівникам. За підсумками перевірок
державним виконавцем складені акти
перевірки бухгалтерії підприємства.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону № 606 державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із ст.49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувачу - згідно із ст.47
цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із ст.48 цього Закону.

Ч.2 ст.30 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії з виконання рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а з виконання рішення
немайнового характеру - у двомісячний
строк. Строк здійснення виконавчого
провадження не включає час відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника, час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника. Строк здійснення
зведеного виконавчого провадження
обчислюється з моменту приєднання до
такого провадження останнього
виконавчого документа.

Відповідно до ст.33 Закону № 606 у разі
якщо в органі державної виконавчої
служби відкрито кілька виконавчих
проваджень про стягнення коштів з
одного боржника, вони об'єднуються у
зведене виконавче провадження і на
майно боржника накладається арешт у
межах загальної суми стягнення,
виконавчого збору і можливих витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Згідно з п.3.8.1. Інструкції № 512/5
виконання зведеного виконавчого
провадження розпочинається постановою
про об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження. Про
приєднання виконавчого провадження до
зведеного виконавчого провадження
виноситься постанова, копія якої
зберігається у зведеному виконавчому
провадженні. Виконавчі провадження
щодо одного боржника об'єднуються у
зведене виконавче провадження або
приєднуються до зведеного виконавчого
провадження не пізніше наступного
робочого дня після закінчення строку,
наданого боржнику для самостійного
виконання.

Судом встановлено, що виконавчі
провадження про стягнення з ОСОБА_1 на
користь УПФУ суми боргу об'єднані у
зведене виконавче провадження ВП №
42733305.

За твердженням відповідача, останній
виконавчий документ приєднаний до
зведеного виконавчого провадження ВП
№ 42733305 приєднаний 21 серпня 2013 року, що
підтверджено відповідною постановою.

Докази приєднання інших виконавчих
документів до зведеного виконавчого
провадження ВП № 42733305 після 21 серпня 2013
року суду не надані. Докази відкладення
провадження виконавчих дій або
зупинення виконавчого провадження на
період проведення експертизи чи оцінки
майна, виготовлення технічної
документації на майно, реалізації
майна боржника суду також не надані.

Отже, шестимісячний строк провадження
виконавчих дій має обчислюватися з 21
серпня 2013 року. При цьому відповідно до
ч.2 ст.30 Закону № 606 до цього строку не
зараховується час перебування
виконавчого документа на виконанні в
адміністрації підприємства, установи
чи організації, фізичної особи,
фізичної особи - підприємця, які
здійснюють відрахування із заробітної
плати (заробітку), пенсії та інших
доходів боржника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, беручи до уваги, що ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги УПФУ задоволенню не
підлягають.

Такий висновок ґрунтується на тому, що
в ході судового розгляду не знайшли
підтвердження доводи позивача про те,
що державним виконавцем допущена
бездіяльність у виконавчих
провадженнях з примусового стягнення
коштів з ОСОБА_1 на користь УПФУ.

Твердження позивача стосовно того, що
постанова про звернення стягнення на
доходи боржника винесена за одним
виконавчим документом - постановою від
16 січня 2012 року № 5, за рештою
виконавчих документів постанови про
звернення стягнення на доходи ОСОБА_1
за місцем його роботи не направлялися;
що державний виконавець не контролю
виконання постанови про примусовий
привід боржника; що державним
виконавцем не встановлена наявність у
боржника рухомого майна, не
витребувані відомості про доходи та
майно від боржника, не встановлена
наявність закордонного паспорту у
боржника, спростовані наявними у
справі письмовими доказами.

Щодо непритягнення державним
виконавцем до відповідальності
бухгалтера підприємства, на якому
працює боржник, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.90 Закону № 606 за
порушення вимог цього Закону,
невиконання законних вимог державного
виконавця фізичними, юридичними чи
посадовими особами, несвоєчасне
подання або неподання звітів про
відрахування із заробітної плати та
інших доходів боржника, неподання або
подання неправдивих відомостей про
доходи і майновий стан боржника, а
також неповідомлення боржником про
зміну місця проживання чи
місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також за неявку
без поважних причин за викликом
державного виконавця винні особи
несуть відповідальність у
встановленому законом порядку.

Згідно зі ст.188-13 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
невиконання законних вимог державного
виконавця щодо усунення порушень
законодавства про виконавче
провадження, несвоєчасне подання або
неподання звітів про відрахування із
заробітної плати та інших доходів
боржника, неподання або подання
недостовірних відомостей про доходи і
майновий стан боржника, неповідомлення
боржником про зміну місця проживання
чи місцезнаходження або місця роботи
(отримання доходів), а також неявка без
поважних причин за викликом державного
виконавця - тягне за собою накладення
штрафу від двадцяти до сімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.221
Кодексу України про адміністративні
правопорушення справи про
правопорушення, передбачені ст.188-13
цього Кодексу розглядають районні,
районні у місті, міські чи міськрайонні
суди.

Таким чином, вирішення питання про
притягнення бухгалтера підприємства,
на якому працює боржник, до
адміністративної відповідальності
належить до компетенції суду, а не
державного виконавця.

За приписами п. ч.1 ст.255 Кодексу України
про адміністративні правопорушення
державний виконавець має право скласти
протокол про адміністративне
правопорушення, відповідальність за
яке встановлена ст.188-13 цього Кодексу.

Однак, такий протокол може бути
складений за наявності в діях чи
бездіяльності особи складу
адміністративного проступку, в тому
числі його суб'єктивного сторони, а
саме вини особи.

Відповідно до ст.94 КАС України та
Закону України «Про судовий збір»
судові витрати присудженню не
підлягають.

Керуючись Конституцією України,
ст.ст.2-15, 17-20, 23, 26, 69-72, 94, 98, 159-163, 167, 181,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, -

постановив:

1. У задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України у м. Краматорську Донецької
області до Відділу державної
виконавчої служби Краматорського
міського управління юстиції Донецької
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити повністю.

2. Постанова прийнята, складена і
підписана у нарадчій кімнаті 27 березня
2014 року.

3. Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецькій окружний адміністративний
суд в порядку, визначеному ст.186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

4. Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 Кодексу адміністративного
судочинства України, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

5. Постанова набирає законної сили
після закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Кравченко Т.О.