Справа № 806/6439/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"07" квітня 2014 р.
Справа № 806/6439/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

позивача: ОСОБА_3,

від відповідача: Швагер О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"20" лютого 2014 р. у справі за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області про визнання протиправною
та скасування вимоги ,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3
звернулася до суду з позовом, у якому
просила визнати протиправною та
скасувати вимогу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області № Ф-66 від 05
серпня 2013 року про сплату 6215, 82 грн.
недоїмки. В обґрунтування позовних
вимог зазначила, що вона, будучи
фізичною особою-підприємцем, водночас
є пенсіонером за віком, а відтак згідно
із Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування"
звільняється від сплати єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 20 лютого 2014
року позов задоволено.

Суд першої інстанції визнав
протиправною і скасував вимогу
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області № Ф-66 від 05 серпня 2013 року.

З постановою суду першої інстанції
відповідач не погодився, подав
апеляційну скаргу в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати вказану
постанову та ухвалити нову про відмову
в задоволенні позову. Зокрема,
зазначає, що ОСОБА_3 перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Лугинському районі та отримує пенсію
за віком відповідно до Закону України
"Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи". Позивачка
не досягла пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та у зв'язку з цим
зобов'язана сплачувати суми єдиного
внеску.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача, представника відповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
обов'язок сплачувати єдиний внесок у
позивача відсутній, а відтак вимога
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області № Ф-66 від 05 серпня 2013 року є
протиправною.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
оскільки вони ґрунтуються на приписах
чинного законодавства, виходячи з
наступного.

Встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована
як суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа, є платником єдиного
податку та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області. Одночасно отримує пенсію за
віком, призначену відповідно до Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Відповідачем 05 серпня 2013 року було
винесено вимогу № Ф- 66 про сплату боргу
в сумі 6215, 82 грн.

Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" від
08.07.2010 року №2464-VI визначено правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку.

За цим Законом єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст. 1
цього Закону).

За пунктом 4 частини 1 статті 4 вказаного
Закону, до платників єдиного внеску,
серед інших, відносяться фізичні особи
- підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Відповідно до частини 4 названої правої
норми, особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З огляду на приписи вказаних правових
норм можна дійти висновку, що позивач
звільнений від сплати єдиного внеску,
оскільки він є пенсіонером і отримує
пенсію за віком та ним не укладалось
жодних угод про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування.
При цьому, колегія суддів зважає на
наступне.

За Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV
пенсіонером вважається особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згаданим Законом визначено такі види
пенсій, як пенсія за віком, пенсія по
інвалідності та пенсія у зв'язку з
втратою годувальника.

За загальним правилом, закріпленим у
ст. 26 цього Закону, умовою призначення
пенсії за віком є досягнення особою
60-річного віку та наявність страхового
стажу не менше 15 років.

Як було встановлено колегією суддів,
позивачці призначена пенсія за віком
на пільгових умовах відповідно до ст. 55
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи" у
2007 році.

Вказаною правовою нормою визначено, що
особам, які працювали або проживали на
територіях радіоактивного
забруднення, пенсії надаються із
зменшенням пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Частиною 4 статті 4 Закону № 2464-VI
визначено умови для звільнення від
сплати єдиного внеску, а саме: особа
обрала спрощену систему оподаткування
і є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Крім того, як слідує з матеріалів
справи, неправомірність формування
вимоги позивачці про сплату недоїмки
станом на 01 березня 2013 року з єдиного
внеску як фізичній особі-підприємцю,
яка є платником єдиного податку та
отримує пенсію, призначену із
зниженням пенсійного віку, встановлено
постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18 вересня
2013 року по справі № 806/4419/13-а, яка
залишена без змін ухвалою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 04 грудня 2013
року.

Зважаючи на викладене, та враховуючи
неможливість віднесення пенсії, що
отримує позивач до будь-якого з інших
видів державних пенсій, аніж до пенсії
за віком, колегія суддів вважає
необґрунтованим посилання апелянта на
те, що до пенсії за віком не відноситься
пенсія, призначена на пільгових умовах
(до досягнення 60-річного віку)
відповідно до положень Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Отже, на позивача поширюються правила,
встановленні частиною 4 статті 4 Закону
України "Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування", а тому у неї
відсутній обов'язок сплачувати єдиний
внесок, що зумовлює протиправність
винесеної відповідачем вимоги, яка
підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, судовою
колегію не встановлено підстав для
задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області залишити
без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "20" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "07" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Фізична особа-підприємець
ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

- ,