Справа № 2а-12339/12/2670
Суддя: Собків Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Данилишин
Суддя-доповідач: Собків Я.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

18 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді :
Собківа Я.М.,

суддів:
Ключковича В.Ю., Петрика І.Й.,

при секретарі:
Присяжній Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 вересня 2012 року у
справі за адміністративним позовом
Київської міської державної
адміністрації до Всеукраїнської
громадської організації "Об'єднання
Богдана Хмельницького", ОСОБА_2 про
обмеження щодо реалізації права на
мирні зібрання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Київська міська державна
адміністрація звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
адміністративним позовом до
Всеукраїнської громадської
організації "Об'єднання Богдана
Хмельницького", ОСОБА_2, в якому просив
встановити обмеження щодо реалізації
права на мирні зібрання (пікетування,
пішої ходи, демонстрацій, мітингів,
зборів, щось інше) шляхом заборони
Всеукраїнській громадській
організації "Об'єднання Богдана
Хмельницького", ОСОБА_2 та іншим
суб'єктам, які реалізують право на
мирні зібрання, проведення таких
заходів в період із 10 вересня 2012 року по
10 грудня 2012 року на вулицях Різницькій
та Гусовського у місті Києві, а також
прилеглих до них територіях.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 вересня 2012 року позов задоволено
частково.

Встановлено обмеження права на мирні
зібрання (пікетування, пішої ходи,
демонстрацій, мітингів, зборів щось
інше) шляхом заборони Всеукраїнській
громадській організації "Об’єднання
Богдана Хмельницького" та фізичній
особі ОСОБА_2 проведення мирних зібрань
(пікетувань, пішої ходи, демонстрацій,
мітингів, зборів щось) із 10 вересня 2012
року по 21 вересня 2012 року на вулицях
Різницькій та Гусовського у місті
Києві, а також прилеглих територіях.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відповідач ОСОБА_2 не погоджуючись з
прийнятим рішенням суду звернувся з
апеляційною скаргою, в якій зазначає,
що оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким повністю відмовити в
задоволенні вимог даного позову.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції - скасуванню, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, до
Київської міської державної
адміністрації від ОСОБА_2 надійшло
повідомлення від 31 серпня 2012 року щодо
проведення пікетування Генеральної
прокуратури України, яка знаходиться
за адресою: вул. Різницька, 13/15, м. Київ, в
період із 17 вересня 2012 року по 21 вересня
2012 року із 08 год. 30 хв. по 16 год. 00 хв.
щоденно. В повідомленні також
зазначалося, що кількість
пікетувальників біля кожного об'єкта
пікетування не перевищуватиме десяти
осіб. Будуть застосовуватись плакати,
гучномовець та стільці, оскільки
пікетувальниками є особи з обмеженими
можливостями.

Крім того, на адресу Київської міської
державної адміністрації від
Всеукраїнської громадської
організації "Об'єднання Богдана
Хмельницького" надійшло повідомлення
про проведення акцій громадського
протесту від 07 вересня 2012 року № 6/07-09-12,
в якому повідомлялося про проведення
громадської акції протесту біля
Генеральної прокуратури України, яка
знаходиться за адресою: вул. Різницька,
13/15, м. Київ, а також біля Адміністрації
Президента України, яка знаходиться за
адресою: вул. Банкова, 11, м. Київ, в
період 10 вересня 2012 року із 09 год. 00 хв.
по 18 год. 00 хв. В даному повідомленні
зазначалося, що кількість осіб, які
візьмуть участь в акції, не
перевищуватиме 100 осіб. У ході
проведення акції буде
використовуватись гучномовець.

Позивач заперечує правомірність
проведення відповідачами
вищезазначених заходів та мотивує свої
доводи тим, що обмеження права на мирні
зібрання на вказаній території є
своєрідним засобом забезпечення
нормального функціонування органів
державної влади та безпеки їх
посадових осіб.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи колегія суддів зважає
на наступне.

Спеціальний статус міста Києва як
столиці України, особливості
здійснення виконавчої влади та
місцевого самоврядування у місті
відповідно до Конституції України та
законів України визначає Закон України
«Про столицю України - місто-герой
Київ» від 15.01.1999 № 401-XIV (із змінами і
доповненнями).

Відповідно до частин 4-5 статті 1 Закону
України «Про столицю України -
місто-герой Київ», місто Київ є місцем
розташування відповідних органів
виконавчої влади і місцевого
самоврядування. Столичний статус міста
покладає на органи місцевого
самоврядування та органи виконавчої
влади додаткові обов'язки та гарантує
цим органам надання з боку держави
додаткових прав.

Частиною 1 статті 101 Закону України «Про
столицю України - місто-герой Київ»
встановлено, що виконавчим органом
Київської міської ради є Київська
міська державна адміністрація, яка
паралельно виконує функції державної
виконавчої влади, що є особливістю
здійснення виконавчої влади в місті
Києві.

Систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування визначає Закон України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21 травня 1997 року280/97-ВР.

У відповідності до пп.3 пункту «б» ч.1
ст.38 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
вирішення відповідно до закону питань
про проведення зборів, мітингів,
маніфестацій і демонстрацій,
спортивних, видовищних та інших
масових заходів, здійснення контролю
за забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку.

Забезпечення у межах і формах,
визначених Конституцією і законами
України, законності і правопорядку,
додержання прав і свобод громадян у
межах адміністративно-територіальної
одиниці покладається також на місцеві
державні адміністрації згідно Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації», згідно ст.16 якого
місцева державна адміністрація
здіснює на відповідній території
функції державного контролю, зокрема,
за додержанням правил транспортного
обслуговування, громадського порядку,
правил технічної експлуатації
транспорту та дорожнього руху.

Забезпечення виконання Конституції та
законів України, рішень
Конституційного Суду України, актів
Президента України, Кабінету Міністрів
України, інших органів державної влади;
забезпечення здійснення заходів щодо
охорони громадської безпеки,
громадського порядку, боротьби зі
злочинністю є одними з провідних
функцій місцевої державної
адміністрації на виконання її
повноважень у галузі забезпечення
законності, правопорядку, прав і свобод
громадян.

Згідно із статтею 39 Конституції
України, громадяни мають право
збиратися мирно, без зброї і проводити
збори, мітинги, походи і демонстрації,
про проведення яких завчасно
сповіщаються органи виконавчої влади
чи органи місцевого самоврядування.
Обмеження щодо реалізації цього права
може встановлюватися судом відповідно
до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку - з метою запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і
свобод інших людей.

Статтею 64 Конституції визначено, що
конституційні права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених
Конституцією України.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним поданням Міністерства
внутрішніх справ України щодо
офіційного тлумачення положення
частини першої статті 39 Конституції
України про завчасне сповіщення
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування про
проведення зборів, мітингів, походів і
демонстрацій (справа щодо завчасного
сповіщення про масові зібрання) від 19
квітня 2001 року № 4рп/2001 (справа №1-30/2001),
організатори таких мирних зібрань
мають сповістити зазначені органи про
проведення заходів заздалегідь, тобто
у прийнятні строки, що передують даті
їх проведення. Ці строки не повинні
обмежувати передбачене статтею 39
Конституції України право громадян, а
має служити його гарантією і водночас
надавати можливість відповідним
органам вжити заходів щодо
безперешкодного проведення
громадянами зборів, мітингів, походів і
демонстрацій, забезпечення
громадського порядку, прав і свобод
інших людей. Визначення конкретних
строків завчасного сповіщення з
урахуванням особливостей форм мирних
зібрань, їх масовості, місця, часу
проведення тощо є предметом
законодавчого регулювання.

При здійсненні громадянами права на
свободу думки і слова на вільне
поширення своїх поглядів і переконань
не повинно бути посягань на права і
свободи, честь і гідність інших людей.

Крім того, під час розгляду та
вирішення справ стосовно реалізації
права на мирні зібрання також повинні
застосовуватися Керівні принципи зі
свободи мирних зібрань, розроблені
експертами Бюро з демократичних
інституцій і прав людини Організації з
безпеки та співробітництва в Європі
(БДІПЛ ОБСЄ), які визначають параметри
реалізації законодавства відповідно
до міжнародних норм та наводять
приклади дії основних принципів на
основі передового міжнародного
досвіду.

Враховуючи, що на даний час, Верховною
Радою України не прийнято
законодавчого акту про визначення
механізмів реалізації права на свободу
мирних зібрань, то залишаються чинними
нормативно-правові акти СРСР, які
застосовуються у порядку
правонаступництва, зокрема, Указ
Президії Верховної Ради СРСР «Про
порядок організації і проведення
зборів, мітингів, вуличних походів і
демонстрацій в СРСР» від 28.07.88р. №9306-ХІ
(надалі - Указ № 9306-ХІ), який згідно з
постановою Верховної Ради України «Про
порядок тимчасової дії на території
України окремих актів законодавства
Союзу РСР»від 12.09.91р. №1545-ХІІ є чинним
та підлягає застосуванню.

Відповідно до приписів Указу № 9306-ХІ,
про проведення зборів, мітингу,
вуличного походу або демонстрації
робиться заява у виконавчий комітет
відповідної місцевої Ради народних
депутатів. З заявою про проведення
зборів, мітингу, вуличного походу або
демонстрації можуть звертатись особи,
які досягли вісімнадцятирічного віку, -
уповноважені трудових колективів
підприємств, установ і організацій,
органів кооперативних та інших
громадських організацій, органів
громадської самодіяльності й окремих
груп громадян. Заява про проведення
зборів, мітингу, вуличного походу або
демонстрації подається в письмовій
формі не пізніш як за десять днів до
намічуваної дати їх проведення. В заяві
зазначаються мета, форма, місце
проведення заходу або маршрути руху,
час його початку і закінчення,
передбачувана кількість учасників,
прізвища, імена, по батькові
уповноважених (організаторів), місце їх
проживання і роботи (навчання), дата
подачі заяви.

На реалізацію вищезазначеної норми,
рішенням Київської міської ради від
24.06.99р. №317/418 затверджено Порядок
організації та проведення в місті
Києві недержавних масових громадських
заходів політичного, релігійного,
культурно-просвітницького,
спортивного, видовищного та іншого
характеру (далі - Порядок).

Згідно пункту 1 Порядку, для проведення
недержавних масових заходів, за
винятком проведення похоронних
процесій, їх організаторами не пізніше
ніж за 10 днів до проведення подається
письмове повідомлення до виконавчого
органу Київської міської Ради. У
повідомленні зазначається мета, форма,
місце проведення заходу, маршрут
проходження, час його початку та
закінчення, передбачувана кількість
учасників, прізвище, ім'я
організаторів, місце їх проживання,
номер контактного телефону, дата
подачі повідомлення, необхідність (чи
відсутність такої) використання
звукопідсилюючої апаратури.
Повідомлення підписується
організаторами заходів.

Тобто, не пізніш як за десять днів до
намічуваної дати проведення зборів,
мітингів, походів і демонстрацій в
місті Києві, уповноваженими особами
подається до виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
повідомлення (заява) у письмовій формі
з зазначенням мети, форми, місця
проведення заходу, маршруту
проходження, часу його початку та
закінчення, передбачувана кількість
учасників, прізвище, ім'я
організаторів, місце їх проживання,
номер контактного телефону, дата
подачі повідомлення, необхідність (чи
відсутність такої) використання
звукопідсилюючої апаратури.

Як зазначалося вище, 05 вересня 2012 року
на адресу Київської міської державної
адміністрації за вх. № 40774 надійшло
повідомлення ОСОБА_2 про проведення
пікетування Генеральної прокуратури
України, яка знаходиться за адресою:
вул. Різницька, 13/15, м. Київ, в період із 17
вересня 2012 року по 21 вересня 2012 року із
08 год. 30 хв. по 16 год. 00 хв. щоденно.

Крім того, на адресу Київської міської
державної адміністрації за вх. № 41496
надійшло повідомлення Всеукраїнської
громадської організації "Об'єднання
Богдана Хмельницького" від 07 вересня 2012
року № 6/07-09-12 про проведення акцій
громадського протесту біля
Генеральної прокуратури України, яка
знаходиться за адресою: вул. Різницька,
13/15, м. Київ, а також біля Адміністрації
Президента України, яка знаходиться за
адресою: вул. Банкова, 11, м. Київ, 10
вересня 2012 року із 09 год. 00 хв. по 18 год. 00
хв.

З цих підстав, на адресу Голови
Київської міської державної
адміністрації надійшов лист Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в місті Києві від 07.09.12р.
№ 1/4188, з проханням звернутися до суду з
відповідним позовом про обмеження щодо
реалізації права на мирні зібрання у
зв'язку із своренням незручностей
пересічним громадянам та мешканцям
прилеглих житлових будинків по вул.
Різницькій та вул. Гусовського у місті
Києві, що можуть виникнути на час
проведення вищезазначених заходів.

Відповідно до статті 11 Європейської
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод з прав людини,
здійснення прав на свободу зібрань та
об'єднання не підлягає жодним
обмеженням, за винятком тих, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі або для захисту прав
і свобод інших осіб. Ця стаття не
перешкоджає запровадженню законних
обмежень на здійснення цих прав
особами, що входять до складу збройних
сил, поліції чи адміністративних
органів держави.

Право громадян України на мирні
зібрання гарантується Конституцією
України.

Правильність реалізації права людини
на свободу мирних зібрань висловив
Європейський суд з прав людини у своїх
рішеннях по справах «Станков та
об'єднана македонська організація
«Ілінден» проти Болгарії» (2001), «Іванов
та інші проти Болгарії» (2005),
«Християнська демократична народна
партія проти Молдови» (2006), «Оллінджер
проти Австрії» (2006) «Вєренцов проти
України» (2013) та інших.

Зокрема, в своєму рішенні від 17.07.07р.
Європейський суд з прав людини у справі
«Букт та інші проти Угорщини»
відобразив позицію про необхідність
завчасного повідомлення стосовно
проведення масових заходів з метою
координації діяльності поліції з
іншими державними органами,
перерозподілу поліцією своїх ресурсів,
забезпечення наявності пожежних
команд, звільнення території від
транспортних засобів.

Отже, нормами міжнародного публічного
права та практикою Європейського суду
з прав людини, що є джерелом
національного права України, визначено
насамперед зобов'язання держави
забезпечити ефективне використання
громадянами та іншими особами права на
мирні зібрання та захисту всіх осіб,
які реалізують своє право на мирні
зібрання. Сенс сповіщення державних
органів про проведення масових заходів
полягає не у проханні дозволу на їх
проведення, а у наданні можливості
відповідним державним органам вжити
заходів щодо забезпечення
правопорядку під час проведення таких
масових заходів.

Виходячи з вищенаведених норм
законодавства, громадяни мають право
збиратися мирно, без зброї і проводити
збори, мітинги, походи і демонстрації,
організатори мирних зібрань мають
сповістити органи виконавчої влади чи
органи місцевого самоврядування про
проведення відповідних заходів
заздалегідь, тобто у прийнятні строки,
що передують даті їх проведення.
Натомість, зловживання (недотримання)
організаторами масових заходів своїм
обов'язком щодо завчасного сповіщення
органів влади про їх проведення
(зокрема, здійснення повідомлення в
день проведення таких заходів) може
мати своїм наслідком лише те, що
демонстранти не матимуть правових
підстав дорікнути державі у
невиконанні її обов'язку щодо
забезпечення безпеки осіб під час
цього заходу (рішення ЄСПЧ «Платформа
«Лікарі за життя» проти Австрії»).

Таким чином, здійснення права на
свободу зібрань та об'єднання не
підлягає жодним обмеженням, за
винятком тих, що встановлені законом і
є необхідними в демократичному
суспільстві в інтересах національної
або громадської безпеки, для
запобігання заворушенням чи злочинам,
для охорони здоров'я чи моралі або для
захисту прав і свобод інших осіб.

В той же час, органи правопорядку
зобов'язані охороняти і забезпечувати
громадський порядок під час проведення
масових заходів, незалежно від того
завчасно чи ні було сповіщено про їх
проведення, у зв'язку з чим твердження
про неможливість забезпечення
працівниками міліції належної охорони
громадського порядку не ґрунтується на
вимогах ст.39 Основного Закону, якою
чітко визначено, що обмеження права на
мирні зібрання можливо лише за умови,
що проведення зборів, мітингів, походів
і демонстрацій може створити реальну
небезпеку заворушень чи злочинів,
загрозу здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей.

Як вбачається з позовної заяви,
позивачем на виконання вимог чинного
законодавства не зазначено жодних
фактів та до матеріалів справи не
надано жодних доказів, що проведення
заходів, про які сповіщали відповідачі,
може створити реальну небезпеку
заворушень чи злочинів, загрозу
здоров'ю населення або правам і
свободам інших людей. Позивач фактично
усунувся від виконання свого обов'язку
щодо вирішення питання про проведення
масових заходів, про які повідомили
відповідачі, здійснення контролю за
забезпеченням при їх проведенні
громадського порядку, а також не
виконав вимоги щодо доведення перед
судом наявності реальної небезпеки
заворушень чи вчинення кримінальних
правопорушень, загрози здоров'ю
населення або правам і свободам інших
людей.

Згідно із ч. 1,2 ст. 72 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, аналізуючи обставини
даної справи та наведені вище норми
діючого законодавства, колегія суддів
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення вимог
даного позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому вбачаються підстави
для скасування постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва від
10 вересня 2012 року та ухвалення нового
рішення, яким в задоволенні
адміністративного позову Київської
міської державної адміністрації до
Всеукраїнської громадської
організації "Об'єднання Богдана
Хмельницького", ОСОБА_2 про обмеження
права на мирні зібрання, слід відмовити
повністю.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 10 вересня 2012 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в
задоволенні адміністративного позову
Київської міської державної
адміністрації до Всеукраїнської
громадської організації "Об'єднання
Богдана Хмельницького", ОСОБА_2 про
обмеження права на мирні зібрання -
відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя суддя суддя
Я.М. Собків В.Ю. Ключкович І.Й.
Петрик

Головуючий суддя

Собків Я.М.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Петрик І.Й.