Справа № 872/17732/13
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 811/2149/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Гермес-ДГА»

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від 29
жовтня 2013 року у справі №811/2149/13-а за
позовом Приватного підприємства
«Гермес-ДГА» до Маловисківської
міжрайонної державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2013 року Приватне підприємство
«Гермес-ДГА» звернулось до суду з
позовом, в якому просило визнати
нечинним та скасувати податкове
повідомлення-рішення
Новомиргородського відділення
Маловисківської міжрайонної держаної
податкової інспекції,
правонаступником якої є
Маловисківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у
Кіровоградській області, № від 24
травня 2013 року на суму 33047 грн.
Адміністративний позов обґрунтовано
тим, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є незаконним та
необґрунтованим, прийнятим на підставі
висновків акту перевірки які не
відповідають дійсності, а тому
податкове повідомлення-рішення №
підлягає скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 29.10.2013 року
в задоволенні позовних вимог
Приватного підприємства «Гермес-ДГА»
відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись із рішенням суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувану постанову
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі. Апеляційна скарга обґрунтовано
тим, що при прийнятті рішення суд
першої інстанції не прийняв до уваги
те, що у Приватного підприємства
«Гермес-ДГА» було викрадено більшість
первинних документів, що підтверджують
реальність його господарських
операцій із контрагентами, а відтак
судове рішення прийнято без повного та
всебічного дослідження обставин
справи, що є підставою для його
скасування. До апеляційної скарги
надано документи, які, на думку
позивача, свідчать про реальність
господарських операцій.

Сторони в судове засідання не
з'явились, у зв'язку з чим відповідно до
ч. 1 ст. 41 Кодексу адміністративного
судочинства України фіксування
судового процесу не здійснювалось.

Від відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з неможливістю прибуття у
судове засідання представника, що
зумовлено відсутністю кошторисних
призначень на відрядження працівників.
Вивчивши подане клопотання, колегія
суддів не знаходить підстав для
його задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.4

ст.196 КАС України неприбуття у судове
засідання сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи. Таким чином,
неявка відповідача не перешкоджає
розгляду справи. Відсутність у
відповідача кошторисних призначень на
відрядження працівників, з урахуванням
невідомості їх появи, не повинно
перешкоджати розгляду справи судом у
розумні строки.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що посадовими
особами Новомиргородського відділення
Маловисківського міжрайонної
державної податкової інспекції в
Кіровоградській області було
проведено позапланову невиїзну
перевірку Приватного підприємства
«Гермес-ДГА» з питань дотримання вимог
податкового законодавства по
взаємовідносинам з ПП
«Кременчук-Нафтотрансервіс» за період
з 01.02.2011 року по 28.02.2011 року, у зв'язку з
ненаданням пояснення та
документального підтвердження на
запит від 03.02.2013 р. №19/10/22-10.

Перевірка проводилась у період з 16.04.2013
р. по 22.04.2013 р. на підставі наказу
Маловисківської МДПІ від 12.04.2013 р. №189 у
відповідності до п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 та
ст.79 Податкового кодексу України від
02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та
доповненнями). За результатами
перевірки складено Акт №16/2210/37043029 від
29.04.2013р.

В Акті перевірки зроблено висновки про
порушення позивачем:

- порушення ведення податкового обліку
ПП «Гермес-ДГА»;

- відповідно до ч.1, 5 ст.203, п.1,2 ст.215, ст.228
Цивільного кодексу України, зазначені
правочини мають ознаки нікчемності та
є нікчемними - в силу припису закону.
Правочини, укладені з контрагентами
порушують публічний порядок,
суперечать інтересам держави та
суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб.

Перевіркою встановлено відсутність
поставок товарів та укладення угод з
метою настання реальних наслідків. У
зв'язку з тим, що угоди поставки є
нікчемними, нікчемний правочин є
недійсним в силу закону, такий правочин
не створює інших юридичних наслідків,
крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Вищевикладене свідчить про
відсутність у ПП «Гермес-ДГА»
адміністративно-господарських
можливостей на виконання
господарських зобов'язань укладеним
угодам та відповідність фактичних дій,
спрямованих на виконання взятих на
себе зобов'язань. Останнє, в свою чергу,
свідчить про відсутність наміру
створення правових наслідків, тобто
такі угоди носять фіктивний характер і
порушують:

п.1,п.2, ст.215, ст.216, ст.228 Цивільного
кодексу України, п.1,п.2 ст.215,ст.203,
ст.216,ст.228 Цивільного кодексу України,
п.198.2, п.198.6, ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010 року №2755-VI, (із
змінами та доповненнями) встановлено
завищення податкового кредиту за лютий
2011 року на 33047,0 грн..

На підставі висновків Акту перевірки,
Маловисківською міжрайонною державною
податковою інспекцією в
Кіровоградській області прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 24.05.2013 року, яким ПП «Гермес-ДГА»
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
з вироблених в Україні товарів (робіт,
послуг) на 33 048грн., в тому числі за
основним платежем - 33 047грн. та штрафні
(фінансові) санкції - 1 грн.

Правомірність та обґрунтованість
даного податкового
повідомлення-рішення є предметом
спору, який передано на вирішення суду.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем до перевірки не було
надано жодного первинного документу на
підтвердження реальності виконаних
робіт, а тому оскаржуване
повідомлення-рішення № від 24.05.2013
року є законним та обґрунтованим, а
підстави для його скасування відсутні.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Згідно п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст.
188 ПК України, об'єктом оподаткування
податком на додану вартість є операції
платників податку, окрім іншого, з
постачання товарів, місце постачання
яких розташоване на митній території
України. Датою виникнення податкових
зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше: або дата
зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, або дата відвантаження
товарів. База оподаткування операцій з
постачання товарів/послуг
визначається виходячи з їх договірної
(контрактної) вартості, але не нижче
звичайних цін, з урахуванням
загальнодержавних податків та зборів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податку.

Відповідно до абз. 11 вищезазначеної
статті Закону первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Відповідно до вимог п.1.2 ст. 1, п.2.1 ст.2
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704, первинні документи - це
письмові свідоцтва, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення.

Відповідно до абз. 2 п. 2.1 зазначеного
Положення господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи (у тому числі
договори, накладні, рахунки тощо) мають
силу первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податкового обліку
навіть за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для
підтвердження даних податкового
обліку можуть братися до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Судом встановлено, що 10.01.2011 року між ПП
«Кременчук-Нафтотрансервіс»
(Продавцем) та ПП «Гермес-ДГА»
(Покупцем) укладено договір на поставку
вугілля №7, відповідно до якого
продавець зобов'язується передати у
встановлений строк у власність
Покупця, а Покупець зобов'язується
прийняти 308 тонн вугілля та оплатити
його вартість (заг. сума 198 283грн.).

Як вбачається з Акту перевірки ПП
«Гермес-ДГА» №16/2210/37043029 від 29.04.2013 року,
підставою для проведення перевірки
стало ненадання позивачем на запит
податкового органу №19/10/2010 від 03.01.2013 р.
пояснень та документального
підтвердження реальності
господарських операцій, відображених у
податковій звітності.

В Акті перевірки на арк.2 зазначено, що
на момент проведення перевірки за
результатами вжитих заходів документи
до перевірки не надані. Тобто
підтвердити правомірність формування
податкових зобов'язань та податкового
кредиту не уявляється можливим.
Оскільки первинні бухгалтерські та
податкові документи для перевірки
ПП

«Гермес-ДГА» не надано, дана перевірки
проведена на підставі даних
комп'ютерних автоматизованих
інформаційних систем податкового
органу: бази даних Новомиргородського
відділення Маловисківської МДПІ: ІС
«Податковий блок» та податкових
декларацій, поданих до
Новомиргородського відділення
Маловисківської МДПІ.

Встановлені судом обставини справи,
які стали підставою для відмови у
задоволенні позову, свідчать про те, що
позивачем до перевірки не надано
документів підтверджуючих реальність
господарських операцій по виконанню
робіт (наданню послуг), а ті документи,
які відображено в Акті перевірки, не
містять у собі зміст та обсяг
господарських операцій, тобто ті
відомості, виходячи з яких можливо
зробити висновок про суть
господарських операцій.

На вимогу суду апеляційної інстанції,
відповідач надав копії запитів,
направлених на адресу позивача, про
надання пояснень та їх документального
підтвердження щодо взаємовідносин з ПП
«Кременчук-Нафтотрансервіс» за лютий
2011 року, зокрема, запит від 03.01.2013р. за
№19/10/22-10 та №499/10/22-10 від 12.04.2013р.
Отримання даних запитів
підтверджується копіями повідомлень
про вручення поштового відправлення.

Проте, на вказані запити, позивач
відповіді, а так само і документального
підтвердження взаємовідносин з ПП
«Кременчук-Нафтотрансервіс» за лютий
2011 року, не надав. Тобто, позивачем не
було надано документів, які б
підтверджували правомірність
формування податкового кредиту.

На підтвердження реальності даних
правовідносин позивачем надано копію
рахунку від 28.02.2011 р. та копію
податкової накладної від 28.02.2011 року №
2802.

Інших первинних документів, які
підлягали б оформленню у разі
фактичного здійснення господарських
операцій (договори, акти виконаних
робіт, технічна, контактна та інша
інформація, необхідна для виконання
робіт контрагентом, рахунки-фактури
контрагента, платіжні доручення тощо)
надано не було. Не надано таких
документів і до суду апеляційної
інстанції.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що
вищевказані копії податкової
накладної та рахунку не є безумовним
підтвердженням реальності
госпордарської операції, хоча і
оформлені у відповідності до вимог
чинного законодавства.

У своїй апеляційній скарзі позивач
зазначає, що суду було подано Довідку,
складену слідчим СВ
Новомиргородського РВ УМВС, за змістом
якої в провадженні слідчого
знаходиться кримінальна справа №16-6799
порушена за заявою ОСОБА_1 стосовно
крадіжки документів ПП «Гермес ДГА».

Суд критично оцінює такі доводи
позивача з огляду на те, що згідно даної
Довідки, кримінальне провадження по
факту крадіжки порушено на початку 2012
року, проте, перевірка позивача
проведена у квітні 2013 року. Матеріали
справи не містять доказів того, що
позивач намагався відновити первинні
документи, зокрема, шляхом звернення до
свого контрагента, в даному випадку, до
ПП «Кременчук-Нафтотрансервіс».

На запит суду апеляційної інстанції,
відповідач надав відповідь першого
заступника начальника
Новомиргородського РВ УМВС -
начальника слідчого відділення майора
міліції Гарас О.А. за №38607 від 21.02.2014р.,
відповідно до якої на даний час
кримінальна справа №16-6799 зупинена за
ст.206 п.3 КПК України. Також надано копію
постанови про зупинення провадження по
кримінальній справі до встановлення
особи, яка скоїла злочин від 24.02.2012р.

Отже, посилаючись на те, що неподання
первинних документів не може свідчити
про безтоварність операції, позивач
ухилився від доведення обставин, на
яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

До апеляційної скарги позивачем додано
копії документів, а саме:

Договір на виконання робіт по
вантажоперевезенню від 10.01.2011 року;

Договір на надання складських послуг
№20-20-2010 від 20.10.2010 р.;

Договір на закупівлю вугілля за
державні кошти №61 від 04.08.2011 р.,

Довіреність №317 від 31.08.2011 року на
отримання від ПП «Геремес-ДГА»
цінностей за переліком;

накладні №12,№13 від 25.08.2011 р.; №14, №15, №16,
№ 17, №18, №19, №20, №21, №22, №23, №24,№25, №26
від 26.08.2011 р.; №27, №28, №30, №31, №32, № 33, №34,
№35, №36, №37, №38, №39, №40, №41, №42, №43, №44,
№45, №46 від 30.08.2011 р.

Проте, відповідно до ч.2 ст.195 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може дослідити докази, які не
досліджувалися у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх до суду першої інстанції
або необґрунтованим відхилення їх
судом першої інстанції. Суд
апеляційної інстанції може дослідити
також докази, які досліджувалися судом
першої інстанції з порушенням вимог
цього Кодексу.

Суд апеляційної інстанції не вбачає
обґрунтованих підстав ненадання
вказаних документів суду першої
інстанції. Причин їх ненадання не
зазначає і сам заявник апеляційної
скарги. Таким чином, у суду апеляційної
інстанції відсутні підстави для
дослідження даних документів, в якості
доказу. Більш того, фактично, дані
документи підтверджують можливий факт
реалізації товару, а не факт його
придбання.

Натомість, валові витрати та
податковий кредит формувалися
позивачем за результатами
взаємовідносин з ПП
«Кременчук-Нафтотрансервіс», і під час
розгляду справи позивачем не надано
документів, які за звичайною діловою
практикою супроводжують фактичне
виконання господарської операції та у
сукупності з первинними документами
підтверджують їх фактичне (реальне)
виконання, а відтак - не доведено того,
що обумовлені правочином операції були
виконані в об'єктивній дійсності.

Оскаржуючи рішення суду першої
інстанції та вказуючи на неповне
з'ясування обставин справи, позивач в
апеляційній скарзі, фактично, не
зазначає та не долучає документи, які б
спростовували висновки перевіряючих
осіб. Не надано таких документів
позивачем і під час судового розгляду
справи. Більш того, у судове засідання
суду апеляційної інстанції
представник позивача для надання
пояснень не з'явився.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції погоджується з висновками
суду про непідтвердження позивачем
належним чином оформленими
документами правомірність формування
податкового кредиту.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про те, що судом першої інстанції в
достатньому обсязі з'ясовано обставини
справи та ухвалено законне і
обґрунтоване рішення, у зв'язку з чим
підстав для його скасування, в межах
доводів апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ст.195, ст.196, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
ст.205, ст.206 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Гермес-ДГА» залишити без
задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 29 жовтня 2013
року у справі №811/2149/13-а залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов