Справа № 826/4183/14
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі
02 квітня 2014 року м. Київ
№ 826/4183/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Погрібніченко І.М.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами
ОСОБА_1до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ (судова палата у
цивільних справах)про визнання
протиправною бездіяльності та
стягнення моральної шкоди, -
До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернувсь ОСОБА_1 з
адміністративним позовом до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ про визнання бездіяльності
протиправною та стягнення моральної
Відповідно до ч. 1 ст. 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
та вирішення питання щодо
відповідності такої заяви вимогам,
встановленим статтею 106 цього Кодексу,
з'ясовує чи належить позовну заяву
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.
Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Справа в адміністративному суді може
бути порушена за наявності між
сторонами публічно-правового спору,
оскільки в розумінні ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа адміністративної юрисдикції, це
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що до адміністративних
судів можуть бути оскаржені будь-які
рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів
владних повноважень, крім випадків,
коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 17 цього Кодексу
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Таким чином, вирішуючи питання про те,
чи поширюється компетенція
адміністративного суду на даний спір,
суд має врахувати правовий характер
рішення чи дій (бездіяльності), що
оскаржуються позивачем.

Як вбачається із позовної заяви,
позивач оскаржує дії Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ щодо ненаправлення позивачу
копії судового рішення.

Пунктом 4.2. рішення Конституційного
Суду України № 6-рп/2001 від 23.05.2001 (справа
щодо конституційності статті 248-3
Цивільного процесуального кодексу
України) визначено, що відповідно до
частини першої статті 124 Конституції
України правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами. При
здійсненні правосуддя судді незалежні
і підкоряються лише закону (частина
перша статті 129 Конституції України).
Виключно законами України
визначаються судоустрій і судочинство.
Порядок здійснення правосуддя
регламентується відповідним
процесуальним законодавством України.

За положеннями статей 1, 5 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" правосуддя в Україні
здійснюється виключно судами.
Делегування функцій судів, а також
привласнення цих функцій іншими
органами чи посадовими особами не
допускається. Судочинство
здійснюється Конституційним Судом
України та судами загальної
юрисдикції.

Процесуальні акти і дії суддів, які
стосуються вирішення питань
підвідомчості судам спорів, порушення
і відкриття справ, підготовки їх до
розгляду, судовий розгляд справ у
першій та апеляційній інстанціях, в
касаційному порядку та прийняття по
них судових рішень належать до сфери
правосуддя і можуть бути оскаржені
лише в судовому порядку відповідно до
процесуального законодавства України.
Позасудовий порядок оскарження актів і
дій суддів, які стосуються здійснення
правосуддя, неможливий.

Так, відповідно до статті 323 Цивільного
процесуального кодексу України
касаційною інстанцією у цивільних
справах є Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судовий розгляд справ в касаційному
порядку визначений главою 2 розділу V
Цивільного процесуального кодексу
України.

Виходячи з вказаного вище, рішення
судів можуть бути оскаржені у
встановленому процесуальним законом
порядку, а не шляхом звернення до суду з
відповідним позовом.

Окрім цього, в спірних правовідносинах
Вищий спеціалізований суд України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не виконує владні управлінські
функції, а відтак бездіяльність
вказаного суду та його суддів не може
містити ознак публічно - правового
спору.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що заявлені позовні вимоги
позивача не підлягають розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в адміністративній справі,
якщо заяву не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Відповідно до ч. 6 ст. 109 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі відмови у відкритті провадження
в адміністративній справі з підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
цієї статті, суд повинен роз'яснити
позивачеві, до юрисдикції якого суду
віднесено розгляд такої справи.

Приймаючи до уваги те, що спірні
правовідносини не містять ознак
публічно-правового спору, а також
враховуючи викладене вище, питання
щодо бездіяльності Вищого
спеціалізоваого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ (судової палати в цивільних
справах) має вирішуватись поза межами
будь-якої судової юрисдикції.

Одночасно, суд зазначає, що відповідно
до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Водночас суд звертає увагу, що
відповідно до ч. 2 ст. 21 Кодексу
адміністративного судочинства
України, вимоги про відшкодування
шкоди, заподіяної протиправними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

При цьому, статтею 15 Цивільного
процесуального кодексу України
передбачено, що суди розглядають у
порядку цивільного судочинства справи
щодо:

1) захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;

2) виключено;

3) інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Враховуючи вказане вище, та той факт, що
визнання протиправною бездіяльність
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства,
питання щодо стягнення моральної шкоди
повинно розглядатися судом загальної
юрисдикції в порядку цивільного
судочинства.

На підставі вищенаведеного,
керуючись п. 1 ч. 1 ст. 109, ст. 160, ст. 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті
провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали невідкладно надіслати
особі, що звернулася із позовною
заявою.

3. У випадку оскарження ухвали про
відмову у відкритті провадження в
адміністративній справі у частині
позовних вимог позовні матеріали
будуть скеровані до апеляційної
інстанції разом з апеляційною скаргою.

4. Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення тієї ж особи до
адміністративного суду з таким самим
адміністративним позовом, щодо якого
постановлено ухвалу про відмову у
відкритті провадження, не
допускається.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена за правилами,
встановленими в ст. ст. 185 - 187 Кодексу
адміністративного судочинства України
відповідно.

Суддя
І.М. Погрібніченко