Справа № 463/2984/13-а
Суддя: Нор Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа №2-а/463/5/14

Личаківський районний суд міста Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Личаківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради про
визнання дій протиправними та
стягнення недоплаченої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась з адміністративним
позовом до відповідача, позовні вимоги
у встановленому законом порядку заявою
від 29.04.2009р. уточнила, в кінцевому
просить ухвалити рішення, яким визнати
протиправними дії Личаківського
відділу соціального захисту
управління соціального захисту
департаменту гуманітарної політики
Львівської міської ради по нарахуванню
та виплаті їй сум допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку; стягнути з
Личаківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради на її
користь суму недоотриманої допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 7 836,63 грн.;
зобов'язати Личаківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради відповідно до ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» в редакції, що була чинною до
внесення змін згідно Закону № 107-VI від
28.12.2007р., призначити допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 01.05.2009р. до 09.07.2010р. по
557 грн. щомісячно, з наступним
підвищенням відповідно до підвищення
розміру прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Позов обґрунтовує тим, що, з часу
народження дитини перебувала у
соціальній відпустці, відповідно до
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» була призначена
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку. Вважає,
що такі нарахування за вказаний у
позові період проведені всупереч
вимогам ст. 15 ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», яким встановлено, що
розмір такої до досягнення дитиною 3-х
років повинен відповідати розміру
встановленого державою прожиткового
мінімуму для дітей відповідного віку.
Виплата допомоги проводилась в
обмеженому розмірі на підставі ЗУ "Про
державний бюджет на 2007 рік" з
розрахунку, що становить різницю між
50-ма відсотками прожиткового мінімуму,
встановленого для працездатних осіб,
та середньомісячним сукупним доходом
сім'ї, в розрахунку на особу за
попередні 6 місяців, але не менше 90
гривень для незастрахованих осіб, та не
менше 23 відсотків прожиткового
мінімуму, встановленого для
працездатних осіб, для застрахованих
осіб, у порядку, встановленому
КабМіном. Однак рішенням
Конституційного суду України від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року такі положення ЗУ "Про
Держаний бюджет України на 2007 рік"
визнано неконституційними. Тому
відповідач зобов'язаний проводити
нарахування та виплати згідно вимог ст.
15 ЗУ "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми". Аналогічно у 2008 році та у 2009
році відповідач зобов'язаний був
враховувати вимоги ЗУ "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми", оскільки
вказане вище рішення Конституційного
Суду України має преюдиційне значення.
Тому, просить зобов'язати відповідача в
судовому порядку провести виплати
недоотриманих сум допомоги на дитину в
розмірі 7 836,63 грн. У підтвердження
вимог посилається на копію свідоцтва
про народження дитини, довідку про
нараховані та отримані суми, інші
долучені до справи докази. У судове
засідання позивач не з'явилась, заявою
до суду від 27.02.2014р. просить справу
слухати у її відсутності, позов
підтримує. З врахуванням представлених
суду документів, суд вважає можливим
розглянути справу у її відсутності.

Представник відповідача -
Личаківського відділу соціального
захисту управління соціального
захисту департаменту гуманітарної
політики Львівської міської ради (далі
відповідач) - у судове засідання не
з'явився, скерував доповнення до
заперечення на позов. Заперечення
мотивує тим, що у своїй діяльності
зобов'язані керуватися виключно
законами України і в межах наділених
повноважень. Конституцією України
виокремлено серед інших законів
України Закон України Про Державний
бюджет України. Такий приймається
щорічно та має визначений термін дії, а
правом законодавчої ініціативи щодо
прийняття цього закону є лише КабМін
України. Виключно цим законом
визначаються видатки на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.
Покриття витрат на виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми здійснюється
за рахунок коштів державного бюджету
України у виді субвенцій до місцевих
бюджетів. Відповідно до п. 2 ст. 4
Бюджетного Кодексу України при
здійсненні бюджетного процесу в
Україні застосовуються положення
нормативних актів в частині, в якій
вони не суперечать Конституції,
Бюджетному кодексу та ЗУ про
держбюджет України. Крім того,
повноваження на здійснення конкретних
платежів в процесі виконання бюджету
надається розпоряднику бюджетних
коштів, яким не є відповідач. У сфері
соціального захисту населення таким є
Мінпраці України. Відповідач, як орган
місцевого самоврядування здійснює
лише перерахування державних коштів,
тому самостійно визначати їх розмір, у
тому числі у сторону збільшення немає
права, це може мати місце у випадку
суттєвого збільшення державного
фінансування. Допомога позивачу
виплачена згідно розмірів,
встановлених ЗУ "Про державний бюджет
України " на відповідний рік. Крім того,
просить врахувати, що адміністративний
позов може бути подано протягом року,
коли особа дізналась про порушене
право, в редакції на день звернення до
суду. Позивач могла та повинна була
дізнатись про порушене право, виходячи
з того, що незнання законів не звільняє
від юридичної відповідальності. Тому
вважає, що позивач пропустила строк
звернення до суду. Просить вимоги
залишити без задоволення, справу
розглянути у відсутності представника
відповідача. Суд вважає можливим
розглянути справу у відсутності
представника відповідача по наявних у
справі доказах.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені суду документи, суд
вважає, що адміністративний позов
підлягає задоволенню частково з таких
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
позивач, як особа, котра ІНФОРМАЦІЯ_1
року народила дитину - ОСОБА_2,
знаходилася у відпустці по догляду за
таким і мала право на виплату державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, що
передбачена ЗУ "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми". Таке право позивача
ніким не оспорюється, спірним є лише
розмір такої допомоги. Ст.15 вказаного
закону передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. Рішенням
Конституційного Суду України від
ІНФОРМАЦІЯ_1 року визнано такими, що не
відповідають Конституції України у
тому числі положення пункту 14 статті 71
ЗУ "Про державний бюджет України на 2007
рік" в частині зупинення на 2007 рік дії
ст. 12 частини 1 статті 15 та пункту 3
розділу 8 Прикінцеві положення ЗУ "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

При вирішенні даного спору, суд вважає
за необхідне врахувати вимоги ст. 99 КАС
України, в редакції, яка діяла на момент
звернення до суду і якою
встановлювався річний термін
звернення до адміністративного суду за
захистом прав та інтересів особи.

Як вбачається із змісту позову, позивач
з приводу здійснення перерахунку та
проведення виплати недоотриманих сум
соціальної допомоги до досягнення
дитиною трирічного віку до відповідача
не зверталась. Встановлено, що позовна
заява скерована до суду почтовим
відправленням 16.12.2008р.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС
України пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений.

Однак, при розгляді справи по суті не
встановлено поважних причин, за яких
позивач не змогла протягом тривалого
періоду часу з моменту, коли довідалась
про ухвалене рішення Конституційного
Суду України, звернутись до суду за
захистом своїх прав. Більше того, із
змісту позовної заяви слідує, що
позивач не зверталась до органу
соціального захисту населення з
приводу порушення права на перерахунок
соціальної допомоги. Отже, слід
вважати, що останньою не представлено
жодних об'єктивних доказів, які
свідчили про неможливість звернення до
суду протягом вказаного вище строку,
встановленого законом, а тому вимоги за
період до 16.12.2007р. слід залишити без
задоволення за пропуском строку
звернення до суду.

Встановлено, що позивач перед
відпусткою по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
перебувала на обліку у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а тому окрім
положень ЗУ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» на неї поширюється
положення ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням».

Статтею 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» (в редакції, яка діяла на
момент звернення до суду) допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Дію статті 43 зупинено на 2007 рік згідно
із Законом N 489-V ( 489-16 ) від 19.12.2006р.
Зупинення дії ст. 43 на 2007 рік,
передбачене п. 7 ст. 71 ЗУ N 489-V ( 489-16 ) від
19.12.2006р., визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним), щодо встановлення
розміру допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
згідно з Рішенням Конституційного Суду
України від 09.07.2007р. Встановлено, що
позивачу відповідачем проведено
нарахування та виплата державної
допомоги у 2007 році включно саме з
врахуванням положень, які визнано
неконституційними. Враховуючи
наведені вище положення, суд вважає, що
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок та виплату недоплаченої
суми позивачу, як суми недоотриманої
допомоги за період з 16.12.2007р. по 31.12.2007р.

Згідно із Законом України від 28.12.2007р. N
107- VІ ст. 43 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» виключено. Зміни, внесені
підпунктом 12 п. 25 розділу ІІ ЗУ від
28.12.2007р. N 107- VІ, визнано такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного суду України від
22.05.2008р. N 10-рп/2008. Тому, враховуючи
наведені вище положення, суд вважає, що
відповідач зобов'язаний провести
перерахунок та виплату недоплаченої
суми позивачу, як суми недоотриманої
допомоги за період з 22.05.2008р. по 31.12.2008р.

Також суд вважає, що підлягають до
задоволення вимоги позивача в частині
нарахування і виплати допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 01.01.2009р. по
09.07.2010р. (по момент настання дитиною
трирічного віку), оскільки зміни,
внесені підпунктом 12 п. 25 розділу ІІ ЗУ
від 28.12.2007р. N 107- VІ, визнано такими, що не
відповідають Конституції України.

Оскільки визначення розміру такої
виплати покладається на відповідача,
тому суд не може взяти до уваги
розрахунок заборгованості визначений
позивачем та стягнути їх, а тому вимоги
задовольняє частково і покладає
обов'язок на відповідача провести
нарахування та виплату позивачу
допомогу по догляду за дитиною за
вказані вище періоди.

Згідно ч. 2 ст. 11 КАС України суд може
вийти за межі позовних вимог тільки в
разі, якщо це необхідно для повного
захисту прав, свобод та інтересів
сторін чи третіх осіб, про захист яких
вони просять.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 17-19, 102, 158- 161 КАС
України, Конституцією України, Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати дії Личаківського відділу
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради щодо не нарахування та
невиплати ОСОБА_1 державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за періоди з 16.12.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р.
по 09.07.2010р. протиправними.

Зобов'язати Личаківський відділ
соціального захисту управління
соціального захисту департаменту
гуманітарної політики Львівської
міської ради провести перерахунок та
виплату ОСОБА_1 державної соціальної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за періоди з 16.12.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 31.12.2008р., з 01.01.2009р.
по 09.07.2010р. з врахуванням виплачених
сум.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

На постанову суду може бути подана
апеляційна скарга до Львівського
апеляційного адміністративного суду з
дотриманням порядку та строків, що
передбачені ст.ст. 185 - 187 КАС України.

Суддя:
Нор Н. В.