Справа № 2а-3336/1970/11
Суддя: Гуляк В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Справа № 9104/2753/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді:
Гуляка В.В.

суддів:
Ільчишин Н.В., Шинкар Т.І.

за участі секретаря судового
засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
кооперативу «Союз» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року в адміністративній справі за
позовом Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції до
кооперативу «Союз» про стягнення
заборгованості,

встановив:

У жовтні 2011 року позивач Тернопільська
ОДПІ звернувся в суд із
адміністративним позовом до
відповідача кооперативу «Союз», в
якому просив стягнути з відповідача
заборгованість перед бюджетами та
державними цільовими фондами в сумі
14540,51 грн. шляхом стягнення коштів з
рахунків у банках, обслуговуючих
відповідача та за рахунок готівки, що
належить відповідачу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
покликався на те, що на момент подання
позову податковий борг відповідача
становить 14540,51 грн., який виник в
результаті узгодженого податкового
зобов'язання, нарахованого згідно
податкових декларацій з податку на
прибуток та податку з юридичних осіб
власників наземних транспортних
засобів, а також згідно податкового
повідомлення-ріщення від 20.05.2010 р..

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 01.12.2011 року
позов задоволено. Стягнено з
відповідача заборгованість перед
бюджетами та державними цільовими
фондами з податку на прибуток
підприємств, податку з юридичних осіб
власників наземних транспортних
засобів, яка утворилась станом на 16.08.2011
р., в загальній сумі 14540,51 грн. шляхом
стягнення з рахунків у банках,
обслуговуючих відповідача.

З цією постановою суду не погодився
відповідач кооператив «Союз» і
оскаржив її в апеляційному порядку.
Вважає апелянт, що постанова суду
першої інстанції є незаконною та
необгрунтованою, винесена при
неповному з'ясуванні обставин справи,
із порушенням норм матеріального і
процесуального права.

В обґрунтування апеляційних вимог
апелянт посилається на те, що суд
першої інстанції не врахував надані
позивачем платіжні доручення про
сплату податкового боргу. Зазначає
апелянт, що ст. 131 ПК України
передбачено порядок сплати узгоджених
обов'язкових податкових зобов'язань,
погашення штрафних санкцій та пені, а
тому вважає апелянт, що боргу по
податку на прибуток у кооперативу
немає. Крім цього, звертає увагу
апелянт на п. 7 підрозділу XX «Перехідні
положення» ПК України, яким
передбачено, що штрафні санкції за
порушення податкового законодавства
за період з 1.01.2011 по 30.06.2011 р.
застосовуються у розмірі не більше 1
грн. за кожне порушення. Тому, вважає
апелянт, що борг відповідача по
зазначених в позові
повідомленнях-рішеннях становить 1.0
грн..

За наслідками апеляційного розгляду
апелянт просить скасувати постанову
суду першої інстанції від 01.12.2011 року та
прийняти нову постанову.

Суд апеляційної інстанції заслухавши
доповідь судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши підстави
та межі апеляційної скарги, вважає, що
апеляційну скаргу слід задоволити
частково, з врахуванням наступного.

Судом встановлено, що відповідач
кооператив «Союз» з 21.04.1992 р.
зареєстрований як юридична особа та
перебуває на податковому обліку у
позивача Тернопільської ОДПІ (а.с. 7, 34).

Із матеріалів адміністративної справи
видно, що відповідач станом на 16.08.2011 р.
мав податковий борг в загальній сумі
14540,51 грн., у зв'язку із несплатою
податкових зобов'язань, штрафних
санкцій та пені, зокрема: - по податку на
прибуток у розмірі 13697,58 грн.; - по
податку з юридичних осіб власників
наземних транспортних засобів у
розмірі 842,93 грн. (а.с. 6).

Наявність податкового боргу також
підтверджується актом перевірки від
07.05.2010 року, податковими
повідомленнями-рішеннями від 20.05.2010
року, деклараціями з податку на
прибуток за 2 квартал 2010 р. - 1 квартал 2011
р., обліковими картками (а.с. 12-29).

Позивачем було надіслано відповідачу
першу податкову вимогу № 1/808 від 14.05.2010
року на суму 1055,16 грн., а 17.06.2010 року
надіслано другу податкову вимогу № 2/973
на суму 21397,95 грн. (а.с. 9, 10).

Відповідно до пунктів 57.1, 57.2, 57.3 ст.57 ПК
України, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом. У
разі коли відповідно до цього Кодексу
або інших законів України контролюючий
орган самостійно визначає податкове
зобов'язання платника податків з
причин, не пов'язаних з порушенням
податкового законодавства, такий
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму податкового
зобов'язання у строки, визначені в
цьому Кодексі, а якщо такі строки не
визначено, - протягом 30 календарних
днів, що настають за днем отримання
податкового повідомлення-рішення про
таке нарахування. У разі визначення
грошового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у
підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54
цього Кодексу, платник податків
зобов'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу. У разі оскарження рішення
контролюючого органу про нараховану
суму грошового зобов'язання платник
податків зобов'язаний самостійно
погасити узгоджену суму, а також пеню
та штрафні санкції за їх наявності
протягом 10 календарних днів, наступних
за днем такого узгодження.

Податковим боргом, згідно п.14.1.175 ст.14 ПК
України, є сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку, що податковим
органом правомірно здійснено заходи
щодо забезпечення погашення
податкового боргу в межах повноважень,
встановлених чинним законодавством.

Однак, суд апеляційної інстанції
частково не погоджується із висновками
суду першої інстанції щодо суми
податкового боргу відповідача, яка
підлягає стягненню, з врахуванням
наступного.

Із матеріалів справи видно, що
відповідачем було здійснено часткову
сплату визначеного податкового
зобов'язання по податку на прибуток,
згідно платіжних доручень, а саме:
20.05.2011 року - на суму 1020 грн., 02.08.2011 р. - на
суму 1081 грн., 27.10.2011 р. - на суму 1500 грн.,
04.11.2011 р. - на суму 1100 грн., тобто усього
на загальну суму 4701 грн. (а.с. 40, 41, 42, 43).

Крім цього, 18.11.2011 р. відповідач сплатив
податкове зобов'язання по податку з
юридичних осіб власників наземних
транспортних засобів у розмірі 847 грн.,
згідно платіжного доручення № 524 (а.с.
51).

Тобто, розглядуваний податковий борг в
сумі 14540,51 грн., станом на день винесення
оскарженої постанови суду першої
інстанції, був частково погашений
відповідачем.

Наведених обставин, що мають значення
для справи, суд першої інстанції не
врахував і дійшов помилкового висновку
про стягнення податкового боргу з
відповідача в загальній сумі 14540,51 грн..

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про необхідність часткового
задоволення позовних вимог щодо суми
стягнення із відповідача податкового
боргу, яка була визначена позивачем
станом на 16.08.2011 року.

Так, із відповідача підлягає стягненню
сума податкового боргу по податку на
прибуток у розмірі 8996,58 грн. (з
розрахунку 13697,58 грн. - 4701 грн. = 8996,58 грн.).

При цьому, слід зазначити, що сума
податкового боргу 842,93 грн. по податку з
юридичних осіб власників наземних
транспортних засобів була сплачена
відповідачем повністю згідно
платіжного доручення № 524 від 18.11.2011
року.

З врахуванням наведеного вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що постанова суду першої
інстанції від 01.12.2011 року прийнята з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Тому,
оскаржену постанову суду слід
скасувати та прийняти нову постанову,
якою позовні вимоги задоволити
частково.

Керуючись ст.ст. 41 ч.1, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254
КАС України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу кооперативу «Союз» -
задоволити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 01 грудня 2011
року в адміністративній справі за
позовом Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції до
кооперативу «Союз» про стягнення
заборгованості - скасувати та прийняти
нову постанову.

Позовні вимоги Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції - задоволити частково.

Стягнути з кооперативу «Союз» на
користь державного бюджету України
8996,58 грн. податкового боргу.

У задоволенні решта позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення.

На постанову протягом двадцяти днів
після набрання нею законної сили може
бути подана касаційна скарга
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
В.В. Гуляк

Судді:
Н.В. Ільчишин

Т.І. Шинкар