Справа № 0520/11178/12 (2а/264/13)
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/800/29109/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
21 лютого 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Іллічівськом районі м.
Маріуполя про визнання незаконним
рішення, визнання протиправними дій,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення моральної шкоди,

встановила:

У листопаді 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
управління Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя (далі
- Управління ПФ) з позовом про визнання
незаконним рішення, визнання
протиправними дій, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди, який мотивував тим, що
з 08 травня 1986 року по 16 травня 1986 року
виконував роботи по ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС в зоні
відчуження, а саме с. Воровичи, с.
Ковшиловка, с. Розсохи Київської
області.

Постановою Іллічівського районного
суду м. Маріуполя Донецької області від
21 лютого 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 квітня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано
рішення про відмову у призначенні
ОСОБА_2 державної пенсії із зменшення
пенсійного віку на 10 років. Визнано
протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Іллічівському районі м. Маріуполя в
частині витребування у ОСОБА_2 архівної
довідки в якій зазначено період роботи,
населений пункт чи об'єкт, де особою
проводились роботи по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС. Зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Іллічівськом районі м.Маріуполя
прийняти документи та призначити
ОСОБА_2 державну пенсію, відповідно до
статті 55 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», від 28 люотого 1991 року. В
решті позовних вимог - відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувані рішення скасувати
в частині відмови у задоволенні позову
та ухвалити нове про задоволення
позову у цій частині, зобов'язавши
відповідача відшкодувати моральну
шкоду у розмірі 5000 грн.

На дану касаційну скаргу надійшло
заперечення Управління ПФ, у якому
останнє рішення суду першої та
апеляційної інстанції вважає такими,
що ухвалені із дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
та просить залишити касаційну скаргу
без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що позивач є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильський АЕС у 1986 році другої
категорії, що підтверджується
посвідченням.

Відповідно довідки Централізованого
гаражу Маріупольського міського
відділу охорони здоров'я від 10 червня
1997 року відповідно до розпорядження
МВОЗ за № 63 від 06 травня 1986 року та
наказу централізованого гаражу за №3
від 07 травня 1986 року, був відряджений на
роботу по ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС і працював по
евакуації населених пунктів с.
Варовичи, с. Ковшиловка, с. Розсохи. Убув
у відрядження 08 травня 1986 року прибув 16
травня 1986 року.

Згідно довідки за № 37 від 15 травня 1986
року, ОСОБА_2 був оглянутий лікарем
Поліської центральної районної
лікарні 15 травня 1986 року у с. Варавичи.
Відповідно до довідки час контакту з
радіоактивними речовинами становить 6
(шість) діб.

Відповідно до рішення Управління ПФ за
№ 10 від 19 вересня 2012 року, ОСОБА_2 було
відмовлено в призначенні пенсії за
віком відповідно до статті 55 Закону №
796-ХІІ, оскільки відсутні первинні
документи з місця проведення
ліквідації наслідків аварії про
періоди роботи на Чорнобильській АЕС.

Задовольнивши позов частково, суд
першої інстанції, а апеляційний суд,
погодившись з ним, виходили з того, що
рішенням Управління ПФ за № 10 від 19
вересня 2012 року позивачу було
неправомірно відмовлено в призначенні
пенсії за віком відповідно до статті 55
Закону № 796-ХІІ, оскільки позивачем до
заяви про призначення пенсії за віком
були надані усі необхідні документи,
передбачені Порядком № 22-1, у тому числі
первинні документи, які підтверджують
факт періоду роботи, населений пункт чи
об'єкт, де особою проводились роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Колегія суддів переглядає судові
рішення першої та апеляційної
інстанції у межах касаційної скарги та
не вбачає підстав для її задоволення

Відповідно до частин першої - четвертої
статті 23 Цивільного кодексу України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми,
іншим майном або в інший спосіб.
Відповідно до частини п'ятої Постанови
Пленуму Верховного суду України № 4 від
31 березня 1995 року (із змінами) «Про
судову практику в правах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди», відповідно до загальних
підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправним
діянням заподіювача та вини останнього
в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен
з'ясувати, чим підтверджується факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або втрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи
в якій матеріальній формі позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші
обставини, що мають значення для
вирішення спору.

Відповідно до чинного законодавства
моральна шкода може полягати, зокрема:
у приниженні честі, престижу або
ділової репутації, моральних
переживаннях у зв'язку з ушкодженням
здоров'я, у порушенні права власності (в
тому числі інтелектуальної) прав,
наданих споживачам, інших цивільних
прав, у зв'язку з незаконним
перебуванням під слідством і судом, у
порушенні нормальних життєвих зв'язків
через неможливість продовження
активного громадського життя,
порушенні стосунків з оточуючими
людьми, при настанні інших негативних
наслідків.

Статтями 1173, 1174 Цивільного кодексу
України встановлено, що шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Проаналізувавши норми законодавства,
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли правильного висновку, що
позивачем не було надано переконливих
доказів факту заподіяння йому
моральної шкоди.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, якщо
визнає, що суд не допустив порушень
норм матеріального і процесуального
права при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 222, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову
Іллічівського районного суду м.
Маріуполя Донецької області від 21
лютого 2013 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 квітня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копій
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець