Справа № 286/17/14-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"07" квітня 2014 р.
Справа № 286/17/14-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "05" лютого 2014
р. у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить зобов'язати УПФ в
Овруцькому районі провести за період з
01 липня 2013 року по 31 грудня 2013 року
донарахування та виплату пенсії, як
інваліду ІІІ-ї групи, щодо якого
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, виходячи із розміру,
встановленого ст.54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", що
становить не менше 6 мінімальних пенсій
за віком, яка дорівнює прожитковому
мінімуму для непрацездатних осіб,
визначеним Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
щомісячно; додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю за період 01 квітня
2011 року по 22 липня 2011 року, як інваліду
ІІІ-групи, щодо якого встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
виходячи з розміру, встановленого ст.50
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
що становить 50% мінімальної пенсії за
віком, яка дорівнює прожитковому
мінімуму для непрацездатних осіб,
визначеним Законом України "Про
Державний бюджет України на 2011 рік",
щомісячно .

Постановою Овруцького районного суду
Житомирської області від 05 лютого 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі про зобов'язання
провести донарахування та виплату
коштів відповідно до Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", відмовлено
за безпідставністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказану постанову та
задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що відсутні
підстави для її задоволення з огляду на
таке.

Судом встановлено, що згідно довідки
управління Пенсійного фонду України в
Овруцькому районі позивач є
пенсіонером та має третю групу
інвалідності, що пов'язана з
Чорнобильською катастрофою. Основний
розмір пенсії нарахований в розмірі
5960,90 грн., а додаткової пенсії в розмірі
: в липні-грудні 2013 року - 975,42 грн..

Особам, віднесеним до 1 категорії, які є
інвалідами 3 групи, призначається
щомісячна додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров"ю, у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком.
У всіх випадках розмір пенсій для
інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв"язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком (ст.ст.50,54
Закону України №796-12 "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи").

У 2013 році виплата пенсії та доплати до
пенсії позивачу проводиться
відповідно до постанови КМУ від 23.11.2011р.
№1210, розмір якої є значно меншим ніж
передбачено ст.ст. 50,54 Закону України
„Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у зв"язку з
чим позивач і звернувся до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи в
задоволенні позовних вимог прийшов до
висновку щодо правомірності дій
відповідача по виплаті пенсії у
розмірі, визначеному постанови КМУ від
23.11.2011р. №1210.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Статтями 113, 116, 117 Конституції України
визначено, що Кабінет Міністрів
України є вищим органом у системі
органів виконавчої влади, у своїй
діяльності керується Конституцією
України, здійснює визначені
Конституцією та законами України
повноваження, видає постанови,
розпорядження в межах своєї
компетенції, зокрема здійснює
внутрішню політику держави, вживає
заходів щодо забезпечення прав і
свобод людини і громадянина,
забезпечує проведення фінансової
політики, політики у сфері соціального
захисту, забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України.

Таким чином, законодавчий орган
України визначив, що КМ України як
державний орган має право
забезпечувати реалізацію встановлених
законами України соціальних прав
громадян, тобто надав право КМ України
визначати порядок та розміри
соціальних виплат виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України, що
узгоджується із функціями Уряду
України, визначеними пунктами 2 та 3
ст.116 Конституції України.

Згідно п.4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" від 06.12.12 року встановлено, що
зокрема у 2013 році норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", статей 5 та 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
застосовується в порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

У світлі рішень Конституційного Суду
України від 26 грудня 2011 року №20-рп/2011
та 25 січня 2012 року №3-рп/2012 суди під час
вирішення справ про соціальний захист
громадян керуються, зокрема, принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі , у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі й на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України,
закону про Державний бюджет на
відповідний рік та інших законів
України.

Метою і особливістю закону про
Державний бюджет України є
забезпечення належних умов для
реалізації положень інших законів
України, які передбачають фінансові
зобов'язання держави перед
громадянами, спрямовані на їх
соціальний захист, у тому числі й
надання пільг, компенсацій і гарантій
(пункт 4 мотивувальної частини Рішення
Конституційного Суду України від 09
липня 2007 року №6-рп/2007 у справі про
соціальні гарантії громадян).

Фінансування компенсаційних виплат,
доплат та різних видів допомоги,
передбачених Законом, здійснюється
відповідно до обсягів, затверджених
законами України про Державний бюджет
України на відповідний рік, тобто
виконання Закону повністю залежить від
фінансових ресурсів доходної частини
державного бюджету.

Слід зазначити що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Кабінет Міністрів України регулює
порядок та розміри соціальних виплат
та допомоги, які фінансуються за
рахунок коштів Державного бюджету
України, відповідно до Конституції та
законів України.

Отже, Кабінет Міністрів України є
органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд - органом, який
реалізує таку політику, в т.ч. за
рахунок коштів Державного Бюджету
України.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що виплата ОСОБА_3 пенсії та
доплати до пенсії в розмірі,
передбаченому постановою КМУ № 1210 від
23.11.2011 року є правомірною, підстави для
проведення її перерахунку відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "05" лютого 2014
р. без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу: Управління Пенсійного
фонду України в Овруцькому районі
Житомирської області вул.Леніна,
12,м.Овруч,Овруцький район, Житомирська
область,11100

- ,