Справа № 437/12906/13-а
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2013-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2013 року Ленінський
районний суд м. Луганська в складі:

головуючого судді Кравченко Н.О.,

при секретарі Савченко Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ленінського
районного суду м. Луганська
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Департаменту з питань праці
та соціального захисту населення
Луганської міської ради, про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася з позовом до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради про визнання
дій неправомірними, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона має на утриманні
малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та на теперішній час перебуває на
обліку у Департаменті з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, як особа,
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового страхування.
Вона отримує від відповідача допомогу
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку в розмірі, який складає
130,00 грн. на місяць. Вважає дії
відповідача по нарахуванню та виплаті
їй вказаної допомоги протиправними,
оскільки відповідно до чинного
законодавства допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом. Просила суд
визнати дії Департаменту з питань
праці та соціального захисту населення
Луганської міської ради
неправомірними та зобов'язати
відповідача здійснити донарахування
та виплату допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років на відповідний
період, з 28 січня 2011 року по день
винесення постанови суду з урахуванням
проведених виплат.

Позивач в судове засіданні не
з'явилася, просила суд розглянути
справу за її відсутності.

Представник відповідача - Департаменту
з питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради
надав заперечення, в яких просила
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі, оскільки Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 28.12.2008
№ 107, який набрав чинності з 01.01.2008 року,
було внесено зміни до ч. І ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми», відповідно до яких допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень. На підставі
вищевикладеного, позивач щомісячно
отримує допомогу у розмірі 130,00 грн.,
тому просила суд відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі,
надав заяву про розгляд справи у його
відсутність.

Ухвалою суду від 28.11.2013 позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з 28.01.2011 по 20.02.2013
включно були залишені без розгляду у
зв'язку з пропуском строку звернення до
суду.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу на підставі
заявленого позову та з урахуванням
наданих сторонами доказів, оцінивши їх
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, згідно
свідоцтва про народження дитини є
матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з
чим перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку з 28 січня 2011 року та отримує
грошову допомогу як застрахована особа
у розмірі 130,00 грн., виплату якої
здійснювало до 31.12.2012 Управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради, а з 01.01.2013 здійснює
Департамент з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради, що
підтверджується довідкою відповідача
(а.с. 10, 14).

В липні 2013 року позивач зверталася до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради з питання
виплати допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом, на що
отримала відмову відповідача (а.с. 11-14).

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закон України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням» (далі - Закон №
2240).

Статтею 1 Закону № 2240 визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Згідно ст. 2 Закону № 2240 страховий
випадок - подія, з настанням якої
виникає право застрахованої особи або
членів її сім'ї на отримання
матеріального забезпечення або
соціальних послуг за цим Законом.

Відповідно до ст. ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Це право виникає з настанням
страхового випадку в період роботи
(включаючи і час випробування та день
звільнення), якщо інше не передбачено
законодавством.

Одним із принципів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням є державні гарантії
реалізації застрахованими особами
своїх прав.

Право на допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку має
застрахована особа (один із батьків
дитини, усиновитель, баба, дід, інший
родич або опікун), яка фактично
здійснює догляд за дитиною.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 № 107-VI "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
(далі - Закон № 107-VI) - правовідносини
щодо виплати допомоги регулювалися
Законом № 2811-ХІІ, дія якого
поширювалася на осіб, не застрахованих
в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування
(стаття 13) та Законом №2240-III, який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
Законами. Зокрема, статтею 43 Закону №
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу ІІ Закону № 107-VI
були внесені відповідні зміни до
Закону № 2811-ХІІ та Закону №2240-III.
Зокрема, змінами до статті 13 Закону №
2811-ХІІ його дію поширено на
застрахованих осіб, а із Закону № 2240-III
було виключено статті 40- 44.

Конституційний Суд України рішенням
від 22 травня 2008 року №10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону №107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону № 107-VI щодо виключення
статей 40- 44 Закону № 2240-III.

Пунктом 2 розділу ІІІ Закону № 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення №10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону №2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону
№2811-ХІІ.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 № 835-VI "Про Державний бюджет України
на 2009 рік" та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року №2154-VI "Про
Державний бюджет України на 2010 рік"
(далі - Закон № 2154-VI) передбачено, що у
2009, 2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону №2240-ІІІ
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року № 1751
саме на виконання Закону №2811-ХІІ (пункт
1). Новий акт уряду на виконання статті 45
Закону № 2154-VI не приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону № 2240-III на
виконання статті 45 Закону № 2154-VI
Кабінетом Міністрів України не
визначалися.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані Законом України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», не
встановлювалось на 2011 та на 2012 роки
іншій, ніж у Законі № 2240-III розмір
допомоги, а положення Постанови КМУ №
1751 «Про порядок призначення та виплати
державної допомоги сім`ям з дітьми» від
27.12.2001 було затверджене саме на
виконання Закону № 2811-ХІІ «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» (п.1),
то застосовувати зазначену постанову
Кабінету Міністрів України до особи,
яка застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону (яким є Закон №
2240-III), відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним судом України в постанові
від 25 грудня 2012 року.

За приписами частини другої статті 244-2
КАС України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Суди зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність з рішенням
Верховного Суду України.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік» також не
встановлювався іншій розмір вказаного
виду допомоги, ніж у Законі України №
2240.

Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1
Закону України «Про прожитковий
мінімум»)- вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Згідно ст.ст. 12 Закону України «Про
державний бюджет України на 2012 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років складає - з 1 січня - 893 гривні, з 1
квітня - 911 гривень, з 1 липня - 917 гривень,
з 1 жовтня - 930 гривень, з 1 грудня - 961
гривня., ст. 7. Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік» -
з 1 січня - 972 гривні, з 1 грудня - 1032
гривні.

Позивачка отримувала допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі меншому від
законодавчо встановленого
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Тобто, своїми діями відповідач порушив
права позивача на гарантовану державою
матеріальну підтримку материнства та
належний соціальний захист, який
гарантується державним соціальним
забезпеченням, що має забезпечувати
рівень життя, не нижчий від
прожиткового мінімуму.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд приходить до висновку щодо
задоволення позовних вимог, оскільки
спір виник щодо виплати допомоги особі,
яка застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то на
відносини щодо виплати допомоги такій
особі у зазначеному періоді
поширюються норми спеціального Закону
(яким є Закон № 2240-III), відповідно до
статті 43 якого допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Крім того, суд не приймає до уваги
посилання відповідача на те, що
Департамент з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради є неналежним
відповідачем у справі, оскільки
повноваження по наданню матеріального
забезпечення та соціальних послуг
застрахованим особам належать Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності з огляду на
наступне.

Статтею 5 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» визначено,
що всі види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у частині другій статті 4
цього Закону, призначають і виплачують
органи соціального захисту населення
за місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника),
а відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 16 січня 2007 року №
32 «Питання виплати застрахованим
особам допомоги при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку» органи
соціального захисту населення з 2
кварталу 2007 року зобов'язані
виплачувати спірну допомогу
застрахованим особам за рахунок коштів
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на виплату допомоги
сім'ям з дітьми, малозабезпеченим
сім'ям, інвалідам з дитинства,
дітям-інвалідам та тимчасової
державної допомоги дітям. За Порядком
фінансування видатків місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення за
рахунок субвенцій з державного
бюджету, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 4
березня 2002 року №256, виплата допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку здійснюється за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам. Перерахування
коштів допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
безпосередньо на рахунки населення
здійснюють територіальні управління
праці та соціального захисту населення
з реєстраційних рахунків за кодом
тимчасової функціональної
класифікації видатків 090303 "Допомога на
догляд за дитиною віком до 3 років". За
таких обставин виплата допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років на
відповідний період, застрахованим
особам має здійснюватися за рахунок
коштів Державного бюджету України
органами соціального захисту
населення.

Згідно ст. 94 КАС України якщо судове
рішення ухвалене на користь сторони,
яка не є суб'єктом владних повноважень,
суд присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України (
або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа). За таких
обставин, судові витрати підлягають
стягненню на користь позивача з
місцевого бюджету Луганської міської
ради пропорційно задоволених вимог.

Керуючись Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
страхування у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності та витратами,
зумовленими народженням або
похованням», Законом України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", ст. 22
Конституції України, ст. ст. 2, 6-10, 17, 104,
105, 128, 158-163, 186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати неправомірними дії
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради щодо відмови в
перерахунку та виплаті ОСОБА_1 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, виходячи з розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для дітей віком до 6 років.

Зобов'язати Департамент з питань праці
та соціального захисту населення
Луганської міської ради здійснити
донарахування та виплату ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
дітей віком до 6 років на відповідний
період, з 21.02.2013 по 28.11.2013 з урахуванням
проведених виплат.

Стягнути з місцевого бюджету
Луганської міської ради на користь
ОСОБА_1 витрати зі сплати судового
збору у сумі 34 (тридцять чотири) гривні
41 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Луганська
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Головуючий суддя:
Н.О.
Кравченко