Справа № 247/1354/14-а
Суддя: Стріжакова Т. В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 247/1354/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р.оку Торезький міський
суд Донецької області в складі :

головуючого-судді
Стріжакової Т.В.

при секретарі
Ходун І.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Торезі
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області, треті особи:
Державне підприємство
«Торезантрацит», Державне
підприємство
«Донвуглереструктурізація», про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області (далі-УСЗН), треті
особи: ДП «Торезантрацит», ДП
«Донвуглереструктурізація», про
визнання протиправними дії,
зобов'язання вчинити певні дії. Свої
вимоги мотивувала тим, що вона
працювала на підприємствах вугільної
промисловості більше ніж 20 років. До
виходу на пенсію в 1987 році працювала на
шахті «Розсипненська № 2»
«Шахтоуправління «Волинське». Після
виходу на пенсію придбала право
користування паливом на побутові
потреби згідно з Гірничим законом
України, яке до 2013 року порушеним не
було., вона виписувала побутове вугілля
на ДП «Донвуглереструктурізація»,
оскільки на момент виходу на пенсію
вона працювала на шахті
«Розсипнянська», яка пізніше була
ліквідована. У теперішній час ДП
«Донвуглереструктурізація» їй
відмовляє у прийнятті документів на
виписку вугілля на побутові потреби у
зв'язку з тим, що ліквідація шахти
«Розсипненська № 2» остаточно
завершена та правові підстави для
виписки вугілля на побутові потреби
відсутні у зв'язку з чим її документи
направили в УСЗН для оформлення пільг
на придбання вугілля. УСЗН у наданні їй
пільги на придбання побутового вугілля
теж відмовляє у зв'язку з тим, що згідно
з трудовою книжкою вона працювала в
«Шахтоуправління «Волинське», з нього
і пішла на пенсію, а останнє є ще діючим.
Вважає відмову неправомірною. Просить
визнати протиправною відмову УСЗН в
наданні йому грошової компенсації на
придбання палива на побутові потреби,
зобов'язати УСЗН надати йому пільги на
придбання палива на побутові потреби
відповідно до Порядку надання пільг на
придбання твердого палива та
скрапленого газу за рахунок субвенцій
з державного бюджету місцевим
бюджетам, затвердженим ПКМУ № 77 від
31.01.2007 року та № 887 від 12.08.2009 року зі
змінами, затвердженими ПКМУ №831 від
13.11.2013 року з врахуванням ст.48 Гірничого
закону України та Бюджетного кодексу
України за 2013 рік (а.с.2).

07.04.2014 року до початку розгляду справи
по суті позивач подав заяву, в якій свої
вимоги виклав у новій редакції, просив
визнати відмову УСЗН по наданню пільг
на придбання побутового палива
протиправною, зобов'язати відповідача
надати йому пільги на придбання
побутового палива відповідно до статті
48 Гірничого закону України за 2013 рік
(а.с.35).

У судове засідання позивач,
повідомлена належним чином про час та
місце розгляду справи, не з'явилася. До
суду подала заяву про розгляд справи у
її відсутність, повідомила, що її
чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.89).

Представник відповідача УСЗН,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. До суду надійшла
заява з проханням розглянути справу за
його відсутності, позовні вимоги не
визнає (а.с.79)

До суду надійшли письмові заперечення,
в яких зазначено, що позивач вийшов на
пенсію 09.09.1987 року з вугледобувного
підприємства «Шахтоуправління
«Волинське». Таким чином, ОСОБА_3 є
пенсіонером діючого підприємства ВП
«Шахтоуправління Волинське» ДП
«Торезантрацит», про що йому було
надано повідомлення від 05.03.2013 року №
09/0757. На підставі архівної довідки
відособленого підрозділу
«Шахтоуправління «Волинське» ДП
«Торезантрацит» від 12.12.2013 року шахта
«Розсипнянська № 2» була відокремлена
із складу ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» з 01.01.2002 року. Таким чином, у
вересні 1987 року шахта «Розсипнянська
№2» не була самостійною юридичною
особою, а входила до складу
Шахтоуправління «Волинське», яке є
діючим підприємством. Останнє
вугледобувне підприємство, з яким
позивач перебував у трудових
відносинах - є «Шахтоуправління
«Волинське», яке на теперішній час є
діючим та входить до складу ДП
«Торезантрацит». Тому зобов'язане
забезпечити позивача безкоштовним
паливом. У зв'язку з цим позивачу
правомірно повідомлено про відмову у
наданні пільги на тверде пічне
побутову паливо згідно ст.48 Гірничого
Закону України (а.с.32-33).

Представник третьої особи ДП
«Торезантрацит», повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи, в судове засідання не
з'явився. До суду надійшла заява з
проханням розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги підтримує (
а.с.80).

До суду надійшов письмовий відзив, в
якому зазначено, що позивач з 11.09.1979
року по 18.07.1999 року працював в
шахтоуправлінні «Волинське». Перед
виходом на пенсію у 1987 року позивач
працювала на ділянці ЕМО-2
(енергомеханічний) шахти
«Розсипнянська № 2», яка входила до
складу «Шахтоуправління «Волинська». З
01.01.2002 року шахта «Розсипнянська № 2»
виділена із складу ДВАТ
«Шахтоуправління» Волинське» та на її
базі утворено Державне підприємство
«Шахта» «Розсипнянська №2», яка є
правонаступником майнових прав та
обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління»
Волинське», пов'язаних з діяльністю
шахти «Розсипнянська № 2» (у т.ч.
обов'язків по забезпеченню побутовим
паливом пенсіонерів, які виходили на
пенсію під час роботи на шахті
«Розсипнянська № 2»). Наказом №120 від
07.03.2003 року Мінтопенерго України
відокремлений підрозділ
«Шахтоуправління» Волинське» увійшло
до складу ДП «Торезантрацит». Обов'язки
по забезпеченню паливом пенсіонерів,
які виходили на пенсію під час роботи
на шахті «Розсипнянська № 2», не
передавалися. ДП «Торезантрацит» не є
правонаступником шахти «Розсипнянська
№ 2» і підстав для забезпечення
вугіллям пенсіонерів ліквідованої
шахти «Розсипнянська № 2» не має.
Вважає, що УСЗН безпідставно відмовляє
позивачу у надані пільг на придбання
твердого побутового палива (а.77-78).

Представник третьої особи ДП
«Донвуглереструктурізація»,
повідомлений належним чином про час та
місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився. До суду подав
заяву, в якій просив розглянути справу
у його відсутність, вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню (а.с.46).

До суду надійшов його письмовий відзив,
в якому зазначено, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав. Наказом №87 від 15.02.2002 року
Міністерства палива та енергетики
діяльності ДП «Шахта «Розсипнянська
№2» була передана для здійснення
фізичної ліквідації до ДП
«Донвуглереструктуризація». На момент
призначення позивачу пенсії 09.09.1987 року
вона працювала на ДП «Шахта
«Розсипненська №2» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське». Стаж її
роботи у вугільній промисловості
складає більше 20 років. На період
ліквідації шахт зобов'язання
забезпечувати пенсіонерів
ліквідованих шахт побутовим паливом, а
саме шахти «Розсипнянська-2» покладено
на ДП «Донвуглереструктуризація» Але,
ОСОБА_1, як пенсіонер ЛШ
«Розсипнянська-2» побутовим паливом в
ДП «Донвуглереструктуризація» не
забезпечувалася оскільки правом на
забезпечення побутовим паливом
користувався чоловік позивача - ОСОБА_2,
який отримував безкоштовне паливо з 2006
року по 2012 рік як пенсіонер шахти
«Річна» до повної її фізичної
ліквідації(а.с.34).

Дослідивши матеріали адміністративної
справи, судом фактично встановлено, що
згідно з трудовою книжкою позивач
працювала з 11.09.1979р. по 18.07.1999р. на
«Шахтоуправлінні "Волинське»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
машиністом котельної - кочегар, Ш/у
«Волинське» ВО «Торезантрацит»
перейменована на шахту «Волинська»;
наказом від 19.07.1999 року № 70/к звільнена
у зв'язку з скороченням штатів по ч.1
ст.40 КЗпП України (а.с.3-9). Згідно з
архівною довідкою ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит»
позивач з 11.09.1979р.по 18.07.1999 року
працювала в шахтоуправлінні
«Волинське» Торезького виробничого
об'єднання по видобутку антрациту
«Торезанатрацит»; звільнена з ділянки
ЕМО «Розсипнянська-2» з 18.07.1999 року
(наказ №70/к від 19.07.1999р.). На момент
призначення пенсії 09.09.1987р. працювала
на ділянці ЕМО-2 ш. «Розсипнянська-2»
(а.с.10). Згідно з наказом
Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
№ 70/к від 19.07.1999 року машиніст котельної
установки ділянки ЕМО-Розсипнянська-2
ОСОБА_1 звільнена з 18.07.1999 року у зв'язку
зі скорочення штатів (п.1 ст.40 КЗпП
України) (а.с.73). У особовій картці
виписаної на ім'я ОСОБА_1 вказані
призначення та переміщення позивача
(а.с.74).

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію
за віком з 09.09.1987 року пожиттєво, йому
видане пенсійне посвідчення №106214
(а.с.14).

Згідно з довідкою виконавчого комітету
Розсипненської селищної ради від 16.01.2012
року у квартирі АДРЕСА_1 проживають
ОСОБА_2 та ОСОБА_1, в будинку є пічне
опалення (а.с.30). Згідно з довідкою
виконавчого комітету Розсипненської
селищної ради від 07.04.2014 року ОСОБА_1
зареєстрована по АДРЕСА_1 в будинку з
пічним опаленням, склад сім'ї - тільки
вона одна (а.с.76).

Листом від 16.01.2014 року ДП
«Торезантрацит» на адресу позивача
повідомило, що позивач працював на
ліквідованій шахті «Розсипнянська №2,
яка у 2002р. припинила свою діяльність
шляхом ліквідації та передачі її до
складу ДП «Донвуглереструктуризація»,
яка після закінчення робот з
ліквідації передала списки осіб, які
мають право на пільги по забезпеченню
вугілля на побутові потреби в органи
праці та соціального захисту населення
(а.с.11).

Згідно з довідкою ДП
«Донвуглереструктуризація» від 08.04.2014
року ОСОБА_1 як пенсіонер ЛШ
«Розсипнянстька-2» побутовим паливом в
ДП «Донвуглереструктуризація» не
забезпечувалася; правом на
забезпечення паливо користувався її
чоловік ОСОБА_2 відповідно до ст.48
Гірничого Закону України як пенсіонер
ліквідованої шахти «Річна» з початку
ліквідації (2006р.) та до повної фактичної
фізичної ліквідації шахти (2012р.) (а.с.47).

У розпорядженні ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» № 91 від
14.03.2014 року вказано, що згідно плану
промислового майданчику шахти
«Розсипнянська-2» 09.09.1987 року ділянка
ЕМО-2 знаходилася на шахті
«Розсипнянська-2», яка входила до
складу Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання по
видобутку антрациту «Торезантрацит»
(а.с.75).

УСЗН Торезької міської області 29.11.2013
року надало відповідь ВП «Ш/у
«Волинське», в якій вказано, що місцем
роботи позивача на вугільному
підприємстві на момент виходу на
пенсію є робота на ВП «Ш/у «Волинське»;
дата призначення їй пенсії - 08.08.1988 року
(а.с.51).

Наказом Міністра вугільної
промисловості Української ССР від
24.04.1956р. №77-5 шахта № 2 Розсипнянська
включена в число діючих підприємств
тресту Чистяковантарцит (а.с.53).

27.08.1976 року наказом Міністерства
вугільної промисловості СРСР № 162
вугледобувні виробничі одиниці, до
складу яких входять дві або більше
шахт, необхідно іменувати технічними
одиницями, шахтоуправліннями, у .ч.
Шахтоуправління «Волинське» (а.с.54-55).

05.07.1977 року наказом Міністра вугільної
промисловості СРСР № 129 введена до
складу шахтоуправління «Волинське»
виробничого об'єднання "Торезантрацит"
в якості технічної одиниці шахта
«Розсипнянська» (а.с.56-58).

Згідно з наказу Міністра вугільної
промисловості СРСР від 22.12.1988 року № 242
«Про створення шахт «Волинська» та
«Річна» ВО «Торезантрацит»»
«Шахтоуправління «Волинське»
Торезького виробничого об'єднання з
видобутку антрациту «Торезантрацит»
перетворено на «Шахта «Волинська» та
«Шахта «Річна» Торезького виробничого
об'єднання з видобутку антрациту
«Торезантрацит». До складу «Шахта
«Волинська» увійшли наступні шахти -
шахта «Волинська» та шахта
«Розсипнянська № 2». До складу «Шахта
«Річна» увійшли наступні шахти - шахта
«Річна» та шахта «Яблунівська» (а.с.59).

29.09.1995 року наказом №139 Торезького
виробничого об'єднання по видобутку
антрациту «Торезантрацит» проведено
реорганізацію структури виробничого
об'єднання з 01.10.1995 року шляхом
з'єднання на базі структурної одиниці
шахт «Волинська» та «Річна»,
структурну одиницю - шахтоуправління
«Волинське» з виробничою потужністю 450
тис.тон вугілля на рік з технічними
одиницями шахта «Волинська» та шахта
«Річна» (а.с.60). 28.06.1996 року наказом №297а
Міністра вугільної промисловості
України шахтоуправління «Волинське»
реорганізовано в ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» (а.с.61-63).

30.12.1996 року наказом №665 Міністра
вугільної промисловості України
створена ДХК «Торезантрацит», у складі
якої зазначено в якості дочірнього
підприємства ДВАТ шахтоуправління
«Волинське» (а.с.64).

Наказом №683 Міністерства палива та
енергетики України від 24.12.2001 року
реорганізовано ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» - дочірнє підприємство (ДП)
ДХК «Торезантрацит» шляхом виділення з
його складу структурного підрозділу
«Шахта «Розсипнянська № 2» та створено
на його базі Державне підприємство
«Шахта «Розсипнянська № 2» , яке є
правонаступником прав та обов'язків
ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське»
(а.с.65).

Наказом № 87 Міністерства палива та
енергетики України від 15.02.2002 року
ліквідовано Державне підприємство
«Шахта «Розсипнянська № 2» та створено
ліквідаційну комісію (а.с.67).

Наказом № 120 від 07.03.2003 року
реорганізовано ВАТ ДКХ
«Торезантрацит» та державні відкриті
акціонерні товариства «Шахта
«Прогрес», Шахта ім.Л.І.Лутугіна», Шахта
ім. К.І.Кисельова, Шахта № 3-біс,
«Шахтоуправління «Волинське» та інші
шляхом їх злиття та створення на їх
базі ДП «Торезантрацит» (а.с.68).

Перетворення Шахтоуправління
«Волинське» та його підстави (у тому
числі вказані вище накази) вказані у
довідці ВП «Шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит» від
28.02.2014 року (а.с.12,52).

Згідно з п.15.3.5 Проекту ліквідації шахти
«Розсипненська №2» Шахтоуправління
«Волинське» ДХК «Торезантрацит»
обов'язок по забезпеченню безоплатним
побутовим паливом позивача як
пенсіонера шахти до закінчення повної
фізичної ліквідації шахти, до 2012 року
включно, покладено на ДП
«Донвуглереструктурізація». Після
ліквідації шахти забезпечення
вугіллям проводиться місцевим органом
виконавчої влади за рахунок
передбачених на ці цілі коштів (а.с.81-82).

У списку пенсіонерів шахти «Річна» на
утримання квартирного вугілля з ДЛШ
зазначений чоловік позивача ОСОБА_2
(а.с87-88).

Наказом Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України від
11.02.2013 року №52 затверджений Акт комісії
з розгляду підсумків фактичного
виконання робіт та заходів,
передбачених проектом ліквідації
шахти «Розсипнянська № 2», яким роботи
з ліквідації шахти «Розсипненська» №2
визнані закінченими у повному обсязі,
згідно з проектом ліквідації (а.с.83-86).

Згідно з актом прийому-передачі статей
балансу ДП Шахта «Розсипнянська-2»
передано Шахті «Розсипнянська-2»
зобов'язання по сплаті, зокрема,
заборгованості по заробітній платі,
аліментах, по відшкодуванню шкоди за
регресними позовами станом на 01.01. 2002
року (а.с.66).

Згідно з повідомленням УСЗН від 20.12.2013
року позивач отримав відмову у наданні
пільг на тверде пічне побутове паливо
згідно ст.48 Гірничого Закону України,
оскільки вийшов на пенсію з діючого
підприємства шахтоуправління
«Волинське» (а.с.13).

У статуті ДП
«Донвуглереструктурізація» вказано,
що воно є юридичною особою, не є
правонаступником прав і обов'язків
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств, що
ліквідуються, які пов'язані з їх
господарською діяльністю (а.с.25-26).

У положенні УСЗН та Довідці з ЄДРПОУ
вказано, що Управляння соціального
захисту населення Торезької міської
ради є юридичною особою публічного
права (а.с.43-44,45).

У статуті ДП «Торезантрацит» вказано,
що воно є юридичною особою, є
правонаступником прав та обов'язків
«Шахтоуправління «Волинське»(а.с.71-72).
Згідно з витягом з ЄДРПОУ
Відокремлений підрозділ
«Шахтоуправління Волинське»
Державного підприємства
«Торезантрацит» не є юридичною особою
(а.с.73).

Державне підприємство Шахта
«Розсипнянська № 2» є юридичною особою
(а.с.48).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до статі 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. У справах щодо оскарження
рішень суди перевіряють чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.8 КАС України суд при
вирішенні справ керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого, зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави. Суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України покладається на відповідача,
якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з постановою КМУ № 77 від 31.01.2007
року «Про затвердження порядку надання
пільг на придбання твердого палива за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетом» (далі - Постанова)
передбачено, що визначення права на
пільги на тверде побутове паливо
відповідно до Гірничого закону України
покладено на управління праці та
соціального захисту населення на
підставі відомостей із трудової книжки
та пенсійного посвідчення.

Таким чином, відповідач у справі -
суб'єкт владних повноважень, на якого
чинним законодавством України
покладений обов'язок щодо визначення
права на пільги на тверде побутове
паливо.

За приписами абз.1 та 4 п. 4 Постанови № 77
для призначення пільг з придбання
твердого палива і скрапленого газу
особи (крім осіб, які мають право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України) звертаються
до управлінь праці та соціального
захисту населення районних, районних у
мм. Києві і Севастополі
держадміністрацій, структурних
підрозділів з питань праці та
соціального захисту населення
виконавчих органів міських, районних у
містах (крім мм. Києва і Севастополя)
рад (далі - уповноважений орган) або до
сільських, селищних рад за
зареєстрованим місцем проживання (або
за фактичним місцем проживання, якщо
особи перебувають на обліку в Єдиному
державному автоматизованому реєстрі
осіб, які мають право на пільги, за
фактичним місцем проживання за
рішенням комісій, утворених місцевими
держадміністраціями та органами
місцевого самоврядування відповідно
до пункту 4 Положення про порядок
призначення та надання населенню
субсидій для відшкодування витрат на
оплату житлово-комунальних послуг,
придбання скрапленого газу, твердого
та рідкого пічного побутового палива,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 21 жовтня 1995 року
№ 848, з відповідною заявою, до якої
додають довідку про наявність у
житловому приміщенні пічного опалення
та/або кухонного вогнища на твердому
паливі.

У разі коли на підставі записів у
трудовій книжці особи, яка має право на
безоплатне забезпечення вугіллям для
побутових потреб згідно із статтею 48
Гірничого закону України, неможливо
встановити факт виходу на пенсію з
ліквідованого гірничого підприємства
(ліквідація, реорганізація,
перейменування), до уповноваженого
органу за його запитом надається
архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Частинами 5-8 ст. 48 Гірничого закону
України передбачено, що після
ліквідації або консервації гірничого
підприємства забезпечення вугіллям на
побутові потреби здійснюється в межах
тарифної угоди правонаступником таким
категоріям осіб: непрацевлаштованим
працівникам за переліком професій, що
затверджується Кабінетом Міністрів
України; пенсіонерам, які пропрацювали
на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, вуглебудівних
підприємствах: на підземних роботах -
не менше ніж 10 років для чоловіків і не
менше ніж 7 років 6 місяців - для жінок;
на роботах, пов'язаних з підземними
умовами, - не менше ніж 15 років для
чоловіків і не менше ніж 12 років 6
місяців - для жінок; на роботах
технологічної лінії на поверхні діючих
шахт чи на шахтах, що будуються,
розрізах, збагачувальних та брикетних
фабриках - не менше ніж 20 років для
чоловіків і не менше ніж 15 років - для
жінок; пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах
та мають загальний пільговий стаж на
підземних роботах та/або роботах,
пов'язаних з підземними умовами, та/або
роботах технологічної лінії на
поверхні діючих шахт чи на шахтах, що
будуються, розрізах, збагачувальних та
брикетних фабриках, - не менше ніж 20
років для чоловіків і не менше 15 років -
для жінок; інвалідам праці; особам,
інвалідність яких настала внаслідок
загального захворювання у разі, якщо
вони користувалися цим правом до
настання інвалідності; сім'ям
працівників, які загинули (померли) на
підприємствах » видобутку (переробки)
вугілля, які отримують пенсії у зв'язку
з втратою годувальника; членам сімей
(вдовам) працівників, які загинули
(померли) на підприємствах з видобутку
(переробки) вугілля, які мають право на
пенсію у зв'язку із втратою
годувальника, а також померлих
пенсіонерів, які за життя мали таке
право.

При цьому особи, зазначені в частині
п'ятій цієї статті, які мають право на
забезпечення вугіллям на побутові
потреби та пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
бурого вугілля, можуть забезпечуватися
замість вугілля, за умови
пристосованості системи опалення,
торф'яними брикетами.

Зазначені категорії осіб користуються
правом на безоплатну доставку вугілля
або торф'яних брикетів. Фінансування
заходів щодо безоплатного
забезпечення вугіллям або торф'яними
брикетами на побутові потреби
провадиться за рахунок коштів,
виділених на ліквідацію або
консервацію гірничого підприємства,
після закінчення цієї роботи
-правонаступником.

Особи, зазначені в частині п'ятій цієї
статті, які проживають у будинках, що
мають центральне опалення, отримують
компенсацію за оплату електроенергії,
газу та центрального опалення житла, що
виплачується за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач працювала у вугільній галузі,
на підприємстві по добичі вугілля
більше 20 років, що підтверджується
трудовою книжкою, архівною довідкою;
вона перебуває на пенсійному обліку, їй
призначена пенсія за віком.

Відповідно до ст.44,45 Гірничого закону
України припинення діяльності
гірничих підприємств здійснюється у
формі ліквідації, реорганізації або
консервації гірничих підприємств.

Гірниче підприємство підлягає
ліквідації, реорганізації або
консервації у випадках, передбачених
Кодексом України про надра, в порядку,
встановленому Законом України «Про
підприємства в Україні» та цим Законом.

Ліквідація або консервація гірничого
підприємства здійснюється за проектом,
затвердженим власником (керівником)
гірничого підприємства, який включає
соціально-економічне обґрунтування,
технічне рішення, пропозиції про
можливе відновлення гірничих робіт,
використання гірничих виробок,
будівель, споруд іншого призначення,
заходи, спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також погоджений
в установленому законодавством
порядку з органами гірничого нагляду,
органами місцевого самоврядування та
іншими заінтересованими органами.

Проект ліквідації або консервації
гірничого підприємства затверджується
одночасно з комплексним планом
соціального захисту працівників, які
вивільняються, розвитку соціальної
інфраструктури та з визначенням джерел
фінансування цих заходів. Технічне
рішення передбачає видалення
(виймання) матеріальних цінностей
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, з гірничих виробок
(будівель, споруд) або передачу їх
правонаступникам.

Питання правонаступництва гірничих
підприємств, що ліквідуються або
консервуються, вирішуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до
законодавства.

Частиною 2 статті 102 Бюджетного кодексу
України передбачено, що за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг на
придбання твердого пічного палива
надаються пільги, особам, які мають
таке право згідно із статтею 48
Гірничого закону України, - з
розрахунку вартості 3,1 тони вугілля на
побутові потреби на домогосподарство
на рік.

Позивач пред'явив позов про визнання
права на отримання безкоштовного
побутового палива, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

Згідно п.12.11. Галузевої угоди між
Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України (з доповненнями і змінами)
обов'язок з забезпечення паливом на
побутові потреби осіб, звільнених в
зв'язку з ліквідацією Підприємства,
виробничої (структурної) одиниці
покладається на правонаступника.
Мінпаливенерго відповідно до вимог ст.
45 Гірничого закону України підготує і
внесе на розгляд Кабінету Міністрів
України пропозицію про визначення
правонаступника із соціальних
гарантій після повної ліквідації
вугільних Підприємств.

Згідно п.12.10.8 Угоди на підприємствах, що
ліквідуються, забезпечення
працівників побутовим паливом
здійснюється за рахунок бюджетних
коштів.

Відповідно до Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27.08.1997 № 939, датою
фізичної ліквідації гірничого
підприємства вважається дата
затвердження Мінвуглепромом актів
прийняття відповідних робіт, а також
визначення правонаступника щодо
соціального захисту осіб відповідно до
частини 5 статті 48 Гірничого закону
України.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом ДП
«Шахта «Розсипнянська № 2» не
виключено з єдиного державного реєстру
(а.с.94-96), але мається наказ про її
ліквідацію, роботи по виконання робіт
та заходів, передбачених проектом
ліквідації шахти изнані закінченими у
повному обсязі згідно з проектом
ліквідації , за Актом прийому-передачі
списку вуглеотримувачів шахти
«Розсипненська» №2 УСЗН переданий
перелік осіб, які забезпечувалися
вугіллям ДП
«Донвуглереструктуризація», та які
мають право на безплатне забезпечення
твердим побутовим паливом.

Таким чином, позивач вийшла на пенсію
09.09.1987 року з вугледобувного
підприємства шахта «Розсипнянська-2».
Відповідно до положень ст.48 Гірничого
Закону України має право на отримання
палива на побутові потреби як
пенсіонер, який пропрацював на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля.

Суд не приймає до уваги позицію
відповідача, що позивач вийшла на
пенсію з діючого на теперішній час
підприємства шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит»,
виходячи з того, що на момент
призначення позивачу пенсії 09.09.1987 року
вона працювала на ДП «Шахта
«Розсипненська №2» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське». Наказом
Мінпалива та енергетики України від
24.12.2001р. №683 ДП «Шахта «Розсипненська
№2» виділена зі складу ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» та
визначена правонаступником прав та
обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» в частині майна,
переданого до статутного фонду
державного підприємства згідно з
розділовим балансом.

Суд не приймає до уваги позицію
відповідача, що позивач вийшов на
пенсію з діючого на теперішній час
підприємства шахтоуправління
«Волинське» ДП «Торезантрацит»,
виходячи з з наступного. На момент
призначення позивачу пенсії 21.10.1996 року
він працював на ДП «Шахта
«Розсипненська №2» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське». Наказом
Мінпалива та енергетики України від
24.12.2001р. №683 ДП «Шахта «Розсипненська
№2» виділена зі складу ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське» та
визначена правонаступником прав та
обов'язків ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» в частині майна,
переданого до статутного фонду
державного підприємства згідно з
розділовим балансом.

Пунктом 15.3.5 Проекту ліквідації ДП
«Шахта» «Розсипнянська № 2»
передбачено забезпечення вугілля
безкоштовним побутовим вугіллям
пенсіонерів шахти. Під час прийняття
шахти «Розсипнянська № 2» на
ліквідацію були передані списки осіб,
які мають право на забезпечення
безкоштовним паливом. У 2013 році
фактично виконані роботи по ліквідації
шахти, про що складено акт комісії.
Після закінчення робіт з ліквідації
підприємства, списки вуглеотримувачів
були передані до УСЗН відповідно до
діючого законодавства. Факт роботи
позивача на шахті «Розсипнянська № 2»
шахти «Волинська» Торезького
виробничого об'єднання по видобутку
антрациту «Торезантрацит»
підтверджується архівною довідкою. ДП
«Шахта «Розсипненська №2»
ліквідувалася не як ділянка або
структурний підрозділ, а як державне
підприємство. ДП «Торезантрацит» було
утворено у 2003 році шляхом злиття ВАТ
ДКХ «Торезантрацит» та Ш/у «Волинське,
зі складу якого ще у 2001 році була вже
виділена ДП «Шахта» «Розсипнянська
№2». Тому, у ДП «Торезантрацит»
відсутні правові підстави для
забезпечення пенсіонерів ліквідованої
шахти «Розсипнянська-2» безкоштовним
побутовим паливом, також відсутні
підстави у ДП
«Донвуглереструктуризація», оскільки
фізична ліквідація шахти завершена.

Постановою КМУ №831 від 13.11.2013 року «Про
зміни, що вносяться до порядків,
затверджених постановами Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 року №
77 і від 12 серпня 2009 року № 887» пункт 4
Порядку надання пільг на придбання
твердого палива і скрапленого газу за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам доповнено новим
абзацом такого змісту: «У разі коли на
підставі записів у трудовій книжці
особи, яка має право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, неможливо встановити
факт виходу на пенсію з ліквідованого
гірничого підприємства (ліквідація,
реорганізація, перейменування), до
уповноваженого органу за його запитом
надається архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази)».

Позивачем надані відповідні документи:
архівна довідка про роботу на шахті
«Розсипненська №2» на момент її виходу
на пенсію, накази Міненерговугілля та
довідка про перетворення та зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу позивача на пенсію до
ліквідації зазначеного підприємства.

Аналізуючи встановлені обставини та
вище приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, оскільки
позивач має право пільги на придбання
вугілля на побутові потреби,
підприємство, з якого вона вийшла на
пенсію знаходиться у стані припинення,
роботи по його ліквідації завершені,
надання пільг на придбання твердого
пічного палива здійснюється за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг на
придбання твердого пічного згідно із
статтею 48 Гірничого закону України.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа). Якщо адміністративний
позов задоволено частково, судові
витрати, здійснені позивачем,
присуджуються йому відповідно до
задоволених вимог, а відповідачу -
відповідно до тієї частини вимог, у
задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Тому на користь позивача підлягає
стягненню з місцевого бюджету України
судовий збір, сплачений позивачем у
сумі 73 грн. 08 коп. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.19 Конституції України,
Бюджетного кодексу України, Гірничим
Законом України, п.12.11 Галузевої угоди
між Міністерством палива та енергетики
України і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
України, Порядком надання пільг на
придбання твердого палива і
скрапленого газу за рахунок субвенцій
з державного бюджету місцевим
бюджетам», затвердженого ПКМУ № 77 від 31
січня 2007 року, Порядком надання
компенсації особам, які мають право на
безоплатне отримання вугілля на
побутові потреби, але проживають у
будинках з центральним опаленням,
затвердженого ПКМУ № 887 від 12.08.2009 року,
ПКМУ № 831 від 13.11.2013 року «Про зміни, що
вносяться до порядків, затверджених
постановами Кабінету Міністрів
України від 31 січня 2007 року № 77 і від 12
серпня 2009 року №887",
ст.ст.2,8,9,10,19,69-71,79,86,87,94,98,99,100,102,104,105,158-163,18
5, 186,254 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати дії Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради щодо відмови ОСОБА_1 у наданні
пільг на придбання побутового палива
відповідно до статті 48 Гірничого
Закону України протиправним.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області надати ОСОБА_1
пільги на придбання побутового вугілля
за 2013 рік відповідно до статті 48
Гірничого Закону України у розмірі,
встановленому діючим законодавством.

Стягнути з місцевого бюджету міста
Тореза на користь ОСОБА_1 суму
сплаченого судового збору у розмірі 73
грн. 08 коп.

Повний текст постанови виготовлений 11
квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Торезький міський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Т. В. Стріжакова