Справа № 817/986/14
Суддя: Зозуля Д. П.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/986/14

14 квітня 2014 року 14год. 16хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Зозулі Д. П. за участю
секретаря судового засідання Минько
Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: представник не з'явився

відповідача: представник не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Державної податкової інспекції у
м.Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ :

Державна податкова інспекція у м.
Рівному Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
(далі- позивач) звернулася з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі- відповідач) про стягнення
заборгованості

Представник позивача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце судового розгляду справи був
повідомлений належним чином, просив
розгляд справи здійснювати без участі
податкового органу.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив.
Клопотань про розгляд справи без його
участі не подавав. Про дату, час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, про що свідчить
відправлений конверт з повісткою №
556, який повернувся на адресу суду
з відміткою "за закінченням терміну
зберігання".

Згідно із частини 11 статті 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається, що така повістка
вручена належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.128 КАС України, у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Судом не визнавалася обов'язковою
участь сторін в судовому засіданні. За
таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представників сторін на підставі
наявних доказів.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
письмові докази, суд дійшов висновку,
що позов підлягає до задоволення з
таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична
особа-підприємець, виконавчим
комітетом Рівненської міської ради 19.02.
2008 року, що підтверджується копією
свідоцтва Серії НОМЕР_4 про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
(а.с.4), та взятий на облік в органах
державної податкової служби 20.02. 2008
року за № 25705, відповідно до довідки про
взяття на облік платника податків від
20.02. 2008 року № 29-13/8779 (а.с.5).

В матеріалах справи наявна заява
відповідача вх.784810/01-116 від 15.12. 2009 року
про застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності
(а.с.12), а також корінець свідоцтва Серії
НОМЕР_3 (а.с.13), що засвідчують
перебування відповідача на спрощеній
системі оподаткування.

Судом встановлено, що фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 має
податковий борг по єдиному податку з
фізичних осіб, в сумі 732,15 грн.

Дана заборгованість виникла на
підставі:

- нарахування податкових зобов'язань
платником самостійно, розрахунок № 197772
від 11.01. 2010 року за жовтень-листопад 2010
року в сумі 400 грн.;

- податкового повідомлення-рішення №
від 17.12. 2010 року на суму штрафних
(фінансових)санкцій 332,15 грн. (а.с.14).

Таким чином, відповідач самостійно
визначив податкові зобов'язання,
відповідно до поданих податкових
декларацій.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу
платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п. 56.11 ст. 56
Податкового кодексу України грошове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, не підлягає
оскарженню.

Відповідно ст.17 п.17.1 пп. 17.1.1. Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року платник
податків, що не подає податкову
декларацію у строки, визначені
законодавством, сплачує штраф у
розмірі десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян за кожне
таке неподання або її затримку.

Я вбачається із матеріалів справи, в
результаті порушення граничного
строку сплати суми грошового
зобов'язання податковим органом було
винесено податкове
повідомлення-рішення № від 17.12.
2010 року на суму штрафних
(фінансових)санкцій 332,15 грн., яке
вручене відповідачу 17.12. 2010 року.

Відповідно до п.56.18. ст. 56 Податкового
кодексу України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Доказів оскарження відповідачем
податкового повідомлення-рішення №
від 17.12. 2010 року до суду не
надходило, а тому податкові
зобов'язання є узгодженими та
підлягають до сплати.

Заборгованість фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1
підтверджується станом розрахунків з
бюджетом згідно із карток особових
рахунків на 29.01. 2014 року (а.с. 7),
розрахунком суми податкового боргу по
єдиному податку з фізичних осіб (а.с.8),
витягом з облікової картки платника
податків (а.с.9-10).

На момент розгляду справи судом,
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 732,15 грн. відповідачем не
погашено.

Статтею 67 Конституції України
закріплено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового
кодексу України, платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно підпункту 14.1.175. пункту 14.1.
статті 14 Податкового кодексу України
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

В силу положень пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" №2181-ІІІ від 21.12.2000 року,
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків протягом десяти календарних
днів, наступних за днем такого
узгодження, визнається сумою
податкового боргу платника податків, і
на таку суму, в порядку передбаченому
п.6.2. ст.6 вказаного Закону, надсилаються
податкові вимоги.

Позивачем для відповідача, відповідно
до вимог ст.6 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" №2181-ІІІ
від 21.12.2000 року, чинного на час
існування відповідних правовідносин,
вручено першу податкову вимогу форми
"Ф2" № 1361 на суму 68,82 грн., яка отримана
платником податку 04 лютого 2010 року.
Друга податкова вимога була виставлена
09.03.2010 року № 2695 на суму 268,82 грн.(а.с.6).

Згідно із пп. 41.1.1 п. 41.1 ст. 41 Податкового
кодексу України контролюючими
органами є органи доходів і зборів -
центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
його територіальні органи.

Відповідно до п. 41.2 ст. 41 цього Кодексу
органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

У відповідості до п. 87.11. ст.87
Податкового кодексу України орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
податкового органу є обґрунтованими,
підтверджуються наявними у справі
доказами та підлягають до задоволення.

Відповідно до частини четвертої статті
94 КАС України судові витрати не
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_2) податкову
заборгованість по єдиному податку з
фізичних осіб в сумі 732 (сімсот тридцять
дві) грн. 15 коп., яку перерахувати в ГУ
ДКСУ в Рівненській області, МФО 833017,
, на рахунок № 0002, код
платежу 18050200, УК у м.Рівне.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Зозуля Д. П.