Справа № 806/7909/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"03" квітня 2014 р.
Справа № 806/7909/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

від позивача: Демченка К.М.,
представника за довіреністю,

від відповідача: Забродської Т.А.,
представника за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської митниці Міністерства
доходів і зборів України на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" лютого
2014 р. у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрполіскорм" до Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України, Головного управління
Державної казначейської служби
України у Житомирській області про
визнання протиправними та скасування
рішень і картки відмови, стягнення
коштів ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправними та
скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів від 25.06.2013 року №
13/2/13/461 в частині залишення чинним
рішення про коригування митної
вартості товарів від 20.03.2013 року №
101060000/2013/300257/2, рішення про коригування
митної вартості товарів від 20.03.2013 року
№101060000/2013/300257/2 та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 20.03.2013
року № 101060000/2013/00306, а також стягнути з
Державного бюджету України 17257,37 грн.
митних платежів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що відповідачем безпідставно
не застосовано митну вартість товару
за ціною договору щодо імпортованих
товарів, чим порушено норми ст.57
Митного кодексу України про послідовне
застосування методів визначення
митної вартості товарів. Вказав, що у
митного органу були в наявності всі
документи, необхідні для визначення
митної вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, а тому
твердження відповідача з приводу
недостатності та неналежності таких
документів є необґрунтованими. Крім
того зазначив, що внаслідок
безпідставного не визнання митним
органом митної вартості товарів
заявленої позивачем та скоригованої
митним органом в сторону її завищення
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Укрполіскорм"
змушене було розмитнити товар під
фінансові гарантії шляхом сплати до
бюджету митних платежів у розмірі 17527,37
грн., з яких 4035,00 грн. - ввізне мито та
13222,37 грн. - податок на додану вартість,
які просив повернути.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
року позов задовольнено частково.

Суд першої інстанції визнав
протиправним та скасував прийняте
20.03.2013 року Житомирською митницею
Міндоходів рішення про коригування
митної вартості товарів №101060000/2013/300257/2
та картку відмови в митному оформленні
товарів №101060000/2013/00306.

Стягнув з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрполіскорм" суму
надміру сплачених митних платежів у
розмірі 17257,37 грн.

В решті позовних вимог відмовив.

З постановою суду першої інстанції
відповідач - Житомирська митниця
Міністерства доходів і зборів України
не погодилась, подала апеляційну
скаргу, в якій з підстав порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
просить скасувати вказану постанову
суду в частині задоволення позовних
вимог та ухвалити нову про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі.

В частині відмови в задоволенні
позовних вимог постанова суду першої
інстанції не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача та представника
Житомирської митниці, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, виходив з того, що
відповідачем не доведена
правомірність рішення про коригування
митної вартості товарів №101060000/2013/300257/2
від 20 березня 2013 року, картки відмови в
прийнятті митної декларації
№101060000/2013/00306, а також сплати позивачем
до бюджету митних платежів в сумі 17257,37
гривень.

Як слідує з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції, 25
січня 2013 року між ТОВ "Укрполіскорм"
Україна (покупець) та компанією "Evonik
Industriеs AG" Німеччина (постачальник)
укладено прямий контракт №00005 від
25.01.2013 року, відповідно до якого
постачальник продає, а покупець купує
MetAMINO DL-Methionine feed grade, в кількості та за
цінами зазначеними у інвойсах на кожну
окрему партію товару. Крім того, на
кожну поставку товару Контракт має
доповнюватись Специфікацією, яка
визначає кількість та вартість товару,
погодженого постачальником з покупцем
відповідно до п. 2.1 Контракту.

Доставка товару здійснюється
відповідно до п. 2.3 Контракту, а саме:
вантажівкою в мішках по 25 кг. на умовах
СІР, Україна (Інкотермс 2010) або у
відповідності з іншими умовами
погодженими сторонами і зафіксованими
в специфікаціях і інвойсах.

Відповідно до розділу 4 Контракту "ціна
і оплата", інвойс на оплату з
відстрочкою або 100% передоплата за
товари виставляється в Євро і оплата
здійснюється покупцем в Євро, ціна
погоджується між постачальником і
покупцем на кожну поставку товару і
фіксується в кожному інвойсі на кожну
окрему партію товару, та є невід'ємною
частиною Контракту. Передоплата
здійснюється що найменше за 10
календарних днів до підтвердженої дати
поставки товару. Податок на додану
вартість, якщо застосовується
додається до ціни. Передоплата
здійснюється, щонайменше, за 10
календарних днів до підтвердженої дати
поставки (а.с.18).

20 березня 2013 року ТОВ "Укрполіскорм"
подано до митного органу митну
декларацію (далі - МД) №101060000/2013/004500 на
митне оформлення товару кормова
добавка DL-Methionine feed grade 99% (DL- метіонін
кормової якості 99%) кормової якості, у
вигляді білого кристалічного порошку
хімічна формула (S)-2 аміно - 4 (метілтіо)
бутанова кислота. Призначений для
виробництва кормів для тварин, вагою
нетто 20000 кг. За загальною митною
вартістю товарів визначеною позивачем
57000,00 Євро.

До декларації на підтвердження митної
вартості товару були подані наступні
документи: контракт № 00005 від 25.01.2013
року, специфікація №1 від 06.03.2013 року,
інвойс від 13.03.20143 року № 72242614, товаро -
транспортна накладна (CMR) від 14.03.2013 року
б/н, експортна митна декларація країни
відправлення від 19.04.2013 року
№13DE019E0, сертифікат походження від
11.03.2013 року №А258035, із заявленою митною
вартістю зазначеного товару за
основним методом її визначення, тобто
за ціною договору (контракту).

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів поданих разом з
МД №01060000/2013/004500, Житомирською митницею
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів №101060000/2013/300257/2
від 20.03.2013 року.

Відповідно до зазначеного рішення
митна вартість імпортованих товарів не
може бути визначена за ціною договору
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції), оскільки подані
декларантом документи, зазначені у ч. 2
ст.53 Митного кодексу України містять
розбіжності та не містять всіх
відомостей щодо ціни, що підлягає
сплаті за цей товар, та у зв"язку з
неподанням декларантом додаткових
документів, що підтверджують митну
вартість, на письмову вимогу митного
органу відповідно до ч. 3 ст. 53 МК
України, а саме: каталогу виробника
товару, висновку про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

З матеріалів справи слідує, що було
проведено процедуру консультацій між
митним органом та декларантом з метою
обґрунтованого визначення митної
вартості товарів. За результатами
проведеної консультації встановлено
що, методи 2а та 2б не можуть бути
застосовані у зв'язку з відсутністю
цінової інформації на ідентичні та
подібні товари; методи 2в та 2г - через
відсутність основи для віднімання
(додавання) вартості. Митна вартість
визначена за резервним методом та
ґрунтується на раніше визнаних
(визначених) митними органами митних
вартостях МД №101060000/12/023370 від 20.12.2012
року. Джерело інформації: Митний кодекс
України, інформація цінової бази щодо
товарів митне оформлення яких уже
здійснено (а.с. 15).

Згідно рішення про коригування митної
вартості товару № 101060000/2013/300257/2 від
20.03.2013 року, митним органом було
скориговано ціну товару в сторону її
підвищення з 57000,00 Євро (2,85 Євро за кг.)
до 63000,00 Євро (3,15 Євро за кг.) та надано
картку відмови в митному оформленні
випуску товару №101060000/2013/00306 від 20.03.2013
року (а.с.16).

Слід зазначити, що крім наданих до
декларації документів, на вимогу
митного органу, декларантом додатково
було надано для підтвердження
заявленої митної вартості товару,
відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України,
наступні документи: каталоги виробника
товару; висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями.

Враховуючи рішення про коригування
митної вартості товару та картку
відмови в митному оформленні випуску
товару, позивачем до митного органу
було подано нову МД №101060000/2013/004534 від
20.03.2013 року (а.с.32-33) та, відповідно до ч. 1
ст. 55 МК України, здійснено випуск
товарів у вільний обіг зі сплатою
митних платежів, згідно з заявленою
митною вартістю та під гарантійні
зобов'язання, у зв'язку з цим сплачено
додатково до державного бюджету 17257,37
грн. митних платежів, з яких 4035,00 грн. -
ввізне мито та 13222,37 грн. - податок на
додану вартість.

18 червня 2013 року позивач звернувся до
Житомирської митниці з листом від №
13-06-18:1 про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів та
в підтвердження до заявленої митної
вартості додав наступні документи:
цінову експертизу ДП
"Держзовнішінформ" Міністерства
економіки України від 05.04.2013 року № 11/324;
підтвердження замовлення компанії Efonik
Industries AG від 15.01.2013 року № 23427806;
прибуткову накладну № ПН-000 000 000 000 000 62
від 20.03.2013 року ; видаткові накладні №
РН - 0000066 від 21.03.2013 року, № РН- 0000076 від
02.04.2013 року, № РН-0000080 від 04.04.2013 року, №
РН-0000081 від 04.04.2013 року і № РН-0000088 від
09.04.2013 року; податкові накладні №24 від
21.03.2013 року, №3 від 02.04.2013 року, №6 від
04.04.2013 року, №7 від 04.04.2013 року, №14 від
09.04.2013 року; витяг з документу
податкової звітності : Додаток до
Декларації з ПДВ за березень 2013 року,
реєстр виданих та отриманих накладних;
квитанцію центрального порталу ДПС про
отримання Реєстру виданих та отриманих
податкових накладних; заявку на
купівлю валюти №32 від 17.06.2013 року на
оплату ВМД № 101060000/2013/004534 від 20.06.2013
року: платіжне доручення №11 від 12.02.2013
року на оплату інвойсу № 72242614 d 13.03.2013 на
який оформлена дана ВМД (а.с.36).

За результатами розгляду поданих
позивачем разом з заявою додаткових
документів, митним органом листом від
25.06.2013 року № 13/2/13/461 відмовлено у
визначенні заявленої позивачем митної
вартості товарів за ціною
господарської операції та залишено без
змін оскаржуване рішення (а.с.12-13).

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено статтями 52 та
53 Митного кодексу України від 13.03.2012, №
4495-VI .

Відповідно до ст. 49 МК України
встановлено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частинами 1, 2 ст. 52 МК України
встановлено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з митним
органом;

2) подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або надання митному органу
додаткової інформації.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 53 МК України у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає митному органу
документи, що підтверджують заявлену
митну вартість товарів і обраний метод
її визначення. Документами, які
підтверджують митну вартість товарів,
є: декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до частини п'ятої статті 53
МК України, забороняється вимагати від
декларанта або уповноваженої ним особи
будь-які інші документи, відмінні від
тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу наведених вище правових норм
випливає, що Митним кодексом України
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 МК України, якою
встановлено, що митний контроль
передбачає виконання митними органами
мінімуму митних формальностей,
необхідних для забезпечення
додержання законодавства України з
питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним
правилам, встановленим пунктами 3.16 та
6.2 Загального додатка до Міжнародної
конвенції про спрощення та
гармонізацію митних процедур, до якої
Україна приєдналась згідно із Законом
України від 15 лютого 2011 року "Про
внесення змін до Закону України "Про
приєднання України до Протоколу про
внесення змін до Міжнародної конвенції
про спрощення та гармонізацію митних
процедур", якими запроваджено
стандартні правила: на підтвердження
декларації на товари митна служба
вимагає тільки ті документи, які є
необхідними для проведення контролю за
даною операцією та забезпечення
виконання усіх вимог щодо застосування
митного законодавства; митний контроль
обмежується мінімумом, необхідним для
забезпечення дотримання митного
законодавства.

Крім того, це узгоджується з
проголошеними у статті 8 Митного
кодексу України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі;
заохочення доброчесності.

Разом з тим, відповідно до вимог
частини ч. 3 ст. 53 МК України у разі, якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); рахунки
про сплату комісійних, посередницьких
послуг, пов'язаних із виконанням умов
договору (угоди, контракту); виписку з
бухгалтерської документації;
ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів; каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс - листи) виробника
товару; копію митної декларації країни
відправлення; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформація біржових організацій про
вартість товару або сировини.

Згідно з ч. 1 ст. 54 Кодексу, контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України,
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів.

З аналізу наведених правових норм
вбачається, що право митного органу на
витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі наявності обґрунтованого сумніву
у повноті та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів,
однією з підстав виникнення якого є
виявлення розбіжностей у поданих
декларантом документах і такі
розбіжності мають впливати саме на
числове значення складових митної
вартості товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. У разі
неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу. У
разі якщо неможливо застосувати жоден
із зазначених методів, митна вартість
визначається за резервним методом
відповідно до вимог, встановлених
статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до наказу Міністерства
фінансів України "Про затвердження
форми рішення про коригування митної
вартості товарів, Правил заповнення
рішення про коригування митної
вартості товарів та Переліку
додаткових складових до ціни договору"
від 24.05.2012 N 598 в графі 33 рішення про
коригування митної вартості товарів
"Обставини прийняття Рішення та
джерела інформації, що
використовувалися митним органом для
визначення митної вартості"
зазначаються причини, через які митна
вартість імпортованих товарів не може
бути визначена за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції), у
тому числі: неподання основних
документів, які підтверджують
відомості про заявлену митну вартість
товарів (згідно з переліком та
відповідно до умов, наведених у статті
53 Кодексу); невірно проведений
розрахунок митної вартості;
невідповідність обраного декларантом
або уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 розділу III
Кодексу; надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості. Зазначається послідовність
застосування методів визначення
митної вартості та причин, через які не
був застосований кожний з методів, що
передує методу, обраному митним
органом.

Судом встановлено, що позивачем при
поданні МД було подано необхідні
документи, що підтверджують митну
вартість товару.

Встановлено, що під час контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару декларантом одночасно
з поданням МД, митному органу було
надано всі необхідні документи, які
підтверджують ціну товару зазначену у
декларації, зокрема, умовами розділом 4
Контракту, встановлено, що інвойс на
оплату з відстрочкою або 100%
передоплата за товари виставляється в
Євро і оплата здійснюється покупцем в
Євро, ціна погоджується між
постачальником і покупцем на кожну
поставку товару і фіксується в кожному
інвойсі на кожну окрему партію товару,
і є невід'ємною частиною Контракту.
Передоплата здійснюється що найменше
за 10 календарних днів до підтвердженої
дати поставки товару (а.с. 18).

Так, відповідно до контракту №00005 від
25.01.2012 року, специфікації №1 від 06.03.2013
року, інвойсу від 13.03.2013 року № 72242614, що
є його невід'ємними додатками,
визначено ціну товару, яка становить
57000,00 Євро (а.с.25-26). Також на
підтвердження вартості імпортованого
товару надано платіжне доручення в
іноземній валюті або банківських
металах №32 від 18.06.2013 року на суму 57000,00
Євро (а.с.40).

Митний орган не погодився з наданими
декларантом до митного оформлення
відомостями по основному методу,
оскільки, на його думку, митна вартість
товару визначена товариством, значною
мірою відрізнялася від вартості товару
на схожий (аналогічний) товар, яка
містяться у Єдиній автоматизованій
інформаційній системі Державної
митної служби України, на підставі чого
відповідачем зроблено висновок, що
товариством було занижено митну
вартість товару, в наслідок чого, було
прийнято рішення про коригування
митної вартості товару та видано
картки відмови в митному оформленні
товару.

Суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що зазначена система
відповідно до приписів МК України
носить інформаційний характер і не є
виключною підставою відмови визнання
задекларованої митної вартості
декларантом, оскільки така підстава
для коригування не передбачена ст.55 МК
України і не викладена в ст.VII
Генеральної угоди з тарифів і торгівлі
(ГАТТ 1947) та в Угоді про застосування ст.
VII ГАТТ (1994 року). Крім того, відповідно
до наказу МФУ №598 від 24.05.2012 року, яким
затверджено форму рішення про
коригування митної вартості,
допускається посилання на
використання інформаційної системи
ДМСУ тільки при визначенні митної
вартості відповідно до ст. ст.59, 60 та 64
МК України із зазначенням номера та
дати митної декларації, яка була взята
за основу для визначення митної
вартості оцінюваних товарів, з
поясненнями щодо зроблених коригувань
обсягу партії ідентичних, подібних
товарів, умов поставки, комерційних
умов тощо, що в порушення зазначеного
наказу не зроблено митним органом в
оскаржуваних рішеннях про коригування
митної вартості товару.

Враховуючи, що автоматизована система
аналізу та управління ризиками з
об'єктивних причин не містить усієї
інформації, що стосується суб'єктів
зовнішньоекономічної діяльності, не
містить всіх об'єктивних даних щодо
імпортованих в Україну товарів, які
підтверджуються документально і
підлягають обчисленню, тому колегія
суддів погоджується з позицією суду
першої інстанції, що такі дані не
можуть мати першочергового значення у
порівнянні з наданими декларантом
первинними документами про товар.
Також, в порушення ч. 2 ст. 55 МК України,
пункту 2.1. Розділу 2 (опис гр. 33) Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
Наказом Міністерства Фінансів України
від 24.05.2012 року № 598, відповідач при
визначенні митної вартості оцінюваних
товарів із застосуванням другорядного
методу її визначення, не зазначив у
спірному рішенні, зокрема, інформації,
яка використовувалися митним органом
при її визначенні, а саме: ним не було
зазначено митна вартість якого товару
бралася за основу, торгова марка,
фактурна вартість, країна експорту
цього товару, час експорту в Україну,
виробник, маршрут транспортування
товару та інші комерційні умови
поставки.

Крім того, в ході розгляду справи
встановлено, що під час проведення
митного контролю, одночасно з поданням
МД, для підтвердження заявленої митної
вартості товарів митному органу було
надано всі необхідні документи, які
підтверджують ціну товару. Однак,
відповідачем було запропоновано
декларанту надати додаткові документи
для підтвердження заявленого рівня
митної вартості товарів, визначених ч. 3
ст. 53 МК України, у зв'язку з наявними на
думку відповідача розбіжностями в
поданих документах.

Аналогічну правову позицію було
викладено в постанові Верховного Суду
України від 01.10.2013 року №21-354а13, в якій
зазначено, що "... наявність
обґрунтованого сумніву у правильності
визначення митної вартості митниця
зобов'язана доводити в суді, оскільки з
цією обставиною закон пов'язує
можливість витребовування додаткових
документів у декларанта та надає
митниці право вчиняти наступні дії,
спрямовані на визначення дійсної
митної вартості товарів".

Відтак, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що в
порушення вимог ст. 64 МК України, митний
орган не навів обґрунтованих підстав
для застосування саме резервного
методу, тобто відповідач порушив
послідовність застосування
передбачених зазначеною нормою МК
методів визначення митної вартості
товару, не обґрунтувавши неможливість
застосування попередніх.

Прийняття оскаржуваного рішення
призвело до безпідставного збільшення
митної вартості товарів, у зв'язку з чим
позивач змушений був випустити товар у
вільний обіг під фінансові гарантії
шляхом сплати до бюджету сум митних
платежів у розмірі 17252,37 грн., з яких 4035,00
грн. - ввізне мито та 13222,37 грн. - податок
на додану вартість.

Відтак, суд першої інстанції
правомірно стягнув з Державного
бюджету України на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Укрполіскорм" суму надміру сплачених
митних платежів у розмірі 17257,37 грн.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що підстав для
задоволення апеляційної скарги
відсутні, а її доводи спростовуються
вище наведеним.

Зі змісту ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вище викладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
митниці Міністерства доходів і зборів
України залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "19" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Укрполіскорм" вул. Жуйка,3,м.Житомир,10002

3- відповідачу/відповідачам:
Житомирська митниця Міністерства
доходів і зборів України
вул.Перемоги,25,м.Житомир,10000

4- Головне управління Державної
казначейської служби України у
Житомирській області вул. 1-го
Травня,24,м.Житомир,10003

5- Демченко К.М. АДРЕСА_1 - ,