Справа № 2а/0570/1492/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/32435/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю «Протей» на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Протей»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправним та нечинним припису №14
від 17 січня 2012 року про зупинення
експлуатації та демонтування об'єкту, -
в с т а н о в и л а:Товариство з
обмеженою відповідальністю «Протей»
звернулось до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправним та нечинним припису № 14
від 17 січня 2012 року про зупинення
експлуатації та демонтування об'єкту.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року позов задоволено частково.

Визнано протиправним припис №14 від 17
січня 2012 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області на зупинення
експлуатації та демонтування об'єкту.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 27 лютого 2012
року скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням суду апеляційної
інстанції, товариство з обмеженою
відповідальністю «Протей» звернулось
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою, в якій
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
і процесуального права, просить
рішення суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що розпорядженням
виконавчого комітету Донецької
міської ради №446/3 від 12 квітня 1995 року
позивачу надана земельна ділянка для
реконструкції зупиночного павільйону
з вбудованим магазином.

Актом прийому об'єкта в експлуатацію,
який затверджений рішенням
Куйбишевської районної в м. Донецьку
ради від 14 липня 1999 року №611
вищезазначений зупиночний павільйон з
вбудованим магазином був прийнятий в
експлуатацію, як такий, що відповідає
проекту та будівельним нормам і
підлягає прийняттю в експлуатацію, на
час введення об'єкту в експлуатацію
магазин має стіни з цегли, а дах з
металевого профнастилу.

На підставі розпорядження виконавчого
комітету Донецької міської ради №446/3

від 12 квітня 1995 року Донецькою міською
радою видано позивачу паспорт на
вказаний об'єкт, погоджений пожежною
охороною, виробничим управлінням
водопровідного господарства,
Донецькміськтепломережою, Донецьким
підприємством електричних мереж,
управлінням газового господарства,
міською телефонною станцією, органом
СЕС, Донецькобленерго та ДАІ, об'єкту
присвоєно поштову адресу: м. Донецьк-97,

вул. Куйбишева, 107-А.

Відповідно до даних, що містяться у
висновку судового експерта Донецького
НДІСЕ №861/23 від 04 березня 2010 року,
вбудований торгівельний павільйон
товариства з обмеженою
відповідальністю «Протей» за адресою:
м. Донецьк, вул. Куйбишева, 107-А, який
введений в експлуатацію, має
заглиблений стрічковий фундамент.

За ознаками, викладеними у
нормативних документах «Національний
стандарт

№2-оцінка нерухомого майна», який
затверджено Постановою Кабінету
Міністрів №1442, вказана прибудова та
зупиночний павільйон кваліфікується
як об'єкт нерухомого майна, як
нерозривно пов'язаний із земельною
ділянкою фундаментом, та не може бути
переміщений без руйнування головних
конструкцій, тобто є нерухомим майном.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області на підставі
посвідчень на проведення перевірки
№7/5-07-2594 від 30 грудня 2011 року,

№7/5-07-2579 від 17 січня 2012 року, №7/5-07-0460 від
24 січня 2012 року проведено позапланову
перевірку позивача з питань дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудування під час будівництва та
експлуатації торгівельного павільйону
за адресою: вул. Куйбишева, 107-А у м.
Донецьку.

Актом перевірки від 03 січня 2012 року
встановлені факти відсутності
дозвільних документів на виконання
будівельних робіт та експлуатації
об'єкту нерухомості та видано припис №1
від 03 січня 2012 року про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, яким
зобов'язано позивача надати
правовстановлюючі документи на
будівництво та експлуатацію
торгівельного павільйону на
перехресті вул. Куйбишева та

пр. Панфілова в м. Донецьку.

Актом перевірки від 17 січня 2012 року
виявлено, що торгівельний павільйон
позивача прийнятий в експлуатацію, як
мала архітектурна форма, однак має
ознаки капітальної споруди (має
фундамент шлаконаливний, стіни з цегли,
крівлю односкатну металеву), у зв'язку з
чим встановлені факти відсутності
дозвільних документів на початок
виконання будівельних робіт та
експлуатацію об'єкта без прийняття в
експлуатацію у встановленому законом
порядку.

На підставі акту перевірки від 17 січня
2012 року відповідачем винесено припис
№14

від 17 січня 2012 року про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, яким
зупинено експлуатацію об'єкту
нерухомості та зобов'язано позивача
демонтувати об'єкт самовільного
будівництва.

Наказом відповідача №14 від 17 січня 2012
року заборонено позивачу експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкту, який
не прийнятий в експлуатацію у
встановленому законом порядку, а саме:
торгівельного павільйону за адресою:
вул. Куйбишева, 107 «А» в

м. Донецьку.

Актом перевірки від 25 січня 2012 року
встановлено факт невиконання припису
№14

від 17 січня 2012 року - об'єкт
самовільного будівництва не
демонтовано та експлуатація будівлі не
зупинена.

Не погоджуючись із винесеним
відповідачем приписом №14 від 17 січня
2012 року про зупинення експлуатації
об'єкта нерухомості та зобов'язання
демонтувати об'єкт самовільного
будівництва, позивач оскаржив його до
суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з того,
що дії відповідача при винесенні
оскаржуваного припису є правомірними
та не суперечать вимогам чинного
законодавства.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком апеляційного суду з огляду
на таке.

Положеннями статті 19 Конституції
України визначено, що органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини 2 статті 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (в редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин) тимчасова споруда
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності -
одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з частиною 1 статті 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» у разі
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта, перебудова якого з
метою усунення істотного відхилення
від проекту або усунення порушень
законних прав та інтересів інших осіб,
істотного порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
виконання припису.

Відповідно до частини 1 статті 39 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, що належать до I - III категорій
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації відповідною
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Частиною 8 статті 39 вищезазначеного
закону визначено, що експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію,
забороняється.

Положеннями статті 41 «Про регулювання
містобудівної діяльності»
передбачено, що державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
розглядають відповідно до закону
справи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право, зокрема:

1) безперешкодного доступу до місць
будівництва об'єктів;

2) складати протоколи про вчинення
правопорушень, акти перевірок та
накладати штрафи відповідно до закону;

3) видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності
виконання підготовчих та будівельних
робіт вимогам державних будівельних
норм, стандартів і правил, затвердженим
проектним вимогам, рішенням, технічним
умовам, своєчасності та якості
проведення передбачених

нормативно-технічною і проектною
документацією зйомки, замірів,
випробувань, а також ведення журналів
робіт, наявності у передбачених
законодавством виипадках паспортів,
актів та протоколів випробувань,
сертифікатів та іншої документації;

5) здійснювати контроль за додержанням
суб'єктами господарювання ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів містобудування та
архітектури.

Відповідно до пункту 7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553 (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин),
(далі - Порядок) позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є:

- подання суб'єктом містобудування
письмової заяви про проведення
перевірки об'єкта будівництва або
будівельної продукції за його бажанням
чи письмової заяви про проведення
перевірки щодо дотримання суб'єктом
господарювання Ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури;

- виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта;

- перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності приписів та
вимог інспекцій;

- перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів архітектури;

- звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства;

- вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.

Строк проведення позапланової
перевірки не може перевищувати п'яти
робочих днів, а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової
перевірки посадова особа інспекції
зобов'язана пред'явити службове
посвідчення та направлення для
проведення позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 8 вищезазначеного
порядку за результатами перевірки
суб'єкта господарювання, який
провадить господарську діяльність,
пов'язану із створенням об'єктів
архітектури, складається відповідний
акт у двох примірниках.

Зазначений акт є підставою для
прийняття органом ліцензування
рішення щодо спроможності суб'єкта
господарювання провадити господарську
діяльність, пов'язану із створенням
об'єктів архітектури.

Пунктом 11 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю визначено, що посадові особи
інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право, зокрема, видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Відповідно до пункту 17 Порядку у разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Як встановлено судами, об'єкт
позапланової перевірки - торгівельний
павільйон за адресою вул. Куйбишева,
107-А у м. Донецьку - являється малою
архітектурною формою (тимчасовою
спорудою).

Разом з тим, проведеною відповідачем
перевіркою та висновком експертного
будівельно-технічного дослідження
встановлено, що належний позивачу
торгівельний павільйон має
шлаконаливний фундамент, а, відтак, не
являється малою архітектурною формою -
тимчасовою спорудою торговельного,
побутового, соціально-культурного чи
іншого призначення для здійснення
підприємницької діяльності, оскільки
має ознаки капітальної споруди.

Однак, позивач не звертався до
відповідача щодо прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта шляхом реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов обгрунтованого висновку про
правомірність винесеного припису №14
від 17 січня 2012 року про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, яким
зупинено експлуатацію об'єкту
нерухомості та зобов'язано позивача
демонтувати об'єкт самовільного
будівництва.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що вирішуючи даний спір, суд
апеляційної інстанції дав правильну
правову оцінку обставинам у справі.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішенні суду апеляційної інстанції.

Постановлене у справі рішення суду
апеляційної інстанції є законним і
обґрунтованим, а тому підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Протей»
залишити без задоволення.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року у справі за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Протей»
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправним та нечинним припису №14
від 17 січня 2012 року про зупинення
експлуатації та демонтування об'єкту -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: