Справа № 9101/195061/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2013 р. справа №
2а/04216/610/2012(0426/6251/2012)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П.
Шлай А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12.11.2012р. у справі №
2а/04216/610/2012 (0426/6251/2012)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в м.Нікополі Дніпропетровської
області

про визнання незаконним відмови у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії та
стягнення шкоди,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок пенсії та
виплачувати пенсію в сумі 3000 грн. з
травня 2012 року з урахуванням
проведення перерахунку пенсії з
урахуванням вартості радянських
рублів за офіційним курсом валют на
момент призначення пенсії та у
відповідності до збільшення
коефіцієнта заробітної плати згідно з
Постановою КМ України від 20.07.1992р. №395
«Про додаткове коригування рівнів
державних пенсій», збільшення
мінімального розміру пенсії в Україні
з 2005р. по 2012р. у 2,5 разів, враховуючи, що з
2005р. розмір пенсії згідно з ч.1ст.19
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» має бути не менше 55%
заробітку, збільшення пенсії по стажу
за 12 років (ч.2 ст.56 Закону) - 12% с 2005р., від
нової розрахованої пенсії, а не від
мінімальної пенсії за віком у 838нпе., з
урахуванням зміни пенсії у 2008р. згідно
з масовим перерахунком на збільшення у
2,5 рази вищевказаної пенсії, враховуючи
зміну з 2008р. по 2012р. у бік збільшення
вищевказаної пенсії по рокам; а також
просив про індексувати пенсію згідно
із Законом України «Об индексации
денежных доходов населения» за весь
час знаходження на пенсії, а саме - з
14.11.2005р. по дату прийняття рішення та
стягнути з відповідача збитки -різницю
в пенсії за минулий час за кожний
місяць починаючи з травня 2009р. та
компенсацію, нараховано згідно з
«Порядком проведення компенсації
громадянам втрати частини грошових
доходів у зв'язку з порушенням термінів
їх виплати», затвердженим постановою
КМ України від 21.02.2001р. №159.

На обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що для призначення
пенсії ним було подано довідки до
Пенсійного фонду про заробітну плату
за роки роботи на шахті в період СРСР та
незалежній Україні. Пенсійний фонд
повинен був вибрати найбільше вигідні
для нього умови по нарахуванню пенсії з
поданих довідок. Позивач стверджує, що
відповідно до офіційних даних середній
ріст пенсії за віком в Україні з 2005 року
(складав 332 грн.) по 2012 рік ( складав 838
грн.) збільшився у 2,52 рази, тобто пенсія
позивача повинна зрости не менше, ніж у
2 рази і з урахуванням інших надбавок
має складати не менше 3000 гривень, проте
йому нараховано мінімальну пенсію.

Постановою суду першої інстанції у
задоволенні позовних вимог відмовлено.
При цьому суд зазначив, що вимоги
позивача не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства.

Не погодившись з висновками суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати судове рішення та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.
Апелянт вважає, що постанова є
незаконною та прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, для
нарахування пенсії позивач подав до
управління Пенсійного фонду довідку
про заробітну плату за період з 1984- 1989
роки, з 1990-1995 роки у гривнях( а.с.26,27),
тому його посилання, що пенсійний фонд
неправильно перевів рублі у гривні
безпідставні. Крім того, „Угода про
гарантії прав громадян держав-учасниць
СНД" від 13.03.1992 року, на яку посилається
позивач, передбачає, що пенсійне
забезпечення громадян-держав учасниць
СНД здійснюється по законодавству
держави на території якої вони
проживають. Довідка про заробітну
плату, видана позивачеві відповідає
вимогам законодавства, а саме Указу
Президента України від 25.08.1996 року та
постанові Кабінету Міністрів України
від 26.08.1996 року № 1002.

Колегія суддів погоджеться із судом
першої інстанції щодо безпідставності
вимоги позивача здійснити перерахунок
пенсії з урахуванням зростання
мінімального розміру пенсії в Україні
з 2005 року по 2012 рік, оскільки кожні два
роки проводився перерахунок розміру
пенсії позивача у зв'язку зі зростанням
величини середньої заробітної плати в
Україні та зростанням прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб
відповідно до ст.42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхуванням. Останній перерахунок
пенсії позивача проводився з 01.05.2012
року ( а.с.51).

Вимагаючи обчислити пенсію в розмірі 55
% заробітку позивач посилається на
норму ч.1 ст. 19 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», яка з 2004 року (з
моменту набрання чинності Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» № 1050),
не регулює відносин з приводу
призначення, перерахунку пенсії.
Згідно чинного законодавства розмір
пенсії визначається за формулами,
встановленими ст. 40 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно розрахунку, наданого
Управлінням ПФУ в м Нікополі та
Нікопольському районі у відповіді від
16.05.2012 р. до розміру пенсії, яка
виплачується позивачу включена
доплата за понаднормовий стаж у
розмірі 12 % мінімальної пенсії за 12
понаднормових роки, згідно ч. І ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" ( а.с.51). Посилання ж
позивача на Закону «Про пенсійне
забезпечення» який в частині
призначення та перерахунку пенсії за
віком не діє, знову ж таки є
безпідставним, а позовна вимога про
збільшення пенсії на 12 % від 55 %
заробітку обчисленого згідно недіючих
положень закону не грунтується на
жодній діючій нормі права.

До того ж, колегія суддів погоджується
із судом першої інстанції, щодо відмови
в задоволенні позовних вимог про
врахування при обчисленні пенсії
перерахунку 2008 року, який позивачу був
проведений згідно з Законом України
«Про державний бюджет України на 2008
рік», відповідно до якого пенсії,
призначені згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» із застосуванням
показника середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України за 2002-2005 роки,
підлягали перерахунку з 01.01.2008 року з
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України за 2006 рік.,
та про збільшення пенсії з 2008 року,
оскільки перерахунки пенсії до 2012 року
позивачу здійснювались, а розмір
пенсії, відповідно, збільшувався.

Щодо вимоги про індексацію пенсійних
виплат слід зазначити, що відповідно до
ч, 1 ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсії, призначені за цим
законом індексуються відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Відповідно до п. 5
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 2003 № 1078, у
разі підвищення мінімальної пенсії,
виплат, що здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, а
також у разі зростання грошових
доходів населення із перегляду їх
мінімальних розмірів індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами не проводиться.

Апелянт не навів будь-яких
обґрунтованих доводів щодо
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії та щодо стягнення
відшкодування. Доводи апеляційної
скарги не спростовують висновків суду.
Колегія суддів погоджується з
висновком судом першої інстанції, що
пенсія позивачу виплачується в порядку
та розмірах, встановлених чинним
законодавством, а підстави для
відшкодування збитків відсутні.

Суд об'єктивно, повно і всебічно
дослідив обставини, які мають значення
для справи; зроблені судом першої
інстанції висновки відповідають
фактичним обставинам справи та
підтверджуються зібраними по справі
доказами. Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає. Судове
рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 195, 196, 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Нікопольського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 12.11.2012р.
у справі № 2а/04216/610/2012 (0426/6251/2012)
залишити без задоволення.

Постанову Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 12.11.2012р. у справі №
2а/04216/610/2012 (0426/6251/2012) залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржена в касаційному порядку
згідно ст.212 КАС України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай