Справа № 2а-180/08
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/25213/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі міста Львова про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення недоотриманої пенсії та
моральної шкоди,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі міста Львова на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 29 грудня 2008
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2010 року, -

в с т а н о в и л а:

У травні 2008 року ОСОБА_4 пред'явив у суді
позов до Управління Пенсійного фонду
України в Залізничному районі міста
Львова (далі - Управління ПФУ) про
визнання дій протиправними,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення недоотриманої пенсії та
моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що перебуває на обліку в
Управлінні ПФУ та отримує пенсію за
віком, відповідно до Закону України від
9 липня 2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-IV), в
розмірі 620 гривень 14 копійок.
Розмір його пенсії обчислено, виходячи
зі страхового стажу - 39 років 11 місяців
27 днів.

Втім, частиною третьою статті 24 Закону
№ 1058-IV передбачено, що відповідач
повинен обчислювати страховий стажу
лише у місяцях і, у разі неповного
місяця роботи, зарахувати його до
страхового стажу, як повний, за умови,
якщо в цей період він підлягав
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню і сума
сплачених за цей місяць страхових
внесків є не меншою, ніж мінімальний
страховий внесок. Оскільки зазначені
вимоги законодавства дотримані, то
його страховий стаж складає 40 років 1
місяць і пенсія повинна виплачуватися
у розмірі 633 гривні 62 копійки.

Посилаючись на неправильність
розрахунку страхового стажу та пенсії,
просив, з урахуванням уточнень, визнати
дії Управління ПФУ протиправними та
зобов'язати відповідача усунути
порушення, допущені при обчисленні
його загального страхового стажу у
повних місяцях за період з 14 липня 1964
року по 25 липня 2006 року, привести його
пенсію у відповідність із вимогами
чинного законодавства та виплатити
недоотриману її частину, починаючи з
дня призначення, яким є 7 серпня 2006 року,
у розмірі 310 гривень 76 копійок.

Окрім того, зазначив, що внаслідок
неправильного обчислення страхового
стажу відповідач позбавив його
можливості отримати статус "ветеран
праці" та, як наслідок, права на оплату
податку власника транспортного засобу
на пільгових підставах та отримання
оздоровчо-лікувальної путівки у
медичному закладі за останнім місцем
роботи. У зв'язку з цим, просив суд
стягнути на його користь з відповідача
моральну шкоду, заподіяну
протиправними діями останнього, в
розмірі 5 000 гривень.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 29
грудня 2008 року, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 27 травня 2010
року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено
частково. Визнано дії Управління ПФУ
протиправними та зобов'язано усунути
допущені порушення при обчисленні
загального страхового стажу ОСОБА_4 з 14
червня 1964 року по 25 липня 2006
року, шляхом обчислення періодів
роботи в повних місяцях, неповні місяці
роботи зарахувати до страхового стажу
як повні, за умови сплати страхових
внесків або збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування.
Зобов'язано Управління ПФУ здійснити
ОСОБА_4 перерахунок та виплату пенсії,
зарахувавши до страхового стажу
неповні місяці роботи як повні, за
умови сплати страхових внесків або
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування касаційної скарги
Управління ПФУ посилається на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, у зв'язку з чим просить скасувати
прийняті ними рішення та ухвалити нову
постанову про відмову в задоволенні
позову.

В запереченні на касаційну скаргу
ОСОБА_4 просить касаційну скаргу
Управліня ПФУ залишити без
задоволення, а оскаржені ним судові
рішення - без змін, посилаючись на їх
законність та обґрунтованість.

Оскільки судові рішення оскаржуються
відповідачем в частині задоволених
позовних вимог, а в іншій частині
судові рішення сторонами не
оскаржуються, то колегія суддів
перевіряє їх законність та
обґрунтованість лише у цій частині.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Суди вірно визначили, що
відносини з питання призначення та
перерахунку пенсії у період до 1 січня
2004 року регулювалися положеннями
Закону України від 5 листопада 1991 року
№ 1788-XII "Про пенсійне забезпечення"
(далі - Закон № 1788-XII). Відповідно до
пункту "а" статті 3 Закону № 1788-XII, право
на трудову пенсію мають особи, які
працюють на підприємствах, в установах,
організаціях, кооперативах (у тому
числі за угодами цивільно-правового
характеру), незалежно від
використовуваних форм власності та
господарювання, або є членами
колгоспів та інших кооперативів, - за
умови сплати підприємствами та
організаціями страхових внесків до
Пенсійного фонду України, а статтею 56
цього ж Закону передбачено, що до стажу
роботи зараховується робота,
виконувана на підставі трудового
договору на підприємствах, в установах,
організаціях і кооперативах, незалежно
від використовуваних форм власності та
господарювання, а також на підставі
членства в колгоспах та інших
кооперативах, незалежно від характеру
й тривалості роботи і тривалості
перерв.

Відповідно до частини першої
статті 24 Закону України від 9 липня
2003 року № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який набрав чинності з 1
січня 2004 року, страховий стаж - це
період (строк), протягом якого особа
підлягає загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню та
за який щомісяця сплачені страхові
внески в сумі не меншій, ніж
мінімальний страховий внесок. Частиною
четвертою цієї ж статті передбачено, що
періоди трудової діяльності та інші
періоди, що враховувалися до стажу
роботи для призначення пенсії до
набрання чинності зазначеним Законом,
зараховуються до страхового стажу в
порядку і на умовах, передбачених
законодавством, що діяло раніше, крім
випадків, передбачених цим Законом.

Частиною третьою статті 24 Закону
№ 1058-IV визначено, що страховий стаж
обчислюється в місяцях. Неповний
місяць роботи, якщо застрахована особа
підлягала загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню або
брала добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, зараховується
до страхового стажу як повний місяць за
умови, що сума сплачених за цей місяць
страхових внесків є не меншою, ніж
мінімальний страховий внесок.

Судами встановлено, що трудова
діяльність позивача складається з
шести періодів: 17 липня 1964 року - 1
вересня 1964 року, 12 вересня 1966
року - 30 серпня 1976 року, 1 вересня 1976 року
- 26 січня 1979 року, 1 лютого 1979 року - 6
червня 1995 року, 15 червня 1995 року - 31
грудня 2003 року, 1 січня 2004 року - 31 липня
2006 року, на отриманий у цей час
заробіток нараховані страхові внески
або збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування. Загальний
трудовий стаж позивача становить
39 років 11 місяців 27 днів, з яких
страховий стаж, набутий після 1 січня 2004
року, - 2 роки 7 місяців. Коефіцієнт
страхового стажу позивача
розрахований, виходячи із страхового
стажу 479 місяців 27 днів.

Спірні правовідносини сторін виникли у
зв'язку з відмовою відповідача
зарахувати позивачу неповні
календарні місяці його трудового
стажу, набутого до 1 січня 2004 року, як
повні.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
апеляційний суд, виходив з того, що на
підставі довідок про заробіток (дохід)
для обчислення пенсії по кожному з
періодів трудової діяльності позивача,
в яких зазначено про нарахування
страхових внесків або збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, відповідач зобов'язаний
був перевірити оплату мінімального
страхового внеску за неповні місяці
роботи і, у разі її здійснення,
зарахувати позивачу неповні місяці
його роботи як повні.

Колегія суддів погоджується з
таким висновком судів.

Конституційний Суд України в
пункті 2 мотивувальної частини Рішення
від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) вказав, що
загальновизнаний принцип права про дію
нормативно-правових актів у часі
закріплено в частині першій статті 58
Конституції України. При цьому
Конституційний Суд України роз'яснив,
що положення частини першої статті 58
Основного Закону України про дію
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що "вона починається з
моменту набрання актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце. Дія
закону та іншого нормативно-правового
акта не може поширюватися на
правовідносини, які виникли і
закінчилися до набрання чинності цим
законом або іншим нормативно-правовим
актом".

Оскільки пенсію за віком ОСОБА_4
призначено у серпні 2008 року,
тобто після набрання чинності Законом
№ 1058-IV, суди попередніх інстанцій
дійшли правильного висновку про
можливість застосування до спірних
правовідносин положень частини
третьої статті 24 цього Закону.

Враховуючи, що доводи касаційної
скарги правильності висновків судів
попередніх інстанцій не спростовують,
останні під час розгляду справи вірно
застосували норми матеріального права
та не порушили норми процесуального
права, колегія суддів приходить до
висновку, що підстави для скасування
ухвалених ними рішень відсутні.

З огляду на викладене, керуючись
статтями 2201, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Залізничному районі міста Львова
відхилити, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 29
грудня 2008 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27 травня 2010 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников