Справа № 804/10934/13-а
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 лютого 2014 рокусправа № 804/10934/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Суховарова А.В. Олефіренко Н.А.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 04 листопада
2013 року в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продторгресурс»

до Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області

про визнання протиправними дій,
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,-

в с т а н о в и в :

ТОВ «Продторгресурс» у серпні 2013 року
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду з
позовом, в якому просило визнати
протиправними дії Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
проведення документальної планової
виїзної перевірки ТОВ
«Продторгресурс» з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарської
діяльності за період з 01.01.2010 по 31.12.2012,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 по 31.12.2012, за
результатами якої складено Акт №
2291/22-1/33771045 від 11.06.2013; визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення-рішення № від
31.07.2013, № від 31.07.2013, № від
31.07.2013.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року позов задоволено
частково, визнано протиправними та
скасовано податкові
повідомлення-рішення № від
31.07.2013, № від 31.07.2013, № від
31.07.2013. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга ґрунтуються на тому,
що судом першої інстанції неповно
з'ясовані обставини справи та порушено
норми матеріального права, що призвело
до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі наказу
начальника Лівобережної ОДПІ м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області № 510 від 26.04.2013 та наказу № 620
від 29.05.2013, у період з 15.05.2013 по 04.06.2013
відповідачем було проведено
документальну планову виїзну
перевірку ТОВ «Продторгресурс» з
питань дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарської діяльності за
період з 01.01.2010 по 31.12.2012, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2010
по 31.12.2012, за результатами якої складено
Акт № 2291/22-1/33771045 від 11.06.2013.

На підставі висновків Акту
відповідачем винесено податкові
повідомлення-рішення: № від
31.07.2013, яким ТОВ «Продторгресурс»
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість за
основним платежем на суму 293771,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями на
суму 66703,75 грн.; № від 31.07.2013, яким
ТОВ «Продторгресурс» збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток за основним платежем на 552903,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 119691,75 грн.; № від
31.07.2013, яким до ТОВ «Продторгресурс»
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій у розмірі 3850000,00 грн.

В основу зазначених рішень лягли
висновки податкового органу, що
правочини, укладені ТОВ
«Продторгресурс» з контрагентами ТОВ
«Торгова група «Алькор», ТОВ
«Агро-Лідер-Продукт», ТОВ
«Турін-Дніпро», не мали реального
характеру внаслідок не підтвердження
руху ТМЦ та складання видаткових
накладних з порушенням вимог чинного
законодавства, а також готівкові кошти,
які були внесені для поповнення
уставного фонду, не були оприбутковані
у касовій книзі підприємства.

Надаючи оцінку обґрунтованості
висновків податкового органу та
правомірності оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень колегія суддів
зазначає, що відповідно до підпункту
14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового
кодексу України податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає, зокрема, у разі
здійснення операцій з придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України визначено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів (послуг) або
дата отримання платником податку
товарів (послуг), що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари (послуги) та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Положеннями пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання товарів
(послуг), на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту
(п. 201.6, 201.10 ст. 201 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи між
ТОВ «Продторгресурс» та ТОВ
«Торгівельна група «Алькор» було
укладено договір поставки № 01042010 від 01
квітня 2010 року, з ТОВ
«Агро-Лідер-Продукт» договір поставки
№ 02102009 від 02.10.2009, з ТОВ «Турін-Дніпро»
договори поставки № 01052010 від 01.05.2010, №
П02012011 від 02.01.2011.

На виконання вказаних договорів були
виписані податкові та видаткові
накладні. Позивачем проведено оплату
товару, що підтверджується виписками з
розрахункового рахунку позивача, які
містяться в матеріалах справи.
Придбаний товар отриманий
уповноваженими особами, які підписали
первинні документи, що підтверджується
відповідними довіреностями, які
містяться в матеріалах справи.

При цьому колегія суддів встановила, що
вказані первинні документи складені
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Вищезазначені договори не були визнані
недійсними в судовому порядку.

Таким чином суд апеляційної інстанції
доходить висновку, що факт здійснення
ТОВ «Продторгресурс» господарських
операцій з ТОВ «Торгівельна група
«Алькор», ТОВ «Агро-Лідер-Продукт», ТОВ
«Турін-Дніпро» підтверджуються
належними та достатніми первинними
документами бухгалтерського обліку, що
є підставою для віднесення сум ПДВ,
сплачених в ціні товару, до податкового
кредиту та отримання бюджетного
відшкодування.

Висновки податкового щодо
безтоварності господарських операцій,
здійснених позивачем з контрагентами,
у зв'язку з ненаданням до перевірки
документів, які підтверджують
транспортування товару, та не
зазначення у видаткових накладних
посади і прізвища особи, що їх
підписала, колегія суддів знаходить
необґрунтованими та зазначає, що
згідно з підпунктом 11.1 Правил
перевезень вантажів автомобільним
транспортом в Україні, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України № 363 від 14.10.1997,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20 лютого 1998 року за №
128/2568, визначено, що основними
документами на перевезення вантажів є
товарно-транспортні накладні та
дорожні листи вантажного автомобіля.

Згідно з пунктом 1 вказаних Правил
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженим
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05 червня
1995 року за № 168/704, визначено, що
господарські операції відображаються
у бухгалтерському обліку методом їх
суцільного і безперервного
документування. Записи в облікових
регістрах провадяться на підставі
первинних документів, створених
відповідно до вимог цього Положення.

Пунктами 2.1 та 2.2 вказаного Положення
встановлено, що первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
тобто факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів, включаючи розпорядження
та дозволи адміністрації (власника) на
їх проведення.

Статтею 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.
Відповідальність за несвоєчасне
складання первинних документів і
регістрів бухгалтерського обліку та
недостовірність відображених у них
даних несуть особи, які склали та
підписали ці документи.

Аналіз наведених норм права дає змогу
дійти висновку, що відсутність ТТН,
подорожніх листів не може слугувати
єдиною підставою для визнання
безтоварності господарських операцій
за наявності всіх інших обов'язкових та
належно оформлених первинних
документів.

Складання ж видаткових накладних з
певними недоліками є лише порушенням
ведення бухгалтерського обліку.

Щодо посилання податкового органу на
Акт про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Турін-Дніпро» щодо підтвердження
відомостей, отриманих від особи, яка
мала правові відносини з платником
податків ПП «Гамма» від 16.03.2011
№809/23-3/36053963, колегія суддів зазначає, що
неналежне виконання податкових
зобов'язань контрагентами позивача
тягне відповідальність та негативні
наслідки саме для цих осіб. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування податку на додану
вартість у випадку, коли останній
виконав усі передбачені законом умови
стосовно отримання такого
відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту.

Щодо встановлення порушення в сфері
касової дисципліни колегія суддів
зазначає, що відповідно до п. 2.2
Положення про ведення касових операцій
у національній валюті в Україні,
затвердженого постановою Правління
Нацбанку України від 15.12.2004 № 637,
підприємства (підприємці) здійснюють
облік операцій з готівкою у
відповідних книгах обліку.

Згідно з п. 2.6 Положення уся готівка, що
надходить до кас, має своєчасно (у день
одержання готівкових коштів) та в
повній сумі оприбутковуватися.

Натомість судом встановлено,
відповідачем не заперечується, що
кошти, які були направлені для
поповнення уставного фонду позивача,
вносились безпосередньо на
розрахунковий рахунок ТОВ
«Продторгресурс», а тому правові
підстави для обліку цих коштів у книзі
обліку підприємства, відсутні.

Додатково колегія суддів зазначає, що
перевірка проводилася податковим
органом за період діяльності позивача
з 01.01.2010, сама перевірки розпочалася
15.05.2013, тобто податковим органом
перевищений термін 1095 днів,
встановлений податковим
законодавством для можливості
притягнення до відповідальності
платника податків.

Таким чином оскаржувані податкові
повідомлення-рішення мають
протиправний характер та підлягають
скасуванню.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 198,
200, 205, 206 Кодексу адміністративного
судочинства України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області залишити без задоволення, а
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
листопада 2013 року в адміністративній
справі № 804/10934/13-а - без змін.

Ухвала суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів з дня
складання в повному обсязі.

Повний текст ухвали складений 14
лютого 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
А.В. Суховаров

Суддя:
Н.А. Олефіренко