Справа № 754/563/14-а
Суддя: Панченко О. М.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/100/14
Справа №754/563/14-а
ПОСТАНОВА

Іменем України

11.04.2014 року Деснянський районний
суд міста Києва у складі:

Головуючого - судді - Панченко О.М.

при секретарі - Буцко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій, рішення протиправними
та зобов»язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Деснянського районного суду м. Києва,
як місцевого адміністративного суду, з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Деснянському районі м. Києва
з вимогою визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
неправомірними щодо зменшення розміру
його пенсії, а також, зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва поновити з
01.12.2013 року виплату йому пенсії у
розмірі, який був до 01.12.2013 року,
здійснивши йому перерахунок пенсії з
01.12.2013 року.

Позовні вимоги
обґрунтовані наступним.

ОСОБА_1 перебуває на обліку
в Управлінні пенсійного фонду
Деснянського району м. Києва і отримує
пенсію по інвалідності в розмірі
фактичних збитків відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». 06.12.2013 року на його адресу
надійшов лист від Управління
пенсійного фонду Деснянського району
м. Києва, в якому було зазначено, що його
пенсійну справу приведено у
відповідність, а розмір його пенсії
зменшено до 2 279,70 грн.. Листом від 12.03.2013
року Управління повідомило його про те,
що розмір його пенсії було опрацьовано
відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України від 23.11.2011 року №1210.
Для розрахунку пенсії була взята
заробітна плата за роботу в зоні
відчуження за період з 01.03.1988 року по
31.03.1989 року, розмір пенсії складав 4940,36
грн.

Позивач не погоджується з такими діями
відповідача, оскільки вважає, що розмір
пенсії можливо повністю або частково
припинити лише врахувавши ч. 1 ст. 49
Закону України «Про
загальнообов»язкове державне пенсійне
страхування», яка визначає, що виплата
пенсії за рішенням територіальних
органів Пенсійного фонду України або
за рішенням суду припиняється: якщо
пенсія призначена на підставі
документів, що містять недостовірні
відомості; у разі смерті пенсіонера, у
разі неотримання призначеної пенсії
протягом 6 місяців підряд, в і інших
випадках, передбачених законом.

В судовому засіданні
представник позивача неодноразово
уточнював вимоги адміністративного
позову. В останній редакції заяви про
зміну позовних вимог, підстав та
предмету адміністративного позову (а.с.
33-37), просив суд про визнання дій
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва
неправомірними щодо зменшення розміру
пенсії позивача, визнання протиправним
та скасування Протоколу від 08.11.2013 року
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва щодо
зменшення розміру пенсії позивача. А
також, просив зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва здійснити
позивачу перерахунок пенсії по
інвалідності у розмірі відшкодування
фактичних збитків, згідно Протоколу №1,
№2 від 30.03.2012 року Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва.

Представник відповідача Управління
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва в
судовому засіданні проти позову
заперечувала, зазначивши, що розмір
пенсії позивача було обчислено
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Вислухавши пояснення та
заперечення учасників судового
процесу, вивчивши письмові матеріали
справи, матеріали пенсійної справи
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що
позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва та отримує
пенсію по інвалідності в розмірі
фактичних збитків відповідно до Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
являється інвалідом ІІ групи
(категорія 1).

04.02.2013 року позивач звернувся до
Управління з заявою щодо обчислення
пенсії, середньомісячного заробітку за
роботу у 1986 році за вересень, жовтень та
листопад.

Листом від 12.03.2013 року Управління
повідомило його про те, що розмір його
пенсії було опрацьовано відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року №1210. Для розрахунку
пенсії була взята заробітна плата за
роботу в зоні відчуження за період з
01.03.1988 року по 31.03.1989 року, розмір пенсії
складав 4940,36 грн. Також в листі було
зазначено, що пенсію перерахувати за
вищезазначеними трьома місяцями немає
законних підстав. Не погоджуючись з
рішенням Управління позивач звернувся
з заявою до Пенсійного фонду України в
м. Києві, на що йому було надано
відповідь від 12.08.2013 року де було
зазначено, що пенсія йому обчислена з
урахуванням заробітної плати за період
роботи в зоні відчуження з 01.03.1988 року
по 31.05.1988 року та з 01.07.1988 року по 31.03.1989
року, що суперечить вимогам Постанови
Кабінету Міністрів України від 23.11.2011
року №1210. Також вказаним листом було
рекомендовано Управлінню витребувати
довідки про заробітну плату позивача
за 12 місяців роботи в зоні відчуження
та зазначено період з 04.10.1989 року по
30.06.1991 року.

Відповідно до п. 38 «Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»» орган, що призначає
пенсію, має право вимагати від
підприємств, установ та організацій,
фізичних осіб дооформлення в
трьохмісячний термін з дня подання
заяви прийнятих і подання додаткових
документів, а також перевіряти в
необхідних випадках обґрунтованість
їх видачі. Також, перевіряє
правильність копій відповідних
документів, фіксує й засвідчує
виявлені розходження.

На виконання листа Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві Управлінням Пенсійного фонду
Деснянського району м. Києва до
Обухівського пенсійного фонду
Київської області було направлено лист
щодо надання допомоги у витребуванні
довідки про заробітну плату (особові
рахунки) позивача за період з 01.11.1989
року по 30.06.1991 рік в Трипільському
монтажному управлінні м. Українка
Обухівського району Київської області.

Обухівським Пенсійним фондом
Київської області було проведено
зустрічну перевірку по факту роботи в
зоні відчуження та правильності
нарахування заробітної плати
одержаної позивачем в зоні відчуження
для призначення (перерахунку) пенсії.

Разом з копіями первинних документів,
актом зустрічної перевірки на запит
Управління Пенсійного фонду
Деснянського району м. Києва було
направлено довідку про заробітну плату
№ 142 від 16.10.2013 року за період з 01.11.1989
року по 30.06.1991 рік. Згідно цієї довідки
про заробітну плату розмір пенсії
позивачу було обчислено за період
роботи в зоні з 01.11.1989 року по 31.10.1990 рік.

Згідно ст. 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
згідно з законодавством.

Постановою Кабінету Міністрів
України від 23.11.2011 року № 1210
передбачено, що заробітна плата для
обчислення пенсій враховується за
будь-які 12 місяців підряд роботи в зоні
відчуження у разі коли особа
пропрацювала у зоні відчуження:

1) зазначено, якщо особа
пропрацювала з дня аварії не менш як 12
місяців підряд, за її бажанням пенсія
може обчислюватися виходячи із
заробітної плати за будь-який повний
календарний місяць роботи в зазначеній
зоні;

2) передбачено, що заробітна плата для
обчислення пенсій враховується за
будь-які 12 місяців підряд роботи в зоні
відчуження на промисловому майданчику
Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців
у період з 26 квітня 1986 року до 1 серпня
1987 року, за її бажанням пенсія може
обчислюватися виходячи із заробітної
плати за будь-який повний календарний
місяць роботи в зоні відчуження. Якщо
така особа виводилася із зони
Чорнобильської АЕС за медичними
показниками у зв"язку з
переопроміненням, за її бажанням
пенсія може обчислюватися виходячи із
заробітної плати за будь-який повний
календарний місяць роботи на
промисловому майданчику
Чорнобильської АЕС.

06.12.2013 року на адресу позивача надійшов
лист від Управління пенсійного фонду
Деснянського району м. Києва, в якому
було зазначено, що згідно акту
перевірки факту роботи ОСОБА_1 в зоні
відчуження №75 від 30.09.2013 року йому була
зарахована заробітна плата в зоні
відчуження (довідка №142 від 16.10.2013 року)
за період з 01.11.1989 року по 31.10.1990 року. По
результатам перевірки його пенсійну
справу було приведено у відповідність.
Розмір його пенсії на 01.12.2013 року
складає 2279,70 грн. (а.с.5).

Як зазначила в судовому засіданні
представник відповідача, Управлінням
не заперечується той факт, що пенсія
позивачу по інвалідності в 1998 році була
обчислена Ватутінським районним
управлінням соціального захисту
населення м. Києва з заробітної плати з
01.03.1988 року по 31.05.1988 рік, з 01.07.1988 року по
31.12.1988 рік та з 01.01.1989 року по 31.03.1989 рік
(за 12 місяців) та на підставі документів
які особисто надав позивач для
призначення пенсії.

Як було встановлено в судовому
засіданні, пенсію на той час позивачу
було обчислено на підставі довідки про
заробітну плату від 29.10.1993 року № 565
виданої Міжгалузевим
науково-технічним центром «Укриття» за
період з червня 1988 року по березень 1989
року та довідки про заробітну плату № 63
від 11.04.1991 року за період з 16.09.1987 року по
червень 1988 року. При обчисленні було
взято найвигідніший період заробітної
плати.

Як вбачається з матеріалів пенсійної
справи, в ній відсутні документи, що
підтверджують перевірку районним
Управлінням соціального захисту
достовірності наданих позивачем
довідок та перевірку інформації, що
зазначена в них.

Відповідно до матеріалів
пенсійної справи, у 2002 році питання
щодо можливості проведення
перерахунку пенсії в розмірі
відшкодування фактичних збитків із
заробітної плати за роботу в зоні
відчуження по вахтовому методу,
розглядалось на підставі заяви
позивача ( а.с. 71 пенсійної справи).

З вищезазначеного питання листом №
01-2927 від 12.12.2002 року Управлінням
Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва надано
інформацію до Головного Управління
Пенсійного фонду м. Києва щодо
позивача, а саме те, що він відпрацював
в Печерському монтажному управлінні
дві вахти по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС , а саме: з 29.09.1986 року по
14.10.1986 року та з 30.10.1986 року по 15.11.1986 рік.
На даний час у вказаному вище
Управлінні табель обліку робочого часу
і розрахункові відомості не
збереглися.

Київським міським управлінням
Пенсійного фонду України позивача було
повідомлено про те, що йому відмовлено
в перерахунку пенсії із заробітної
плати отриманої в зоні відчуження за
дві вахти в жовтні -листопаді 1986 року,
оскільки він працював в зоні більше
року.

З вищезазначеного питання позивач
вдруге звернувся в 2013 році до
Управління Пенсійного фонду
Деснянського району м. Києва та до
Головного Управління Пенсійного фонду
України в м. Києві щодо можливості
проведення перерахунку його пенсії по
інвалідності в розмірі фактичних
збитків за три місяці 1986 року.

Як вбачається з матеріалів справи,
пенсію позивачу станом до 01.12.2013 року
було розраховано з заробітної плати з
01.03.1988 року по 31.03.1989 рік, де
середньомісячний заробіток для
обчислення становив 4940.36 грн. 4940.36 грн..
х 80 % = 3952.28 грн. (середньомісячний
фактичний заробіток з урахуванням 80%
втрати працездатності). Додатково до
пенсії виплачувалася надбавка
відповідно до ст. 49 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" в розмірі
357.60 грн. та 62.58 грн. - надбавка дітям
війни. Загальний розмір пенсії
позивача становив 4 372 грн. 47 коп.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва в листі
від 12.03.2013 року позивачу було
відмовлено в вищезазначеному
перерахунку пенсії.

Статтею 46 Конституції України
визначено, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення громадян
України здійснюється згідно із Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», іншими
законодавчими актами, що регламентують
пенсійне забезпечення окремих
категорій осіб, Указами Президента
України, Постановами Кабінету
Міністрів України та іншими
нормативними актами.

Отже, на підставі вищенаведеного
Управлінням Пенсійного фонду України в
Деснянському районі м. Києва пенсію
позивачу було розраховано відповідно
до вимог чинного законодавства. На
даний час пенсійну справу ОСОБА_1
приведено у відповідність до норм
чинного законодавства, а саме для
обчислення розміру взято заробітну
плату за 12 місяців, яка підтверджена
документами підприємства під час
перевірки.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Деснянському районі міста Києва про
визнання дій, рішення суб»єкта владних
повноважень протиправними та
зобов»язання вчинити певні дії є не
обґрунтованим і не підлягає
задоволенню, оскільки обчислення
пенсії позивачу УПФУ у Деснянському
районі міста Києва проведено з
дотриманням вимог Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 90, 94, 122, 159-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, ст. 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210, суд, -

п о с т а н о в и
в:

У задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Деснянському районі м. Києва про
визнання дій, рішення протиправними
та зобов»язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова суду може бути
оскаржена сторонами до Київського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Деснянський районний суд міста
Києва протягом 10 днів з дня отримання
копії постанови.

С у д д я: