Справа № 2а-3237/10/1970
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.
Справа № 221/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

представника позивача Федорів Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року у справі за позовом Державної
податкової інспекції у
Підволочиському районі Тернопільської
області до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекції у
Підволочиському районі Тернопільської
області звернулась до суду з позовом до
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, яким
просила стягнути з відповідача на
користь держави штрафні санкції в сумі
10 000, 00 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року позов задоволено повністю.
Постанова мотивована тим, що позивач
правомірно застосував штрафні
(фінансові) санкції до відповідача в
розмірі 10 000, 00 грн., оскільки
відповідачем не оприбутковано у книгах
обліку доходів і витрат готівкові
кошти в сумі 2000 грн., що надійшли в касу
27.05.2010 року. Факт такого не
оприбуткування підтверджується
поясненнями провізора ОСОБА_3, наданими
під час проведення перевірки, Актом від
28.05.2010 року. На підставі виявленого
порушення позивачем постановлено
рішення про застосування штрафних
санкцій від 17 червня 2010 року № на
суму 10000 грн.

Постанову в апеляційному порядку
оскаржив відповідач, вважає, що вона
прийнята з порушенням норм
матеріального і процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, а висновки суду не відповідають
обставинам справи, просить постанову
скасувати та прийняти нову постанову,
якою відмовити Державній податковій
інспекції у Підволочиському районі
Тернопільської області у задоволенні
позову. На обґрунтування вимог
апеляційної скарги зазначає, що
оприбуткування провізором ОСОБА_4 1500
грн. у книзі обліку доходів і витрат №
003221 за торговий день 27.05.2010 року по
факту їх отримання, оприбуткування
провізором ОСОБА_3 500 грн. у книзі обліку
доходів і витрат № 000600 за торговий день
27.05.2010 року та занесення суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною
особою ОСОБА_2 загальних відомостей про
оприбуткування суми виручки в розмірі
2000 грн. найманими працівниками у власну
книгу обліку датою 27.05.2010 року на його
думку не може вважатися порушенням п. п.
2.2, 2.6 Положення про ведення касових
операцій у національній валюті в
Україні, затвердженого Постановою
Національного Банку України від 15.12.2004
року № 637.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що в задоволенні
апеляційної скарги слід відмовити з
наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
28.05.2010 року Державною податковою
адміністрацією в Тернопільській
області проведено перевірку щодо
дотримання суб'єктом підприємницької
діяльності - ОСОБА_2 проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій. За
результатами перевірки виявлено таке
порушення: неналежне ведення книги
обліку доходів та витрат, зокрема
неоприбутковано готівкові кошти в сумі
2000 грн. за попередній день 27.05.2010 року,
чим порушено пп. 2.2, 2.6 гл.2 Положення про
ведення касових операцій у
національній валюті в Україні,
затверджене постановою правління
Національного банку України від 15.12.2004
року №637 та п.5 Порядку ведення книги
обліку доходів та витрат, затверджено
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26.09.2001р. № 1269. А саме: пп.2.2 гл.2 - не
забезпечено облік операцій з готівкою
у відповідних книгах обліку на суму 2000
грн. та абз.1 пп.2.6 гл.2 - не забезпечено
своєчасного (у день одержання
готівкових коштів) оприбуткування
готівки, що надходить до каси в повній
сумі, про що складено акт від 28.05.2010
року.

Відповідності до ст.1 абзац 3 Указу
Президента України "Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки" від 12.06.1995р
№436/95, а саме за неоприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне) готівки
застосовується фінансова санкція у
пятикратному розмірі неоприбуткованої
суми.

На підставі виявленого порушення ДПІ у
Підволочиському районі винесено
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 17 червня 2010
року №, на суму 10000 грн.

Як вбачається з електронної копії
ухвали Львівського апеляційного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року у справі № 9104/10267/11, наявної в ДСС,
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 21 січня 2011
року у справі № 2а-3945/10, якою відмовлено
в задоволенні позову фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, залишено без змін.

Зазначена ухвала не була оскаржена в
касаційному порядку і відповідно до ст.
254 Кодексу адміністративного
судочинства України набрала законної
сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

В зв'язку з цим колегія суддів не бере
до уваги твердження апелянта про те, що
перевірка була проведена працівниками
податкового органу з порушенням вимог
законодавства без правових підстав.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17-24 цього Закону,
підлягають перерахуванню суб'єктами
підприємницької діяльності до
Державного бюджету України в
десятиденний термін з дня прийняття
органами державної податкової служби
України рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Тому, оскільки рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій є законним та чинним, а суб'єкт
підприємницької діяльності-фізична
особа ОСОБА_2 не сплатив їх у
встановлений законодавством строк,
колегія суддів вважає правильним
висновок суду першої інстанції, що
позовні вимоги є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та прийняв постанову
з додержанням норм матеріального і
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
постанову слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної
особи ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року у справі № 2а-3237/10/1970 за позовом
Державної податкової інспекції у
Підволочиському районі Тернопільської
області до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 про
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлений 28
березня 2014 року.