Справа № 822/218/14
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/218/14
Головуючий у 1-й інстанції: Лабань Г.В.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_2

представника апелянта: Колівошко С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Генеральної прокуратури України на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Генеральної
прокуратури України, Прокуратури
Хмельницької області про визнання
відмови протиправною та зобов'язання
виплатити грошову допомогу , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати протиправною
відмову Генеральної прокуратури
України та Прокуратури Хмельницької
області у зарахувнні до стажу роботи
позивача, що дає право на отримання
вихідної допомоги, періоду роботи
стажистом на посадах слідчого
Славутської міськрайонної прокуратури
та старшого слідчого прокуратури м.
Хмельницького; зобов'язати Генеральну
прокуратуру України та Прокуратуру
Хмельницької області виплатити
позивачу грошову допомогу в повному
обсязі, доплативши допомогу за два роки
роботи.

Відповідно до постанови Хмельницького
окружного адміністративного суду від
11.02.2014 року вказаний позов задоволено:
визнано протиправною відмову
прокуратури Хмельницької області у
зарахуванні до стажу роботи, що дає
право на отримання грошової допомоги,
періоду роботи стажистом на посадах
слідчого Славутської міськрайонної
прокуратури та старшого слідчого
прокуратури м. Хмельницького з 8.09.1997
року по 17.12.1998 року; зобов'язано
прокуратуру Хмельницької області
перерахувати та виплатити позивачу
грошову допомогу в повному обсязі,
доплативши грошову допомогу за два
повних роки роботи.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду першої інстанції, відповідачем -
Генеральною прокуратурою України
подано апеляційну скаргу з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, у зв'язку з чим,
відповідач просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представник апелянта у судовому
засіданні підтримала апеляційну
скаргу в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні заперечив
проти апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача та думку
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 198 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі-КАС) України, за наслідками
розгляду апеляційної скарги на
постанову суду першої інстанції, суд
апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як досліджено з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач, відповідно до наказу від 05.09.1997
року №353-о прокурора Хмельницької
області з 08.09.2997 року працював
стажистом на посаді слідчого
Славутської міськрайонної
прокуратури. Наказом №417-0 від 18.03.1998
року його переведено на посаду
старшого слідчого - стажиста
прокуратури м. Хмельницького. Згідно
наказу №557-0 від 17.12.1998 року позивача
призначено виконувачем обов'язків
старшого слідчого прокуратури м.
Хмельницького Хмельницької області.
Позивач вказує, що безперервно
працював в органах прокуратури до
виходу на пенсію. Наказом Генерального
прокурора України від 12.11. 2013 року №594
позивача звільнено з органів
прокуратури з зв'язку з виходом на
пенсію по інвалідності. На підставі
вказаного наказу виплачено вихідну
допомогу за 14 років роботи в органах
прокуратури, при цьому не зараховано
стаж роботи стажистом в органах
прокуратури до стажу роботи на
прокурорських посадах. Наведені факти
підтверджується записами у трудовій
книжці.

В свою чергу, суд першої інстанції,
вирішуючи спір, прийшов до висновку, що
у відповідності до статті 50-1 Закону
України "Про прокуратуру" до стажу
роботи, який дає право на виплату
грошової допомоги у разі виходу на
пенсію, зараховується і період роботи
стажистом на посаді слідчого в органах
прокуратури, і апеляційний суд
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, із інформації, що міститься в
матеріалах справи № 11-3023 вн -13 від 29.11.2013
року встановлено, що стаж роботи на
прокурорсько - слідчих посадах (повні
роки) колишнього заступника прокурора
Хмельницької області Мадзяновського
А.І. у зв'язку з виходом на пенсію за
вислугою років згідно із ст.50-1 закону
"Про прокуратуру", кількість повних
років в органах прокуратури складає
(час роботи стажистом 1 рік 3 місяці не
враховано) складає 14 років 10 місяців.

Представниками відповідача не
заперечувався той факт, що позивач
фактично займав та виконував роботу
слідчого прокуратури.

Згідно з вимогами ч.16 ст.50-1 Закону
України "Про прокуратуру" прокурорам і
слідчим у разі виходу на пенсію за
вислугою років чи по інвалідності
виплачується грошова допомога у
розмірі місячного заробітку, з якого
обчислена пенсія, за кожен повний рік
роботи прокурором, слідчим прокуратури
чи на посадах у науково - навчальних
закладах прокуратури.

Відповідно до ч.6 статті 50-1 закону
України "Про прокуратуру", до стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугою років чи по інвалідності,
зараховується час роботи на
прокурорських посадах. перелічених у
статті 56 цього закону, в тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, у тому числі у
військовій прокуратурі, стажистами в
органах прокуратури, слідчими, суддями,
на посадах начальницького складу
органів внутрішніх справ, офіцерських
посадах Служби безпеки України,
посадах державних службовців, які
займають посади з вищою юридичною
освітою, в науково - навчальних
закладах генеральної прокуратури
України працівникам, яким присвоєно
класні чини, на виборних посадах у
державних органах, на посадах в інших
організаціях, якщо працівники, що мають
класні чини, були направлені туди, а
потім повернулися в прокуратуру,
строкова військова служба. половинна
строку навчання у вищих юридичних
навчальних закладах, частково
оплачувана відпустка жінкам по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років.

Таким чином, враховуючи зазначені
норми права, позивачу слід зарахувати
до стажу роботи, який дає право на
отримання грошової допомоги у зв'язку з
виходом на пенсію по інвалідності,
період роботи стажистом слідчого
Славутської міськрайонної прокуратури
та посаді старшого слідчого - стажиста
прокуратури м. Хмельницького, оскільки
він виконував безпосередньо функції
слідчого, а відтак відмова Прокуратури
Хмельницької області щодо
неврахування вказаного вище періоду
роботи стажистом є протиправною.

Суд першої інстанції також дійшов
вірного висновку, що доводи
представників відповідача про те, що
право на пенсію і право на отримання
грошової допомоги у зв'язку з виходом
на пенсію за вислугою років чи по
інвалідності є різні поняття та
посилання на положення ст.56 Закону
України "Про прокуратуру", де на їх
думку визначено поняття "прокурор" і
надано вичерпних перелік осіб, які
мають право на отримання такої
допомоги є необгрунтованими, оскільки
право на пенсію та право на отримання
грошової допомоги визначені ст.50-1
вказаного Закону і в цій статті
відсутнє обов'язкове посилання на
застосування положень на ст.56 цього
Закону при призначенні пенсії та
виплаті грошової допомоги.

Слід зауважити, що така ж правова
позиція викладена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від 19
квітня 2011 року у справі № к-17220/10.

Згідно з ч. 2 ст. 159 КАС України, законним
є рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, апеляційну
скаргу належить залишити без
задоволення, а постанову суду - без
змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Генеральної
прокуратури України, - залишити без
задоволення, а постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
10 квітня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.