Справа № 9101/102259/2012
Суддя: Богданенко І.Ю.
Дата ухвалення: 2013-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 серпня 2013 рокусправа № 2а-2332/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Богданенка І.Ю.

суддів: Уханенка С.А.
Дадим Ю.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради
Дніпропетровської області

на постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 08
липня 2011 року

справа № 2а-2332/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення Жовтоводської
міської ради Дніпропетровської
області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахування
розміру та виплату щорічної допомоги
на оздоровлення, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся у суд
з позовом до управління праці та
соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради
Дніпропетровської області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахування
розміру та виплату щорічної допомоги
на оздоровлення відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» за 2010 рік.

Постановою Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 08
липня 2011 року позовні вимоги
задоволені частково, визнано
протиправними дії та зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Жовтоводської
міської ради Дніпропетровської
області здійснити перерахунок та
виплату ОСОБА_1 щорічної одноразової
допомоги на оздоровлення за 2010 рік в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат станом на 25 січня 2011 року згідно
статті 48 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням виплачених
сум.

Не погодившись з постановою суду,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом норм матеріального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
ОСОБА_1 перебуває на обліку у
відповідача, як учасник ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 категорії, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 5).

Вирішуючи спірні правовідносини та
приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що ОСОБА_1 у 2010 році має
право на отримання щорічної допомоги
на оздоровлення в розмірі,
встановленому статтею 48 Закону України
«Про соціальний статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Суд апеляційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції з наступних підстав.

Згідно статті 70 Закону України «Про
державний бюджет України на 2010 рік»
Кабінету Міністрів України в 2010 році
надано право встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України на
виконання зазначених норм в 2010 році
нормативно-правові акти, які
визначають розміри щорічної допомоги
на оздоровлення, не прийняті. При цьому,
дія статті 48 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» не зупинялася та не
змінювалася.

Таким чином, в 2010 році відповідач
повинен виплачувати позивачу допомогу
на оздоровлення в розмірі,
встановленому статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», тобто в
розмірі п'яти мінімальних заробітних
плат.

Відповідачем за 2010 рік щорічна
допомога на оздоровлення позивачу
призначена і виплачена відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», у розмірі
100 гривень (а.с. 6).

Разом з тим, пунктом 6 частини 1 статті 92
Конституції України встановлено, що
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту.

Так, основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, умов проживання і трудової
діяльності на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Законом України «Про державні
соціальні стандарти та державні
соціальні гарантії» визначено
правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій.
Статтею 19 цього Закону встановлено, що
виключно законами України
визначається, зокрема, мінімальний
розмір заробітної плати.

Так, мінімальний розмір заробітної
плати, з розрахунку якої виплачується
щорічна допомога на оздоровлення,
згідно із Законом України «Про
встановлення мінімальної заробітної
плати» та Законом України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» в
значно більший, ніж встановлений
постановою Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року, розмір
щорічної допомоги на оздоровлення.

Таким чином, аналіз наведених норм
правових актів дає підстави дійти
висновку, що встановлений постановою
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року фіксований розмір
щорічної допомоги на оздоровлення
суперечить статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», якою
встановлено першочергово більший
розмір такої допомоги з розрахунку
п'яти мінімальних заробітних плат.

Відповідно до статті 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

У 2005 році Кабінету Міністрів України не
надано право встановлювати розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої статті 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Отже, постанова Кабінету Міністрів
України № 562 від 12 липня 2005 року, яка
істотно звужує обсяг встановлених
Конституцією та Законами України прав,
застосуванню не підлягає.

Таким чином, враховуючи викладене, а
також виходячи з пріоритетності
законів над підзаконними актами, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
відповідач в 2010 році повинен виплатити
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення відповідно до статті 48
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», тобто в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат,
встановлених на момент виплати.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Жовтоводської міської ради
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтоводського міського
суду Дніпропетровської області від 08
липня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
постановлення є остаточною і
оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.Ю. Богданенко

Суддя:
С.А. Уханенко

Суддя:
Ю.М. Дадим