Справа № 9101/191362/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2013 р. справа № 2а-5669/2011

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Панченко О.М.

суддів: Чередниченко
В.Є.

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м. Дніпропетровська

на постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 липня 2012 р., прийняту у порядку
скороченого провадження,

у справі № 2а-5669/11

за позовом ОСОБА_1

до управління праці та соціального
захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м. Дніпропетровська

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

У вересні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду першої інстанції з позовом до
управління праці та соціального
захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м. Дніпропетровська, в якому просив:

- визнати неправомірними дії
відповідача по відмові в перерахуванні
розміру щорічної допомоги на
оздоровлення, як учаснику ліквідації
наслідків на Чорнобильській атомній
електростанції у 1986 році особі, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії, та виплатити 5
мінімальних заробітних плат за 2011 рік
на день виплати.

Постановою Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 липня 2012 р. позовні вимоги позивача
задоволено:

- визнано неправомірними дії
відповідача щодо відмови позивачу у
здійсненні перерахунку розміру
щорічної допомоги на оздоровлення у 2011
році виходячи з розрахунку 5 (п'яти)
мінімальних заробітних плат з
урахуванням встановленого розміру
заробітної плати на день її виплати;

- зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплатити позивачу
щорічну допомогу на оздоровлення за 2011
рік в розмірі 5 (п'яти) мінімальних
заробітних плат на день її виплати.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду в суді
першої інстанції, що позивач перебуває
на обліку у відповідача, як учасник
ліквідації наслідків на
Чорнобильській АЕС, особа, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії та, відповідно
до ст. 48 Закону України "Про соціальний
статус громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
має право на отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в розмірі
п'яти мінімальних заробітних плат.

Щорічна допомога на оздоровлення
позивачу виплачується відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№ 562 від 12 липня 2005 року "Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", якою
встановлено щорічну допомогу у сумі 100
гривень.

Разом з тим, пунктом 6 частини 1 статті 92
Конституції України встановлено, що
виключно законами визначаються,
зокрема, основи соціального захисту.

Відповідно до статті 113 Конституції
України Кабінет Міністрів України у
своїй діяльності керується
Конституцією та законами України, а
також указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Конституції
та законів України.

В 2005 році Кабінету Міністрів України не
надано право встановлювати розмір
щорічної допомоги на оздоровлення,
передбаченої статті 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

У 2011 році зміст статі 48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
змінювався, а дія зазначеної статті не
призупинялася.

Отже, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними актами, постанова
Кабінету Міністрів України № 562 від 12
липня 2005 року, застосуванню не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить висновку, що судом
першої інстанції повно встановлені
обставини справи та надана правильна
юридична оцінка, у зв'язку з чим
підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування постанови суду
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України,
апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Амур-Нижньодніпровської районної ради
м. Дніпропетровська - залишити без
задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
02 липня 2012 р. у справі № 2а-5669/11 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
постановлення та оскарженню
відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун