Справа № 816/748/14
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року м. ПолтаваСправа №
816/748/14

Полтавський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ясиновського І.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання -
Петренко О.В.,

представника позивача - Бургели І.І.,

представника відповідача - Ляховенко
О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Управління державної
казначейської служби України в
Чутівському районі до Реєстраційної
служби Чутівського районного
управління юстиції Полтавської
області, третя особа-Чутівська
державна нотаріальна контора про
визнання рішення неправомірним та
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

26 лютого 2014 року Управління державної
казначейської служби України в
Чутівському районі звернулось до
Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Реєстраційної служби Чутівського
районного управління юстиції
Полтавської області, третя особа -
Чутівська державна нотаріальна
контора про визнання рішення від 25
грудня 2013 року № 9497339 неправомірним та
зобов'язання припинити заборону і
провести державну реєстрацію на
припинення обтяження заборони на
нерухоме майно - нежила будівля, що
знаходиться за адресою Полтавська
область, Чутівський район, смт. Чутове,
площа Перемоги, буд. 4, зареєстровану у
Єдиному державному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна 16
березня 2005 року за № 1766631.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначав, що рішення відповідача про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень є
неправомірним, оскільки відсутність у
реєстраційної служби Чутівського
районного управління юстиції
Полтавської області (надалі -
реєстраційна служба) та у Чутівській
державній нотаріальній конторі
Полтавської області (надалі - Чутівська
ДНК) документів, необхідних для
державної реєстрації обтяжень, не
можуть бути підставою для позбавлення
управління Казначейства у Чутівському
районі права на розпорядження
власністю держави в оперативному
управлінні відділення Державного
казначейства у Чутівському районі.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав, просив
задовольнити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечував, у письмових
запереченнях зазначав, що рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень є
законним і обґрунтованим, прийнятим у
відповідності до діючого
законодавства України. Вказує, що у
вказаний строк позивачем не було
надано документу, на підставі якого
необхідно припинити спірне обтяження
на нерухоме майно.

Третя особа - Чутівська державна
нотаріальна контора у Полтавській
області явку уповноваженого
представника у судове засідання не
забезпечила, просила розглядати справу
без участі представника.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, надані сторонами докази,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, встановив наступне.

12 серпня 2013 року позивач звернувся до
реєстраційної служби з метою державної
реєстрації прав та їх обтяжень для
проведення державної реєстрації права
власності на нежитлове приміщення, що
розташоване: площа Перемоги, буд. №4,
смт. Чутове, Чутівський район,
Полтавська область.

За наслідками розгляду заяви позивача
за реєстраційним №2471193, державним
реєстратором 21 серпня 2013 року було
винесено рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, оскільки у Єдиному
державному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна міститься
запис про заборону (архівний запис) за
№ 1766631 від 16.03.2005 року на даний об'єкт,
власником якого є Акціонерний
комерційний банк "Україна". Згідно
Витягу з ЄДР підставою обтяження є
повідомлення б/н від 16.04.1999 року,
реєстратор обтяження - Чутівська ДНК.

В ході судового засідання судом
з'ясовано, що 28 серпня 2003 року між
Акціонерним комерційним
агропромисловим банком "Україна" та
Кабінетом міністрів України було
укладено договір купівлі-продажу
цілісного майнового банківського
комплексу, згідно якого останній
переходить у власність держави.
Пунктом 1 розпорядження Кабінету
міністрів України від 13 жовтня 2003 року
за №599-р "Про використання викупленого
майна Акціонерного агропромислового
банку "Україна" об'єкти цілісного
майнового банківського комплексу
передано до сфери управління державних
органів.

В даному випадку, згідно із відомостей,
які містяться в реєстрі прав власності
на нерухоме майно, власником є держава
Україна в особі Міністерства фінансів
України в оперативному управлінні
управління Державної казначейської
служби України у Чутівському районі
Полтавської області.

10 грудня 2013 року за вих. № 01-04/469 позивач
звернувся до Чутівської ДНК, як до
реєстратора обтяження, із вимогою
зняти безпідставно накладену заборону
на нежитлову будівлю або звернутись до
реєстраційної служби із заявою про
зняття заборони, для здійснення
казначейською службою відповідно до
законодавства України управління
об'єктами державної власності.

У відповідь на лист позивача 26 грудня
2013 року за вих. №931 Чутівська ДНК
повідомила, що вирішення даного
питання не входить до її компетенції.

25 грудня 2013 року позивачем було подано
до реєстраційної служби заяву про
припинення обтяження за №1766631 від
16.03.2005 року, зареєстрованого Чутівською
державною нотаріальною конторою (а.с.
14).

За результатами розгляду заяви
державним реєстратором 25 грудня 2013
року за № 9497339 було прийнято
оскаржуване рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, оскільки було
встановлено відсутність у повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації. А
саме, не поданий документ, що
підтверджує припинення обтяження
речових прав на нерухоме майно. У
наданий державним реєстратором
п'ятиденний строк позивач не надав
необхідних документів.

08 січня 2014 року державний реєстратор
прийняв рішення про відмову у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, оскільки у п'ятиденний строк
заявник не усунув обставин, що були
підставою для прийняття рішення про
зупинення розгляду заяви.

Не погоджуючись із рішенням
відповідача про зупинення розгляду
заяви про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень та скориставшись своїм
правом, позивач звернувся до суду.

Згідно частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Надаючи правову оцінку рішенню від 25
грудня 2013 року № 9497339 про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV
від 01 липня 2004 року Державний реєстр
речових прав на нерухоме майно (далі -
Державний реєстр прав) - єдина державна
інформаційна система, що містить
відомості про права на нерухоме майно,
їх обтяження, а також про об'єкти та
суб'єктів цих прав.

Відповідно до статті 4 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема, право власності на нерухоме
майно.

Згідно з частиною 3 статті 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" разом із заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у
паперовій формі подаються оригінали
документів, необхідних для державної
реєстрації прав та їх обтяжень, їх
копії, засвідчені в установленому
порядку.

Документи необхідні, для
державної реєстрації визначені
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і
Порядком надання інформації з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 703 від 22 червня 2011 року, діючого на
момент спірних правовідносин (надалі -
Порядок № 703), згідно з яким для
проведення державної реєстрації
подаються: Для проведення державної
реєстрації прав заявник подає органові
державної реєстрації прав, нотаріусові
заяву про державну реєстрацію, форму та
вимоги до заповнення якої встановлює
Мін'юст (абз.1 п. 7); документ, що
посвідчує його особу (п. 9). Заявник
разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита (п.10).

Відповідно пункту 12 до Порядку № 703 під
час розгляду заяви про державну
реєстрацію і документів, що додаються
до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо: 1) обов'язкового дотримання
письмової форми правочину та його
нотаріального посвідчення (у
встановлених законом випадках); 2)
повноважень заявника; 3) відомостей про
нерухоме майно, речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; 4) наявності обтяжень прав
на нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до закону; 5) наявності факту
виконання умов правочину, з якими закон
та/або договір (угода) пов'язує
можливість проведення державної
реєстрації виникнення, переходу,
припинення прав на нерухоме майно або
обтяження таких прав.

Відповідно до частини 2 статті 19 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація обтяжень
здійснюється на підставі: 1)
встановленої законом заборони
користування та/або розпорядження
нерухомим майном; 2) рішень судів, що
набрали законної сили; 3) ухвали
слідчого судді, суду, постанови
державного виконавця про накладення
арешту на нерухоме майно; 4) накладення
заборони на відчуження нерухомого
майна нотаріусом; 5) рішення органу
місцевого самоврядування про
віднесення об'єктів нерухомого майна
до застарілого житлового фонду; 6) інших
актів відповідних державних органів та
посадових осіб згідно із законом; 7)
договорів, укладених у порядку,
встановленому законом.

Судом в ході судового розгляду було
встановлено, що під час розгляду заяви
про державну реєстрацію і документів,
доданих до неї, відповідачем
встановлено відсутність у повному
обсязі документів, необхідних для
проведення державної реєстрації
припинення обтяження. А саме, позивачем
не було надано документу, який
підтверджує припинення обтяження
речових прав на нерухоме майно.

Згідно абзацу першого п. 13 Порядку
703 у разі подання не в повному обсязі
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію, яке містить рекомендації
щодо усунення обставин, що були
підставою для його прийняття.

Абзацом четвертим п. 13 Порядку №
703 визначено: "Державний реєстратор
зупиняє розгляд заяви про державну
реєстрацію на строк, що не перевищує
п'яти робочих днів з моменту отримання
заявником рішення про зупинення
розгляду такої заяви".

Дана норма кореспондується зі
статтею 22 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", відповідно до
якої передбачено, що у разі якщо
документи для державної реєстрації
прав та їх обтяжень подано не в повному
обсязі, передбаченому
нормативно-правовими актами, державний
реєстратор у строк, встановлений цим
Законом, приймає рішення про зупинення
розгляду заяви про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень і письмово
повідомляє про це заявника.

Враховуючи викладене, керуючись
Порядком державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень,
затвердженим постановою Кабінету
міністрів України від 22 червня 2011 року
за №703, державний реєстратор вирішив
зупинити розгляд заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень на
нежитлове приміщення, що розташоване:
Полтавська область, Чутівський район,
смт Чутове, площа Перемоги, буд. 4.

Згідно приписів частини 2 статті 15
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» визначено, що
орган державної реєстрації прав,
державні реєстратори зобов'язані
надати до відома заявників інформацію
про необхідний перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав.

Позивачем не було подано у
встановлений строк необхідного
документу, що стало підставою для
винесення державним реєстратором
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень.

Суд звертає увагу, що твердження
позивача в обґрунтування своїх
позовних вимог на ту обставину, що у
нього, як власника майна та у
Чутівської ДНК, згідно листа №01-16/224 від
26.03.2014 року (а.с. 69), відсутні документи
на підставі яких було встановлено
заборону відчуження нерухомого майна
та занесено до Реєстру для реєстрації
заборон відчуження жилих будинків, а
також арештів, накладених на будинки
судовими і слідчими органами від 16.04.1999
року, є безпідставними, оскільки
відповідач згідно вказаних вище вимог
зобов'язаний прийняти рішення про
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень у разі
не надання всіх необхідних документів
для припинення обтяження, тобто
відповідач не зобов'язаний приймати
рішення про припинення обтяження у
випадку відсутності у позивача
необхідних документів для припинення
такого обтяження та не подання ним
таких документів разом із заявою.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання
реєстраційну службу Чутівського
районного управління юстиції
Полтавської області припинити
заборону і провести державну
реєстрацію на припинення обтяження
заборони на нерухоме майно - нежилу
будівлю, що знаходиться за адресою
Полтавська область, Чутівський район,
смт. Чутове, площа перемоги, буд. 4,
зареєстровану в Єдиному державному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна 16.03.2005 за № 1766631, суд
зауважує наступне.

Обов'язок відповідача провести
державну реєстрацію припинення
обтяження заборони на нерухоме майно
виникає лише після надання заявником
про таку дію всіх необхідних
документів згідно із вимогами Порядку
№703 та Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень".

Посилання позивача на ту обставину, що
у нього не можуть бути в наявності
документи, які слугували підставою для
накладення заборони, оскільки згідно
інформації, наданої Чутівською ДНК,
підставою слугували документи наданні
слідчими і судовими органами по
відношенню до попереднього власника
майна - АК Банк "Україна" і відповідно у
позивача, як нового власника, відсутні
документи, які є необхідними для
припинення такого обтяження є
необґрунтованими.

Повідомлення Чутівської ДНК про те, що
на сьогодні у неї відсутні документи,
які слугували підставою для
встановлення заборони та проведення
вказаної реєстрації, не є підставою
згідно із виникненням якої державний
реєстратор зобов'язаний припинити
заборону і провести державну
реєстрацію на припинення обтяження
заборони на нерухоме майно.

Крім того, суд звертає увагу, що
відповідно до частини 8 ст. 16 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація обтяжень
проводиться на підставі заяви органу
або посадової особи, якими встановлено
обтяження, особи, в інтересах якої
встановлено обтяження, уповноваженої
ними особи. Позивач не надав доказів, що
він є особою, яка відповідно вказаних
вище вимог, має право звертатися із
заявою про припинення обтяження
відносно спірного майна.

Твердження позивача про
безпідставність реєстрації 16.03.2005 року
за № 1766631 Чутівською ДНК обтяження на
нерухоме майно на підставі
повідомлення Чутівської ДНК від 16.04.1999
року є необґрунтованими, оскільки
позивачем не було надано належних
доказів про визнання такого запису в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна -
протиправним та його скасування.

Так, позивачем не було наведено
належних норм, які б вказували на
обов'язок державного реєстратора
припинити обтяження згідно заяви
позивача.

На підставі викладеного, суд
дійшов висновку про правомірність дій
відповідача щодо зупинення розгляду
заяви позивача про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень та відсутності
підстав зобов'язати державного
реєстратора припинити заборону і
провести державну реєстрацію на
припинення обтяження заборони на
нерухоме майно.

Згідно із частиною 1 статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України розгляд і вирішення справ в
адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Статтею 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Обставини, які за законом
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

У відповідності до частини 2
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом
владних повноважень, доведено
правомірність прийнятого ним рішення.

Виходячи з викладеного, суд
визнає рішення Державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Чутівського районого
управління юстиції у Полтавській
області про зупинення в державній
реєстрації прав та їх обтяжень від 25
грудня 2013 року № 9497339 правомірним, а
позовні вимоги - такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись статтями 7-11, 71, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України,-

П О С Т А Н О В И
В:

В задоволенні адміністративного
позову Управління державної
казначейської служби України в
Чутівському районі до Реєстраційної
служби Чутівського районного
управління юстиції Полтавської
області, третя особа - Чутівська
державна нотаріальна контора про
визнання рішення неправомірним та
зобов'язання вчинити дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Полтавський окружний адміністративний
суд.

Повний текст постанови виготовлено 14
квітня 2014 року.

Суддя
І.Г. Ясиновський