Справа № 823/561/14
Суддя: В.І. Орленко
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
справа № 823/561/14

м. Черкаси

10 год. 20 хв.

Черкаський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді Орленко В.І.,

при секретарі - Дудці Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси адміністративну
справу за позовом Тальнівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Черкаській області до
приватного підприємства «Лавіта» про
стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулась
Тальнівська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області, в якому просить стягнути з
банківських рахунків приватного
підприємства «Лавіта» кошти у розмірі
8075 грн. 69 коп. в рахунок погашення
податкового боргу з орендної плати за
землю з юридичних осіб та земельного
податку з юридичних осіб.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач зареєстрований як суб'єкт
господарювання 25.09.2002р. та перебуває на
обліку в органах державної податкової
служби як платник податків та платежів
до бюджету. Станом на 05.03.2014р. за
відповідачем згідно облікових карток
платника податків з орендної плати за
землю та із земельного податку з
юридичних осіб обліковується
заборгованість на загальну суму 8075 грн.
69 коп., яку позивач просить стягнути в
судовому порядку.

Позивач належним чином повідомлений
про дату, час та місце судового
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, на адресу суду направив
клопотання, в якому просить суд
провести засідання без участі
представника інспекції, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі.

Відповідач повідомлений про дату, час
та місце судового розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, про
причину своєї неявки не повідомив, до
суду надіслав письмові пояснення. Під
час судового розгляду справи
представник відповідача проти
заявленого адміністративного позову
заперечував, мотивуючи це тим, що
по-перше, підприємство не подавало до
податкового органу звітність з плати
за землю за 2012 - 2013 роки; по-друге,
заборгованість з плати за землю
повністю сплачена відповідачем, що
підтверджується постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2013р. у справі №823/1345/13-а; по-третє,
з 2008 року ПП «Лавіта» є власником
земельної ділянки, яка була об'єктом
оренди за договором оренди землі від
01.06.2007р., відтак нарахування орендної
плати з цього часу за земельні ділянки
є неправомірним.

Відповідно до ч. 1 статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи
якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що відповідач -
приватне підприємство «Лавіта»
зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності 25.09.2002р.,
ідентифікаційний код 32151592 (витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
14.02.2014р.) та перебуває на обліку в
Тальнівській об'єднаній державній
податковій інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області як платник податків і зборів з
16.10.2002р. за №08.12.

Згідно з п.п. 16.1.4. п. 16.1. ст. 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Підпункт 14.1.156. п. 14.1. статті 14
Податкового кодексу України визначає
податкове зобов'язання як суму коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 54.1. статті 54 Податкового
кодексу України встановлено, що
платник податків самостійно обчислює
суму податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом, крім
випадків, передбачених податковим
законодавством. Така сума грошового
зобов'язання та/або пені вважається
узгодженою.

Згідно п. 56.11. ст. 56 Податкового кодексу
України грошове зобов'язання
самостійно визначене платником
податку оскарженню не підлягає.

Так, згідно абз. 1 п. 57.1. статті 57 розділу
II Податкового кодексу України платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Своєчасно сплачувати узгоджену суму
податкових зобов'язань, а також суму
штрафних (фінансових) санкцій,
нарахованих контролюючим органом, та
пені, за винятком суми, що оскаржується
в адміністративному або судовому
порядку, згідно п. 176.1. статті 176
Податкового кодексу України є одним з
обов'язків платника податків.

Контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи (п. 41.1. статті 41
Податкового кодексу України).

Згідно п.п. 9.1.10. п. 9.1. ст. 9 Податкового
кодексу України плата за землю
належить до загальнодержавних
податків і зборів.

Відповідно до п.п. 14.1.136. п. 14.1. ст.14
Податкового кодексу України орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності - обов'язковий
платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Підпункт 14.1.72. п. 14.1. ст. 14 Податкового
кодексу України визначає, що земельний
податок - обов'язковий платіж, що
справляється з власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв), а
також постійних землекористувачів.

Згідно п. 286.2. ст. 286 Податкового кодексу
України платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
з розбивкою річної суми рівними
частками за місяцями. Подання такої
декларації звільняє від обов'язку
подання щомісячних декларацій.

Відповідно до п. 287.3. ст. 287 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Судом встановлено, що 13.02.2012р. приватне
підприємство «Лавіта» подало до
державної податкової інспекції у
Маньківському районі Черкаської
області (правонаступником якої є
Тальнівська ОДПІ) звітну податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2012 рік №775, де
відповідач самостійно нарахував суму
орендної плати за землю за 2012 рік у
розмірі 9489,65 грн., з помісячною сплатою
у січні - травні 2012 року в сумі 1897,93 грн.

22.10.2013р. приватне підприємство «Лавіта»
подало до Тальнівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області звітну податкову
декларацію з плати за землю (земельний
податок та/або орендна плата за
земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік
№, де відповідач самостійно
нарахував суму земельного податку за
2013 рік у розмірі 4074,54 грн., з помісячною
сплатою у серпні - 491,26 грн., у вересні -
грудні в сумі 895,82 грн.

Означені вище суми самостійно
розрахованих податкових зобов'язань зі
сплати орендної плати за землю за
квітень - травень 2012 року, земельного
податку за вересень - грудень 2013 року
відповідачем в установлені чинним
законодавством терміни повністю не
сплачено, внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 6989,10 грн.

В той же час, на підставі статті 129
Податкового кодексу України за
порушення строків сплати узгоджених
зобов'язань з орендної плати за землю
та земельного податку відповідачу
нараховано пеню, загальний розмір якої
згідно наданих позивачем облікових
карток платника податків становить 1086
грн. 59 коп.

Згідно зворотного боку облікової
картки платника податку з орендної
плати за землю станом на 31.12.2013р.
податковий борг відповідача складає:
4600,31 грн. (3514,56 - основного боргу, 1085,75 -
пені).

Відповідно до зворотного боку
облікової картки платника податку із
земельного податку з юридичних осіб
станом на 31.01.2014р. податковий борг
відповідача складає: 3475,38 грн. (3474,54 -
основного боргу, 0,84 - пені).

Загальна сума заборгованості
відповідача з орендної плати за землю
та земельного податку з юридичних осіб
складає: 8075,69 грн. (4600,31 + 3475,38).

При цьому, суд не приймає до уваги
доводи відповідача про те, що
підприємство не подавало до
податкового органу податкових
декларацій з плати за землю за 2012 - 2013
р.р., і податковий борг з плати за землю
за відповідний період повністю
сплачений, що підтверджується
постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2013р. у
справі №823/1345/13-а.

Судом встановлено, що орендна плата за
землю відповідачу нарахована
відповідно до договору оренди землі
від 01.06.2007р. (далі - Договір), укладеного
між ПП «Лавіта» (Орендар) та Потаською
сільською радою (Орендодавець).
Відповідно до Договору Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- для виробничих потреб загальною
площею 2,1431 га, яка знаходиться по вул.
Українська, 7, с. Поташ, Маньківського
району, Черкаської області. Договір
укладено на 5 років з послідуючим
викупом.

Відповідно до п. 49.3 ст. 49 Податкового
кодексу України податкова декларація
подається за вибором платника
податків, якщо інше не передбачено цим
Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або
уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням
про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв'язку в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації електронного підпису
підзвітних осіб у порядку, визначеному
законодавством.

Судом встановлено, що 13 лютого 2012 року
звітна податкова декларація з плати за
землю (земельний податок та/або орендна
плата за земельні ділянки державної
або комунальної власності) за 2012 рік
№775 особисто подана відповідачем до
ДПІ у Маньківському районі Черкаської
області, що підтверджується підписами
керівника платника податку Мартинюка
В.Л. та головного бухгалтера Ярової А.В.

Щодо подання відповідачем звітної
податкової декларації з плати за землю
(земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) за 2013 рік
№ від 22.10.2013р., суд встановив
наступне.

З метою забезпечення практичного
застосування статей 46 - 51 Податкового
кодексу України та удосконалення
процедури подання податкової
звітності платниками податків до
органів державної податкової служби
розроблено Методичні рекомендації
щодо приймання та комп'ютерної обробки
податкової звітності платниками
податків в органах ДПС України, які
затверджено наказом ДПС України від
14.06.2012р. №516 (далі - Методичні
рекомендації).

Відповідно до п. 2 Методичних
рекомендацій адресат звітності (далі -
АЗ) - органи державної податкової
служби; центр обробки електронних
звітів (далі - ЦОЕЗ) - структурний
підрозділ адресата звітності, який
виконує функції
інформаційно-технічного
адміністратора централізованої
системи електронної звітності, що
включають одержання, перевірку
цілісності електронних звітів,
внесення їх даних до бази даних АЗ,
зберігання протягом установленого
строку, а також передачу структурним
підрозділам адресата звітності.

Згідно п.п. 4.13. Методичних рекомендацій
податкова звітність складається та
надсилається до ЦОЕЗ в електронному
вигляді з накладанням ЕЦП засобами
телекомунікаційного зв'язку без
додання роздрукованих оригіналів на
паперових носіях відповідно до наказу
ДПА України від 10.04.2008р. №233 «Про
подання електронної податкової
звітності». Звітність приймається
засобами телекомунікаційного зв'язку.

Відповідно до п.п. 4.13.7. Методичних
рекомендацій факт приймання звіту в
електронній формі адресатом звітності
від платника податків підтверджується
другою квитанцією, у якій визначаються
реквізити прийнятого податкового
документа в електронній формі,
відповідність податкового документа в
електронній формі формату (стандарту)
електронного документа, результати
перевірки ЕЦП, інформація про платника
податків (назва та код ЄДРПОУ
підприємства), дата та час приймання
звіту, реєстраційний номер, податковий
період, за який подається звіт, та дані
про відправника квитанції. На цю
квитанцію накладається ЕЦП ЦОЕЗ,
здійснюється її шифрування, після чого
друга квитанція надсилається платнику
податків засобами телекомунікаційного
зв'язку.

Датою та часом надання податкового
документа в електронному вигляді до
ОДПС є дата та час, зафіксовані у першій
квитанції (п.п. 4.13.7. Методичних
рекомендацій).

Судом встановлено, що 15.08.2013р. між
Маньківським відділенням Тальнівської
ОДПІ (далі - орган ДПС) та ПП «Лавіта»
(далі - Платник податків) було укладено
договір №1 про визнання електронних
документів, предметом якого є визнання
податкових документів (податкової
звітності, реєстрів отриманих та
виданих податкових накладних з ПДВ та
інших звітних податкових документів),
поданих Платником податків в
електронному вигляді із застосуванням
електронного цифрового підпису (далі -
ЕЦП) до органу ДПС засобами
телекомунікаційного зв'язку або на
електронних носіях, як оригіналу.

Договір надає Платнику податків
можливість, а не зобов'язує його,
подавати до органу ДПС податкові
документи у електронному вигляді, якщо
інше не передбачено законом.

22.10.2013р. позивач подав до Тальнівської
ОДПІ звітну податкову декларацію з
плати за землю (земельний податок
та/або орендна плата за земельні
ділянки державної або комунальної
власності) за 2013 рік № в
електронному вигляді. Факт і час
отримання звітності (22.10.2013р. 12:52:16),
також факт і час приймання звіту
(22.10.2013р. 12:52:54) Тальнівською об'єднаною
державною податкової інспекцією
(Маньківське відділення)
підтверджується першою та другою
квитанціями відповідно. Вказані
квитанції містяться в матеріалах
адміністративної справи.

Відтак, доводи відповідача про те, що
він не подавав податковому органу
податкової звітності з плати за землю
за 2012 - 2013 р.р. не підтверджені під час
розгляду справи.

Крім того, суд скептично оцінює
заперечення відповідача про
безпідставне нарахування та стягнення
орендної плати за квітень - травень 2012
року, з огляду на те, що з 2008 року ПП
«Лавіта» є власником земельної ділянки
за адресою: Черкаська область,
Маньківський район, с. Поташ, вул.
Українська, 7.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Відповідно до витягу з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності №8009325
від 15.08.2013р., сформованого державним
реєстратором Байдужою О.Л., 15.08.2013р. до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності внесено запис №2126005, згідно з
яким за приватним підприємством
«Лавіта» на підставі договору
купівлі-продажу земельної ділянки №560
від 13.02.2008р., було зареєстровано на
праві приватної власності земельну
ділянку, що знаходиться за адресою:
Черкаська область, Маньківський район,
с. Поташ, вул. Українська, 7, загальною
площею 2,1431 га, цільове призначення: для
будівництва та обслуговування
будівель ринкової інфраструктури.

За вказаних обставин, суд вважає
правомірним стягнення з відповідача
орендної плати за землю за квітень -
травень 2012 року та земельного податку -
із серпня 2013 року.

Посилання відповідача на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2013р. у
справі №823/1345/13-а за позовом
Тальнівської міжрайонної державної
податкової інспекції Черкаської
області Державної податкової служби до
приватного підприємства «Лавіта» про
надання дозволу на погашення усієї
суми податкового боргу за рахунок
майна платника податків, що перебуває у
податковій заставі, є безпідставними.

У вказаному рішенні апеляційного суду
встановлено, що податковий борг з
орендної плати за землю в сумі 7843,72 грн.
за постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 21.03.2012р. у
справі №2а/2370/708/2012 було стягнуто з ПП
«Лавіта» до бюджету, у зв'язку з чим
адміністративний позов про надання
дозволу на погашення усієї суми
податкового боргу за рахунок майна
платника податків не підлягає
задоволенню.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за
постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 21.03.2012р. у
справі №2а/2370/708/2012 було стягнуто
податковий борг з орендної плати за
земельні ділянки за 2011 рік, предметом
розгляду даної адміністративної
справи, як вище зазначалося, є
податковий борг з орендної плати за
квітень - травень 2012 року, та із
земельного податку за вересень -
грудень 2013 року.

За змістом п.п. 14.1.175. п. 14.1. статті 14
Податкового кодексу України сума
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності),
самостійно узгодженого платником
податків або узгодженого в порядку
оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, визнається
сумою податкового боргу платника
податків.

Відповідно до статті 59 Податкового
кодексу України у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що у зв'язку з
несплатою приватним підприємством
«Лавіта» в установлені строки
узгодженої суми податкового
зобов'язання, позивачем на адресу
відповідача була направлена податкова
вимога від 04.11.2011р. №45 на суму 3135,14 грн.,
яка 06.12.2011р. повернута відправнику за
закінченням терміну зберігання.

Виходячи з положень п. 95.1. ст. 95
Податкового кодексу України
контролюючий орган здійснює за
платника податків і на користь держави
заходи щодо погашення податкового
боргу такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п. 95.3. ст. 95 Податкового
кодексу України стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
контролюючим органам, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Підпунктом 20.1.34. пункту 20.1. статті 20
Податкового кодексу України
встановлено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Беручи до уваги, що відповідач, у
встановлені законодавством строки, не
сплатив податковий борг, суд приходить
до висновку про обґрунтованість
позовних вимог щодо стягнення коштів з
банківських рахунків відповідача в
рахунок погашення податкового боргу з
орендної плати за землю і земельного
податку та вважає їх такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Стягнути з з банківських рахунків
приватного підприємства «Лавіта» (20109,
Черкаська область, Маньківський район,
с. Поташ, вул. Українська, буд. 7,
ідентифікаційний код 32151592) в дохід
бюджету через Тальнівську об'єднану
державну податкову інспекцію
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області 8075 (вісім тисяч
сімдесят п'ять) грн. 69 коп. податкового
боргу.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, яка може бути подана до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
проголошення постанови. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
В.І. Орленко

Повний текст постанови виготовлений
11.04.2014р.