Справа № 756/208/14-а
Суддя: Маринченко М. М.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

15.04.2014 Справа № 756/208/14-а
унікальний № 756/208/14-а
провадження № 2-а/756/78/14
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Яковлєвому О.І., Князік
І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Оболонському районі м. Києва
про визнання рішення щодо утримання
переплати пенсії в сумі 2138 грн. 50 коп.
протиправним, скасування рішення щодо
утримання переплати пенсії в сумі 2138
грн. 50 коп., зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, стягнення витрат
на правову допомогу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Управління ПФУ в
Оболонському районі м. Києва з
адміністративним позовом про визнання
рішення щодо утримання переплати
пенсії в сумі 2138 грн. 50 коп.
протиправним, скасування рішення щодо
утримання переплати пенсії в сумі 2138
грн. 50 коп., зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, стягнення витрат
на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12
листопада 2013 року він отримав листа
№1284 від відповідача, в якому його було
повідомлено, що у зв'язку з невчасним
повідомленням Управління ПФУ в
Оболонському районі про
працевлаштування позивача, виникла
переплата за період з 01 квітня 2009 року
по 31 грудня 2009 року в розмірі 2138 грн. 50
коп., яка буде утримуватися в розмірі 20%
щомісячно від розміру пенсії до
повного її погашення.

22 листопада 2013 року позивач звернувся
до відповідача із заявою, в якій
повідомив, що у зазначений період він
не здійснював підприємницької
діяльності, офіційно не
працевлаштовувався та фактично не
здійснював будь-якої оплачуваної
діяльності.

Листом від 02 грудня 2013 року № 12646/06/С-451
відповідач повідомив позивача, що
згідно інформації бази даних позивач
не працює з 14 жовтня 1999 року, а у жовтні
2013 року надійшла інформація про те, що
відповідач зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 07 лютого 1996 року у
Подільському районі, при цьому
відомості про зняття з реєстрації
відсутні.

Позивач зазначив, що у спірний період
не здійснював жодної підприємницької
діяльності, не отримував доходу, факт
реєстрації як суб'єкта підприємницької
діяльності не пов'язаний з обов'язковим
здійсненням підприємницької
діяльності. Будучи зареєстрованим як
суб'єкт підприємницької діяльності,
вказаної діяльності не проводив,
роботою себе не забезпечував і не
належить до зайнятого населення.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої вимоги, вказавши, що дійсно з 1996
року він зареєстрований як фізична
особа-підприємець, проте
підприємницької діяльності не
здійснював. З 2006 року перебуває на
пенсії за віком. Відповідача не
повідомляв про працевлаштування,
оскільки не вважав факт реєстрації
підприємцем працевлаштуванням.
Зазначив, що Управлінням проводяться
відрахування вказаної переплати з
пенсії в розмірі 20% з грудня 2013 року.
Просив задовольнити позов.

Представник відповідача проти позову
заперечував, посилаючись на те, що
відповідачу призначено пенсію за
віком, проте 15 жовтня 2013 року
відповідачем виявлено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець з 07 лютого 1996 року,
тому позивач вважається працюючою
особою до внесення запису про державну
реєстрацію припинення підприємницької
діяльності до Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців. Разом з тим, у період
з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009 року
позивач, як непрацююча особа, отримував
підвищення до пенсії, встановлені
постановою Кабінету Міністрів України
від 11 березня 2009 року №198, які
виплачуються непрацюючим особам.

Оскільки вказані доплати працюючим
особам не передбачені, відповідачем,
враховуючи неповідомлення позивачем
про свою зайнятість, зроблено
розрахунок переплати в розмірі 2138 грн.
50 коп. та попереджено позивача про
утримання вказаної переплати з пенсії
по 20% щомісяця.

Заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд прийшов до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

17 січня 2007 року ОСОБА_1 звернувся до
Управління ПФУ в Оболонському районі м.
Києва з заявою про призначення йому
пенсії за віком.

На підставі вказаної заяви позивачу
Управлінням ПФУ в Оболонському районі
м. Києва призначено пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування».

Листом від 12 листопада 2013 року
Управління ПФУ в Оболонському районі м.
Києва поінформовано ОСОБА_1 про те, що у
зв'язку з неповідомленням позивачем
про своє працевлаштування виникла
переплата пенсії в сумі 2138 грн. 50 коп. за
період з 01 квітня 2009 року по 31 грудня 2009
року та з 01 жовтня 2011 року по 31
листопада 2013 року, яка буде утримана з
його пенсії по 20% щомісячно до повного
погашення.

22 листопада 2013 року позивач звернувся
до Управління із заявою щодо
оскарження рішення про утримання з
його пенсії переплати в розмірі 2138грн.
50 коп.

Згідно листа Управління №12646/06/С-451 від
02 грудня 2013 року, позивачу роз'яснено,
що у жовтні 2013 року до відділу
призначення та перерахунків пенсій
надійшла інформація, що позивач
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності у
Подільському районі з 07 лютого 1996 року,
відомості про зняття з реєстрації
відсутні. Оскільки за період з 01 квітня
2009 року по 30 листопада 2013 року позивачу
проводились виплати, передбачені
непрацюючим пенсіонерам, виникла
переплата у розмірі 2138 грн. 50 коп., яка
підлягає поверненню.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Частиною 3 ст.42 вказаного Закону
встановлено, що у разі збільшення
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом, підвищується
розмір пенсії, обчислений відповідно
до статті 28 цього Закону (крім
пенсіонерів, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування). Перерахунок
пенсії проводиться з дня встановлення
нового розміру прожиткового мінімуму.
Пенсіонерам, які працюють (провадять
діяльність, пов'язану з отриманням
доходу, що є базою нарахування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування), після
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності пенсія
перераховується з урахуванням
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, який встановлений на дату
звільнення з роботи або припинення
такої діяльності.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 198 від 28.03.2009 р. "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян" встановлено у 2009 році з 1
квітня підвищення до пенсії,
щомісячного довічного грошового
утримання, державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (далі -
підвищення), у розмірі 7,5 гривні,
збільшуючи його з 1 липня - до 14,2 гривні,
а з 1 жовтня - до 28,4 гривні.

Підвищення здійснюється незалежно від
дати призначення (перерахунку) пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання, державної соціальної
допомоги) непрацюючим особам, а особам,
які одержують пенсію (державну
соціальну допомогу) на дітей та/або
недієздатних осіб - незалежно від
одержуваного доходу.

Зі змісту наведених норм вбачається, що
підвищення до пенсії, передбачене
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 198 від 28.03.2009 р. передбачено виключно
для непрацюючих пенсіонерів.

Згідно наявної в матеріалах справи
заяви позивача від 17 січня 2007 року
пенсія йому нараховувалась та
виплачувалась відповідно до ст.26
Закону України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування».

При цьому позивач у заяві самостійно
вказав, що він не працює, та
зобов`язався повідомити органи
Пенсійного фонду про обставини, що
можуть вплинути на його пенсійне
забезпечення.

Як вбачається з матеріалів справи,
Управлінням ПФУ в Оболонському районі
м. Києва після отримання у жовтні 2013
року відомостей, виявлено факт подання
недостовірних даних про
працевлаштування позивача, а саме, факт
реєстрації його як суб`єкта
підприємницької діяльності.

Частиною 1 статті 102 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
пенсіонери зобов'язані повідомляти
органу, що призначає пенсії, про
обставини, що спричиняють зміну
розміру пенсії або припинення її
виплати.

Відповідно статті 103 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» суми
пенсії, надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.

Вищенаведена норма права кореспондує
також з приписами частини 1 статті 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», якою, зокрема,
встановлено, що суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Підставою для прийняття оспорюваного
рішення стало допущене ОСОБА_1
зловживання своїм правом на отримання
пенсійних виплат, яке полягало в
неповідомленні органам Пенсійного
фонду про обставини, які впливають на
призначення йому пенсії, а саме про
реєстрацію позивача як суб`єкта
підприємницької діяльності.

Як встановлено частиною 3 статті 45
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців» фізична особа
позбавляється статусу підприємця з
дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця.

Відповідно до Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 12 березня 2014 року ОСОБА_1 у
вказаному реєстрі не знайдений.

Відповідно до довідки ГУ Міндоходів у
м. Києві ДПІ у Подільському районі м.
Києва від 27 березня 2014 року №
3086/С/26-56-17-04-12 ОСОБА_1 перебуває на обліку
як приватний підприємець в ДПІ у
Подільському районі (свідоцтво про
державну реєстрацію НОМЕР_1 від 01 січня
1998 року). За період з 01 січня 2006 року по
теперішній час декларації про майновий
стан і доходи, про відсутність
господарської діяльності до ДПІ не
надходили.

З огляду на положення ч.3 ст.45 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», суд приходить до
висновку, що особа, державна реєстрація
якої не скасована в установленому
законом порядку, вважається суб'єктом
підприємницької діяльності.

Законом України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», який набрав
чинності 01.07.2004 р., не було передбачено
обов'язкової перереєстрації фізичних
осіб-підприємців, зареєстрованих до
моменту прийняття цього Закону.

Проте, відповідно до пункту 2
Прикінцевих положень (у редакції до
19.06.2011) вказаного Закону державний
реєстратор протягом 2004-2005 років при
надходженні від юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
реєстраційної картки, відповідно до
вимог статті ст.9 цього Закону,
зобов'язаний провести заміну раніше
виданих їм свідоцтв про державну
реєстрацію на свідоцтва про державну
реєстрацію єдиного зразка.

Зі змісту наведеної норми слідує, що
відомості про фізичних
осіб-підприємців, які були
зареєстровані до створення Єдиного
державного реєстру і не зареєстрували
в установленому порядку припинення
своєї діяльності, включаються до
Єдиного державного реєстру із наданням
їм виписки з Єдиного державного
реєстру відповідно до ст. 19 Закону «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців», яка
регулює питання внесення змін до
Єдиного державного реєстру.

Таким чином, позивач має статус
фізичної особи-підприємця, про який,
при зверненні із заявою про
призначення пенсії, не повідомив
відповідача.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
зайнятість населення» зайнятість - це
діяльність громадян, пов'язана із
задоволенням особистих та суспільних
потреб і така, що, як правило, приносить
їм доход у грошовій або іншій формі.

Пунктом «б» частини 1 статті 3 Закону
України «Про зайнятість населення»
визначено, що в Україні до зайнятого
населення належать, зокрема, громадяни,
які самостійно забезпечують себе
роботою, включаючи підприємців, осіб,
зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство".

Отже ОСОБА_1 станом на час звернення до
Управління із заявою про призначення
йому пенсії за віком був зайнятою
особою у розумінні положень Закону
України «Про зайнятість населення», а
відтак, не мав права на нарахування та
виплату підвищення до пенсії,
передбаченого Постановою Кабінету
Міністрів України № 198 від 28.03.2009 року.

Враховуючи, що неповідомлення
позивачем Управління ПФУ в
Оболонському районі м. Києва про факт
реєстрації як суб`єкта підприємницької
діяльності призвело до
необґрунтованої виплати позивачеві
коштів у сумі 2138 грн. 50 коп.,
відповідачем правомірно прийнято
рішення про утримання вказаної суми з
позивача.

За таких обставин відсутні підстави
для задоволення позову ОСОБА_1 про
визнання рішення щодо утримання
переплати пенсії в сумі 2138 грн. 50 коп.
протиправним, скасування рішення щодо
утримання переплати пенсії в сумі 2138
грн. 50 коп., зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 159, 160-163 КАС
України, ст.ст. 102, 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», ст.ст. 26, 45, 50
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. ст. 1, 3 Закону України
«Про зайнятість населення», ст. ст. 19, 45
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців»,
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 198 від 28.03.2009 р. "Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян",

постановив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Оболонському районі м. Києва про
визнання рішення щодо утримання
переплати пенсії в сумі 2138 грн. 50 коп.
протиправним, скасування рішення щодо
утримання переплати пенсії в сумі 2138
грн. 50 коп., зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, стягнення витрат
на правову допомогу відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Оболонський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не було
подано. Якщо було подано апеляційну
скаргу постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
М.М.Маринченко