Справа № 442/8141/13-а 2а/442/363/13
Суддя: Костів М.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.
Справа № 876/137614

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Костіва М.В.,

суддів
Каралюса В.М., Савицької Н.В.,

за участю секретаря
Губач Х.І.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача
Круглія Ю.Б.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області на постанову
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області від 25.12.2013 р. у
справі №442/8141/13-а, провадження
№2-а/442/363/2013 за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області про оскарження
неправомірних дій суб'єкта владних
повноважень з питань визначення стажу
роботи на посаді судді для призначення
щомісячного грошового утримання судді
у відставці,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача про оскарження
неправомірних дій суб'єкта владних
повноважень з питань визначення стажу
роботи на посаді судді для призначення
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці, мотивуючи
позовні вимоги тим, що 2 жовтня 2013 р. він,
ОСОБА_1, звернувся до відповідача
Управління пенсійного фонду України в
м. Дрогобичі та Дрогобицькому районі
Львівської області з письмовою заявою
про неправильне обчислення його стажу
роботи на посаді судді, який дає право
на відставку та отримання довічного
щомісячного грошового утримання.

Постановою Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25.12.2013 р. у справі №442/8141/13-а
за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі
та Дрогобицькому районі Львівської
області про оскарження неправомірних
дій суб'єкта владних повноважень з
питань визначення стажу роботи на
посаді судді для призначення
щомісячного грошового утримання судді
у відставці задоволено повністю.

Не погодившись з таким судовим
рішенням його в апеляційному порядку
оскаржив відповідач просить постанову
суду скасувати та відмовити у позові
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Позивач апеляційну скаргу заперечив за
безпідставністю.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено що
позивач у жовтні 2013 року звернувся до
відповідача із заявою про
неправильність обчислення його стажу
роботи на посаді судді, який дає право
на відставку та отримання довічного
щомісячного грошового утримання.
Листом № 10857/03-12 від 1 листопада 2013 p.
відповідач відмовив ОСОБА_1 у
зарахуванні до стажу роботи на посаді
судді періоду проходження строкової
військової служби та половини строку
навчання на денному відділенні
Харківського юридичного інституту,
посилаючись на те, що відповідно до ст.
131 Закону України «Про судоустрій та
статус судців» ці періоди не входять до
стажу роботи судді, про що свідчать
заява від 02.10.2013 року та лист-відповідь
на заяву від 01.11.2013 року.

Відповідно до ст. 11 розділу XIII
Перехідні положення Закону України №
2453-VI від 07.07.2010 р «Про судоустрій і
статус суддів» з змінами та
доповненнями: «Судді, призначені чи
обрані на посаду до набрання чинності
цим Законом, зберігають визначення
стажу роботи на посаді судді
відповідно до законодавства, що діяло
на день набрання чинності цим Законом».
Позивач був обраний на посаду судді 2
липня 1990 p., отже його стаж роботи на
посаді судді повинен бути обчислений
відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України
«Про статус суддів» від 15.12.1992 р. № 2862,
який був чинним на час виникнення
спірних правовідносин, а також Указом
Президента України «Про додаткові
заходи щодо соціального захисту
суддів», виданим відповідно до
Конституційного Договору між
Верховною Радою України та Президентом
України про основні засади організації
та функціонування державної влади і
місцевого самоврядування в Україні,
якими передбачено, що за умови роботи
на посаді судді не менше 10 років до
стажу роботи що дає право на відставку
та отримання щомісячного довічного
грошового утримання, крім роботи на
посаді судді повинно бути зараховано
строк дійсної військової служби в
армії та половина строку навчання у
вищих юридичних навчальних закладах, а
тому до його стажу роботи повинно бути
зараховано період проходження
строкової військової служби та
половину строку навчання на денному
відділенні Харківського юридичного
інституту.

Одночасно у своєму рішенні № 3-рп/2013 р.
Конституційний Суд України визнав
неконституційним положення абзацу
другого пункту 2 розділу II «Прикінцеві
та перехідні положення» Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 8 липня 2011 p. № 3668-VI, зі
змісту якого вбачається, що виплата
суддям пенсії (обчислення щомісячного
довічного грошового утримання)
здійснюється без індексації, без
застосування положень частин другої,
третьої ст. 42 Закону України «Про
загальнообов'язкове .державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 p. № 1058-IV та
без проведення інших перерахунків,
передбачених законодавством.

Оскільки винагорода (заробітна плата),
оклад судді, відповідно з статтею 129
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» визначається з розміру
мінімальної заробітної плати, яка
періодично збільшується, то
відповідач, у випадку збільшення
мінімальної заробітної плати, повинен
проводити перерахунок призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання, а також його індексацію у
зв'язку з ростом споживчих цін.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони та інші правові акти за
рішенням Конституційного Суду України
визнаються неконституційними повністю
чи в окремій частині, якщо вони не
відповідають Конституції України або
якщо була порушена встановлена
Конституцією України процедура їх
розгляду, ухвалення або набрання ними
чинності. Закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність.

Згідно із ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасовано правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.
Скаржник у встановленому законом
порядку не довів наявність
передбачених законом підстав для
скасування постанови суду, не надав
інших доказів, які б не подавались суду
першої інстанції з обґрунтуванням
неможливості їх подання такому суду.

Враховуючи наведене, судове
рішення відповідає закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС України,
суд --

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м. Дрогобичі
та Дрогобицькому районі Львівської
області залишити без задоволення, а
постанову Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області від 25.12.2013 р. у справі №442/8141/13-а,
провадження №2-а/442/363/2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили
негайно після проголошення та може
бути оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20-ти днів після набрання нею
законної сили, а уразі складення такої
в порядку ч. 3 ст. 160 КАС України,
протягом того ж строку з часу складення
в повному обсязі.

Головуючий суддя
Костів М.В.

Судді
Каралюс В.М.

Савицька Н.В.

повний текст ухвали виготовлено та
підписано 04.04.2014 року