Справа № 815/4962/13-а
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4962/13-а

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Стефанов С. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Милосердного М.М.

при секретарі - Орлик
Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 23 вересня 2013 року по справі за
адміністративним позовом заступника
Білгород-Дністровського міжрайонного
прокурора до Затоківської селищної
ради Білгород-Дністровської міської
ради Одеської області про визнання
нечинним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заступник Білгород-Дністровського
міжрайонного прокурора звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Затоківської селищної ради
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області про визнання нечинним
та скасування рішення Затоківської
селищної ради № 1209 від 19.03.2013 року «Про
затвердження технічної документації
із землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж прибережної захисної
смуги Чорного моря, Дністровського та
Будацького лиманів на території
Центрального району смт.Затока м.
Білгород-Дністровський Одеської
області у натурі (на місцевості)».

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2013 року адміністративний позов
заступника Білгород-Дністровського
міжрайонного прокурора до
Затоківської селищної ради
задоволений. Визнано протиправним та
скасовано рішення Затоківської
селищної ради № 1209 від 19.03.2013 року.

В апеляційній скарзі Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області,
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах позовних вимог і доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
Білгород-Дністровською міжрайонною
прокуратурою на виконання завдання
прокурати Одеської області та згідно
постанови Білгород-Дністровського
міжрайонної прокуратури № 39 від 01.06.2013
року було проведено перевірку
додержання органами виконавчої влади
та органами місцевого самоврядування
вимог закону, при наданні у власність і
користування продажу, зміни цільового
призначення земель прибережних
захисних смуг уздовж Чорного моря,
використання і забудови прибережної
території, а також законності судових
рішень з цих питань та їх виконання.

За результатами перевірки встановлено,
що рішенням Затоківської селищної ради
від 19.03.2013 року № 1209 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення (відновлення) меж
прибережної захисної смуги Чорного
моря та Дністровського лиману на
території Центрального району смт.
Затока м. Білгород-Дністровський
Одеської області у натурі (на
місцевості) загальною площею 22,5319 га, з
них: 6,0659 га прибережної захисної смуги
Дністровського лиману та 16,4660 га
прибережної захисної смуги Чорного
моря та встановлено (відновлено) межі
прибережної захисної смуги у
зазначених розмірах.

Крім того, як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів
справи, прийняттю Затоківською
селищною радою оскаржуваного рішення
від 19.03.2013 року № 1209, передували
наступні обставини.

На підставі договору №267-У від 04.10.2004
року, укладеного між ДП «Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах» та Затоківською
селищною радою було розроблено проект
землеустрою щодо встановлення
прибережної захисної смуги та
водоохоронної зони Чорного моря,
Дністровського та Будацького лиманів
на території смт. Затока м.
Білгород-Дністровського Одеської
області.

Проект землеустрою було погоджено з
відповідними службами:
Білгород-Дністровським міським
відділом земельних ресурсів (висновок
№1468 від 02.11.2004 р.);
Білгород-Дністровським міським
відділом архітектури та
містобудування (висновок №550 від 02.11.2004
р.); Державною
санітарно-епідеміологічною службою м.
Білгород-Дністровського (висновок
№3-1/2611 від 02.11.2004 р.); Затоківською
селищною радою (висновок №1569/01-24-1/ГП
від 02.11.2004 р.); Управлінням охорони
об'єктів культурної спадщини Одеської
обласної державної адміністрації
(висновок №3863 від 03.11.2004 р.); Державним
управлінням екології та природних
ресурсів в Одеській області (висновок
№137/03-06-12 від 03.02.2005 р.); Одеським
обласним виробничим управлінням по
водному господарству (висновок
№ЛМ-16-0528 від 27.04.2005 р.) (а.с. 101-119).

Погоджений проект землеустрою було
подано в Державний комітет України по
земельних ресурсах для здійснення
державної землевпорядної експертизи.
Експертним підрозділом Державного
комітету України по земельним ресурсам
надано висновок в якому зазначено, що
складений проект землеустрою
відповідає вимогам земельного
законодавства та нормативно - правовим
документам і оцінюється позитивно за
умови врахування зауважень та
пропозицій до проектних матеріалів.

Після затвердження проекту
землеустрою Затоківською селищною
радою, затверджений проект
землеустрою було перенесено в натуру
(на місцевість), на той час, відповідно
до вимог Інструкції з топографічного
знімання у масштабах 1: 5000, 1:2000, 1:1000 та
1:500 (ГКНТА-2, 04-02-98), затвердженої наказом
Головного управління геодезії,
картографії та кадастру від 09.04.98 р. за
№56.

Задовольняючи адміністративний позов
суд першої інстанції встановив
наступні обставини та дійшов до
наступних висновків, з якими повністю
погоджується колегія суддів.

Відповідно до ст.182 Земельного кодексу
України метою землеустрою є
забезпечення раціонального
використання та охорони земель,
створення сприятливого екологічного
середовища та поліпшення природних
ландшафтів.

Статтею 60 Земельного кодексу України
встановлено, що вздовж річок, морів і
навколо озер, водосховищ та інших
водойм з метою охорони поверхневих
водних об'єктів від забруднення і
засмічення та збереження їх водності
встановлюються прибережні захисні
смуги. Прибережні захисні смуги
встановлюються за окремими проектами
землеустрою. Межі встановлених
прибережних захисних смуг і пляжних
зон зазначаються в документації з
землеустрою, кадастрових планах
земельних ділянок, а також у
містобудівній документації.

Відповідно до статті 47 Закону України
«Про землеустрій», проекти землеустрою
щодо організації і встановлення меж
територій природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення розробляються згідно з
законами України, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, з метою
збереження природного різноманіття
ландшафтів, охорони довкілля,
підтримання екологічного балансу,
створення місць для організованого
лікування та оздоровлення людей,
масового відпочинку і туризму,
створення приміських зелених зон,
збереження і використання об'єктів
культурної спадщини, проведення
науково-дослідних робіт.

Порядок розробки проектів землеустрою
щодо організації і меж територій
природно-заповідного фонду та іншого
природоохоронного призначення,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.08.2004 року №1094 Про затвердження
Порядку розроблення проектів
землеустрою з організації та
встановлення меж територій
природно-заповідного фонду, іншого
природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення, визначено механізм
розроблення проектів землеустрою з
організації та встановлення меж
територій природно-заповідного фонду,
іншого природоохоронного,
оздоровчого, рекреаційного та
історико-культурного призначення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 08.05.1996 року №486 Про затвердження
Порядку визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режиму ведення
господарської діяльності в них,
встановлено єдиний правовий
механізм-визначення розмірів і меж
водоохоронних зон та режим ведення
господарської діяльності в них.
Розміри і межі водоохоронних зон
визначаються проектом на основі
нормативно-технічної документації.
Проекти цих зон розробляються на
замовлення фізичних та юридичних осіб,
узгоджуються з власниками землі,
землекористувачами, Мінприроди,
Держводагентством та територіальними
органамиДержземагентства і
затверджуються відповідними місцевими
органами виконавчої влади або
виконавчими комітетами рад (пункт 5).

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
державну експертизу землевпорядної
документації», проекти землеустрою
щодо організації і встановлення меж
територій природно-заповідного фонду
та іншого природоохоронного
призначення, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення підлягають обов'язковій
державній експертизі.

В свою чергу, як встановлено
матеріалами перевірки
Білгород-Дністровської прокуратури,
вбачається з оскаржуваного рішення
Затоківської селищної ради № 1209 від
19.03.2013 року та встановлено судом першої
інстанції, в порушення вищевикладених
вимог чинного законодавства, при
прийнятті рішення від 19.03.2013 року, новий
проект землеустрою щодо встановлення
меж прибережної захисної смуги не
розроблявся; в технічній документації
із землеустрою відсутні висновки
Мінприроди, Держводагентства та
територіальних органів
Держземагентства; експертиза
землевпорядної документації не
проводилась. Зазначені обставини не
були заперечені відповідачем у
судовому засіданні суду першої
інстанції та не заперечувалися в
апеляційній скарзі.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги з посиланням
на норми Закону України «Про Державний
земельний кадастр» щодо можливості
виправлення помилок у визначені площ
та/або меж земельних ділянок, оскільки
як встановлено та обґрунтовано
зазначено судом першої інстанції, суду
не надано жодного з доказів щодо
підтвердження наявності технічних
помилок у визначенні площ та меж
прибережно-захисної смуги
встановленої у 2005 році Одеською
регіональною філією ДП «Центр ДЗК», що
унеможливлювало подальше ефективне
використання земельних ресурсів смт.
Затока, а також у підтвердження факту
того в межі раніше встановленої
прибережної Захисної смуги увійшла
значна частина земельних ділянок які
належать громадянам на праві приватної
власності більше 15 років, а надані до
матеріалів справи генеральний план
смт. Затока Одеської області
Центральний р-н, проект землеустрою
щодо встановлення прибережної
захисної смуги та водоохоронної зони
Чорного моря, Дністровського та
Будацького лиманів на території смт.
Затока м. Білгород-Дністровський
Одеської області 2004 року, технічна
документація по перенесенню проекту
землеустрою щодо встановлення
прибережної захисної зони Чорного
моря, Дністровського та Будацького
лиманів на території смт. Затока м.
Білгород-Дністровського Одеської
області 2005 року, збірний кадастровий
план до технічної документації із
землеустрою щодо встановлення
(відновлення) меж прибережної захисної
смуги Чорного моря, та Дністровського
лиману (Центральний район) в натурі (на
місцевості) - не містять чіткої
інформації щодо достовірності підстав
прийняття оскаржуваного рішення
Затоківської селищної ради № 1209 від
19.03.2013 року.

В свою чергу, колегія суддів звертає
увагу на тому, що відповідач в межах
своїх повноважень може винести
аналогічне оскаржуваному рішення за
умови виготовлення проекту
землеустрою щодо встановлення меж
прибережної захисної смуги та
отримання відповідних висновків
Мінприроди, Держводагентства та
територіальних органів
Держземагентства та інш..

Інші доводи апеляційної скарги колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
вони ґрунтуються на помилковому
застосуванні апелянтом норм
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини та
спростовуються матеріалами справи, які
судом першої інстанції було надано
належну правову оцінку та зроблено
правильний висновок про задоволення
позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
порушень матеріального та
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Затоківської
селищної ради Білгород-Дністровської
міської ради Одеської області залишити
без задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 23
вересня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний
текст судового рішення виготовлений 09
квітня 2014 року.

Головуючий:

Судді: