Справа № 825/977/14
Суддя: Д'яков В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/977/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого-судді
- Д'якова В.І.,

за участю секретаря
- Федорок К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Чернігові
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Чернігівської обласної
державної адміністрації, за участю
третіх осіб на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради, управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про
визнання протиправним та скасування
рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Чернігівської обласної державної
адміністрації ( далі - Чернігівська
ОДА), за участю третіх осіб на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
управління праці та соціального
захисту населення Деснянської
районної у м. Чернігові ради,
управління Пенсійного фонду України в
м. Чернігові, в якому, з урахуванням
зменшення позовних вимог, просить суд:
визнати протиправним та скасувати
рішення обласної комісії зі
встановлення статусу громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА,
викладене в протоколі № 5 від 21 травня
2012 року про встановлення факту
необґрунтованої видачі та вилучення у
ОСОБА_1 посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорії 1 НОМЕР_1 та
вкладки НОМЕР_2, виданих 11 листопада 2008
року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
11.11.2008 йому було видано посвідчення
особи яка, постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1
НОМЕР_1 та вкладку НОМЕР_2. Листом від 03
березня 2014 року № 01-13/3310 управління
праці та соціального захисту населення
Деснянської районної у м. Чернігові
ради повідомило ОСОБА_1 про те, що
протоколом №5 від 21.05.2012, зі змінами від
27.09.2013, члени обласної комісії зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА
прийняли рішення про встановлення
факту необґрунтованої видачі та
вилучення у нього посвідчення
категорії 1 НОМЕР_1 та вкладки НОМЕР_2,
виданих 11 листопада 2008 року. Позивач
вважає вказане рішення протиправним та
такими, що підлягає скасуванню, тому
звернувся до суду за захистом своїх
прав.

Позивач та його представник до суду не
з'явились, представник позивача надав
суду заяву в якій просив проводити
розгляд справи без їх участі, позовні
вимоги підтримав та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, через канцелярію суду
подав письмові заперечення, в яких
просив розглядати справу без його
участі та зазначив, що комісію з
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи було ліквідовано згідно з
розпорядженням голови Чернігівської
ОДА від 25 листопада 2013 року № 49. Також
представник зазначив, що до потерпілих
від Чорнобильської катастрофи
відповідно до п.6 ст. 11 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» належать
особи, які досягли повноліття, з числа
зазначених у статті 27 Закону, та яким у
дитячому віці встановлено причинний
зв'язок інвалідності з наслідками
Чорнобильської катастрофи, за умови
проходження переогляду у
спеціалізованій медико-соціальній
експертній комісії відповідно до
частини п'ятої статті 17 цього Закону.
Оскільки у дитячому віці ОСОБА_1 не було
встановлено інвалідності, пов'язаної з
впливом аварії на Чорнобильській АЕС,
тому відповідно до вимог чинного
законодавства правових підстав для
віднесення останньої, після досягнення
повноліття, до категорії осіб,
потерпілих від Чорнобильської
катастрофи немає. Причинний зв'язок
інвалідності позивача з наслідками
Чорнобильської катастрофи,
встановлений у 2014 році, є недостатнім
для визначення статусу особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1, оскільки
відсутня одна з умов - це статус
потерпілого, визначений п.6 ст.11 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Треті особи на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м.
Чернігові ради та управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
в судове засідання не з'явились про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином, 01.04.2014 та
02.04.2014, подали письмові клопотання в
яких просили проводити розгляд справи
за відсутності їх представників.

Фіксування судового засідання
відповідно до ст.41 Кодексу
адміністративного судочинства України
не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов належить задовольнити, зважаючи
на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до
повноліття мав посвідчення дитини, яка
потерпіла від Чорнобильської
катастрофи, з відміткою про дозу
опромінення на щитовидну залозу в 1986
році - 20,8 сГр, що підтверджується копією
відповідного посвідчення серії Д №177985
від 19.01.1995, наявною в матеріалах справи
(а.с.8).

Експертним висновком Чернігівської
обласної спеціалізованої ЛКК по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 11.10.2008 №139 було
встановлено зв'язок захворювання
позивача з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС (а.с.13).

Як вбачається з довідки Чернігівської
обласної медико-соціальної експертної
комісії серії МСЕ-ЧНВ №073522 від 22.10.2008
встановлено зв'язок захворювання
позивача з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС та встановлена
ОСОБА_1 третя група інвалідності
безстроково (а.с.14).

11.11.2008 ОСОБА_1 видано посвідчення особи
яка, постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи категорії 1,
НОМЕР_1 та вкладку НОМЕР_2 (а.с.15).

Як вбачається з листа від 19.03.2012 №07-43/248
Чернігівська обласна
лікарсько-консультативна комісія для
дорослих по встановленню причинного
зв'язку хвороб, інвалідності і смерті з
дією іонізуючого випромінювання та
інших шкідливих чинників внаслідок
аварії на Чорнобильскій АЕС за власною
ініціативою переглянула медичну
справу позивача та 25.02.2012 ухвалила
рішення про скасування попереднього
рішення - експертного висновку №139 від
15.10.2008 про причинний зв'язок
захворювання позивача на рак
щитоподібної залози з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.16).

21.05.2012 обласною комісією зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА було
винесено рішення про вилучення у
ОСОБА_1 посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи категорії 1 НОМЕР_1 та
вкладки НОМЕР_2, виданих 11 листопада 2008
року, що підтверджується копією витягу
з протоколу №5 обласної комісії зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА,
наявною в матеріалах справи (а.с.19).

27.09.2013 рішенням обласної комісії зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА були
внесені зміни у рішення комісії від
21.05.2012 та встановлено факт
необґрунтованої видачі ОСОБА_1
посвідчення особи, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
категорії 1 НОМЕР_1 та вкладки НОМЕР_2,
виданих 11 листопада 2008 року (а.с.19).

Експертним висновком Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України від 27.01.2014 №3130-8686
встановлено, що захворювання ОСОБА_1
пов'язане з впливом аварії
на Чорнобильській АЕС (а.с.17).

На думку позивача, рішення обласної
комісії зі встановлення статусу
громадянам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи (оформлене
протоколом № 5 від 21.05.2012, зі змінами від
27.09.2013), в частині встановлення факту
необґрунтованої видачі та вилучення у
нього посвідчення особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, категорії 1 НОМЕР_1 та
вкладки НОМЕР_2, виданих 11 листопада 2008
року, є протиправним та підлягає
скасуванню, оскільки було прийняте
всупереч вимогам Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Спірні правовідносини регулюються
законодавством діючим на момент їх
виникнення.

Законом, який визначає основні
положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я та створює єдиний порядок
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення є Закону України від 28.02.1991
№796-XII «Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (далі -
Закон №796-XII).

Згідно статті 9 Закону №796-XII особами,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, є, зокрема,
потерпілі від Чорнобильської
катастрофи - громадяни, включаючи
дітей, які зазнали впливу
радіоактивного опромінення внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Стаття 11 Закону №796-XII визначає перелік
осіб, які відносяться до потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, однак
вказаний перелік не є вичерпним.

Відповідно до статті 12 Закону №796-XII
причинний зв'язок між захворюванням,
пов'язаним з Чорнобильською
катастрофою, частковою або повною
втратою працездатності громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, і Чорнобильською
катастрофою визнається встановленим
(незалежно від наявності дозиметричних
показників чи їх відсутності), якщо
його підтверджено під час
стаціонарного обстеження постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи
уповноваженою медичною комісією не
нижче обласного рівня або
спеціалізованими медичними установами
Міністерства оборони України,
Міністерства внутрішніх справ України,
Служби безпеки України, які мають
ліцензію центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері охорони здоров'я.

Неповнолітнім дітям, зазначеним у
статті 27 цього Закону, в разі
захворювання причинний зв'язок
інвалідності з наслідками
Чорнобильської катастрофи
встановлюється відповідно до частини
першої цієї статті.

На встановлення причинного зв'язку між
погіршенням стану здоров'я і
встановленням інвалідності та
наслідками Чорнобильської катастрофи
мають право особи, яким після
досягнення повноліття не буде надано
відповідно до частини першої статті 11
цього Закону статусу потерпілих від
Чорнобильської катастрофи, з числа:
зазначених у пункті 2 статті 27 цього
Закону; народжених після 26 квітня 1986
року від батька, який на час настання
вагітності матері мав підстави
належати до 1 або 2 категорії
постраждалих, або матір'ю, яка на час
настання вагітності або під час
вагітності мала підстави належати до 1
або 2 категорії постраждалих; хворих на
рак щитовидної залози.

Виходячи з правового аналізу Закону
№796-XII критерії віднесення осіб до
категорії 1 постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи визначені
статтями 10-12 вказаного Закону.

У відповідності до норми пункту 1
частини 1 статті 14 Закону №796-XII для
встановлення пільг і компенсацій
визначаються такі категорії осіб, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи: інваліди з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілих від
Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11
і частина третя статті 12), щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою, хворі внаслідок
Чорнобильської катастрофи на
променеву хворобу, - категорія 1.

Отже, у відповідності до статті 12
Закону №796-XII обов'язковою умовою для
встановлення причинного зв'язку є
підтвердження його під час
стаціонарного обстеження медичною
комісією визначеного рівня.

Згідно із частиною 1 статті 65 Закону
№796-XII від 28.02.1991 року учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи видаються
посвідчення, виготовлені за зразками,
затвердженими Кабінетом Міністрів
України.

Також, положенням пункт 2 Порядку
видачі посвідчень особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.01.1997
року №51 (далі - Порядок №51) встановлено,
що посвідчення є документом, що
підтверджує статус громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, та надає право
користуватися пільгами й
компенсаціями, встановленими Законом
№796-XII, іншими актами законодавств.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Порядку № 51 до
посвідчення особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи і
віднесені до категорії 1 додається
вкладка за встановленим зразком, при
цьому посвідчення без такої вкладки
вважається недійсним.

Згідно пункту 10 Порядку №51 посвідчення
видаються, зокрема, інвалідам із числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС і потерпілим від
Чорнобильської катастрофи, віднесеним
до категорії 1, щодо яких встановлено
причинний зв'язок інвалідності з
Чорнобильською катастрофою, - на
підставі довідки медико-соціальної
експертної комісії про встановлення
інвалідності відповідної групи,
пов'язаної з наслідками Чорнобильської
катастрофи.

Видача посвідчень провадиться,
зокрема, іншим потерпілим і учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, а також дружині
(чоловіку) або опікуну дітей померлого
громадянина, смерть якого пов'язана з
Чорнобильською катастрофою - Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями за поданням місцевих
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування за місцем
проживання.

Рішення про видачу або відмову у видачі
посвідчення приймається у місячний
термін з дня надходження необхідних
документів до органу, що видає
посвідчення.

Як вбачається з матеріалів справи,
експертним висновком Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України від 27.01.2014 №3130-8686
встановлено, що захворювання ОСОБА_1
пов'язане з впливом аварії на
Чорнобильській АЕС (а.с.17).

ОСОБА_1 посвідчення особи яка,
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи видано ще у 2008 році.

Підставою для видачі ОСОБА_1
вищевказаного посвідчення став
експертний висновок Чернігівської
обласної спеціалізованої ЛКК по
встановленню причинного зв'язку
хвороб, інвалідності та смерті з дією
іонізуючого випромінювання та інших
шкідливих чинників внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС від 11.10.2008 № 139, яким
було встановлено зв'язок захворювання
позивача з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС та довідки
Чернігівської обласної МСЕК серії
МСЕ-ЧНВ №073522 від 22.10.2008, якою позивачу
встановлено III групу інвалідності
безстроково (а.с.13,14).

Фактів підроблення чи будь-яких
доказів недійсності документів на
підтвердження зв'язку захворювання
позивача з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС на час видачі
ОСОБА_1 посвідчення, встановлено не
було.

Більше того, суд зауважує, що
посвідчення, особи яка, постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
видане ОСОБА_1 перереєстроване, що
свідчить про те, що комісія при видачі
посвідчення, належним чином здійснила
перевірку документів, які
підтверджують зв'язок захворювання
позивача з наслідками аварії на
Чорнобильській АЕС.

Вказані обставини та документи не були
взяті до уваги обласною комісією зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА при
перегляді через значний проміжок часу
питання щодо правомірності видачі
ОСОБА_1 посвідчення особи яка,
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Крім того, пунктом 12 Порядку №51
передбачено перелік комісій, які
розглядають спірні питання щодо
визначення статусу осіб, а саме комісії
при Київській і Житомирській
облдержадміністраціях та комісія при
Мінпраці, яким надано право, у разі
встановлення цими комісіями факту
необґрунтованої видачі посвідчення
відповідної категорії, на підставі
рішення комісії, вилучати посвідчення.

Суд зауважує, що обласна комісія зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА до
цього переліку не входить, а отже
комісія взагалі не мала повноважень,
згідно Порядку №51, на прийняття рішень
про вилучення посвідчення чи про
встановлення факту необґрунтованої
видачі посвідчення, оскільки таке
право, згідно Порядку №51 мали право
тільки комісії при Київській і
Житомирській облдержадміністраціях та
комісія при Мінпраці.

Як вбачається з згаданого вище
експертного висновку Центральної
міжвідомчої експертної комісії МОЗ та
МНС України від 27.01.2014 №3130-8686,
правомірність та достовірність якого в
досудовому або судовому порядку не
спростована, інших захворювань, ніж рак
щитовидної залози, які б могли вплинути
на інвалідність позивача при
проведенні експертиз встановлене не
було, тобто саме це захворювання є
підставою для встановлення позивачу
інвалідності IІІ групи.

Суд критично ставиться до тверджень
відповідача про необхідність
застосування в даних відносинах
приписів статті 11 Закону №796-XII, без
врахування інших положень того ж
Закону.

При вирішенні даної справи суд
керується частиною 3 статті 2 КАС
України, згідно якої у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Так, зокрема, принцип прийняття рішення
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України є одночасно і
орієнтиром при реалізації повноважень
владного суб'єкта, який вимагає від
останнього діяти на виконання закону,
за умов та обставин, визначених ним, з
дотриманням встановленої законом
процедури. Критерій прийняття рішення,
вчинення (невчинення) дії обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
або вчинення дії, відображає принцип
обґрунтованості рішення або дії. Він
вимагає від суб'єкта владних
повноважень враховувати як обставини,
на обов'язковість урахування яких
прямо вказує закон, так і інші
обставини, що мають значення у
конкретній ситуації. Суб'єкт владних
повноважень повинен уникати прийняття
невмотивованих висновків,
обґрунтованих припущеннями, а не
конкретними обставинами. Так само
недопустимо надавати значення
обставинам, які на справді не
стосуються справи. Несприятливе для
особи рішення повинно бути
вмотивованим.

Суд встановлено, що на засідання
комісії позивача не запрошували, його
думку щодо важливого для нього питання
не вислуховували, а отже оскаржувані
рішення обласною комісією зі
встановлення статусу громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській ОДА
приймались без участі позивача та не
пропорційно, зокрема, без дотримання
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів позивача і цілями,
на досягнення яких спрямовані
оскаржувані рішення.

Також, суд при вирішенні цього спору
застосовує закріплений у судовій
практиці Європейського Суду з прав
людини принцип «належного урядування»,
який передбачає, що у разі коли йдеться
про питання загального інтересу,
зокрема, якщо справа впливає на такі
основоположні права людини, як майнові
права, державні органи повинні діяти
вчасно та в належний і якомога
послідовніший спосіб (рішення у
справах: «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler
v. Italy[GC]), заява №33202/96, п.120, ECHR 2000-І;
«Онер'їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz
v. Turkey [GC]), заява №48939/99, п.128, ECHR 2004-ХІІ;
«Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v.
Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008
року і «Москаль проти Польщі» (Moskal v.
Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009
року).

Принцип «належного урядування», як
правило, не повинен перешкоджати
державним органам виправляти
випадкові помилки, навіть ті, причиною
яких є їхня власна недбалість
(зазначене вище рішення у справі
«Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), п.73).

З іншого боку, потреба виправити минулу
«помилку» не повинна непропорційним
чином втручатися в нове право, набуте
особою, яка покладалася на
легітимність добросовісних дій
державного органу (рішення у справі
«Пінкова та Пінк проти Чеської
Республіки» (Pincovd and Pine v. the Czech Republic),
заява №36548/97, n.58, ECHR 2002-VIII).

Іншими словами, державні органи, які не
впроваджують або не дотримуються своїх
власних процедур, не повинні мати
можливість отримувати вигоду від своїх
протиправних дій або уникати виконання
своїх обов'язків (рішення у справі
«Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п.74).

Ризик будь-якої помилки державного
органу повинен покладатися на саму
державу, а помилки не можуть
виправлятися за рахунок осіб, яких вони
стосуються (рішення у справі «Пінкова
та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincovd
and Pine v. the Czech Republic), n.58, а також рішення у
справі «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia),
заява №32457/05, п.40, від 13 грудня 2007 року та
у справі «Трґо проти Хорватії» (Trgo v.
Croatia), заява №35298/04, п.67, від 11 червня 2009
року).

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що рішення
обласної комісії зі встановлення
статусу громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
при Чернігівській ОДА викладене в
протоколі № 5 від 21 травня 2012 року (зі
змінами від 27.09.2013) про встановлення
факту необґрунтованої видачі та
вилучення у ОСОБА_1 посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорії 1
НОМЕР_1 та вкладки НОМЕР_2, виданих 11
листопада 2008 року, є протиправним та
підлягає скасуванню.

На підставі частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Згідно частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не довів суду
правомірність прийнятих рішень.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_1 до Чернігівської обласної
державної адміністрації, за участю
третіх осіб на стороні відповідача, які
не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - управління праці та
соціального захисту населення
Деснянської районної у м.Чернігові
ради, управління Пенсійного фонду
України в м. Чернігові про визнання
протиправним та скасування рішення,
підлягають задоволенню оскільки є
законними та обґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення обласної комісії зі
встановлення статусу громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи при Чернігівській обласній
державній адміністрації, викладене в
протоколі № 5 від 21 травня 2012 року (зі
змінами від 27.09.2013) про встановлення
факту необґрунтованої видачі та
вилучення у ОСОБА_1 посвідчення особи,
яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, категорії 1
НОМЕР_1 та вкладки НОМЕР_2, виданих
11 листопада 2008 року.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
В.І. Д'яков

З оригіналом згідно.

Суддя
В.І. Д'яков