Справа № 2а-4951/09/1470
Суддя: Карась О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/1268/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Карася О.В. (головуючого), Голубєвої Г.К.,
Рибченка А.О.

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства
"Очаківське хлібоприймальне
підприємство" на постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 14.12.2010 по справі № 2а-4951/09/1470

за позовом Відкритого
акціонерного товариства "Очаківське
хлібоприймальне підприємство"

до Очаківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Миколаївської області

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство в судовому порядку
оскаржило податкове
повідомлення-рішення від 15.04.2009 №
/0 та податкові
повідомлення-рішення від 17.06.2009 №
/1, від 21.08.2009 № № /2, прийнятих
за наслідками неодноразового
адміністративного оскарження, якими
позивачу визначено податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
(фінансових) санкцій з податку на
додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 193
359,00 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11.11.2009
позовні вимоги задоволено.

Постановою Одеськогоапеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010
судове рішення першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального, просить зазначене
судове рішення скасувати та залишити в
силі судове рішення першої інстанції.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційну скаргу необхідно
задовольнити з наступних підстав.

Судами встановлено, що за результатами
планової виїзної перевірки Товариства
з питань дотримання вимог податкового
законодавства за період з 01.01.2006 по
31.12.2008, які викладені у акті від 03.04.2009,
фахівцями податкової інспекції
встановлено порушення позивачем вимог
пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 6.1, п. 6.5 ст. 6 Закону
України "Про податок на додану
вартість", яке полягало у застосуванні
Товариством нульової ставки ПДВ
замість 20 % до операцій з надання послуг
на митній території України, а саме
організація робіт з розвантаження
товару, прийому, розміщення та
зберігання товару з проведенням
необхідних технологічних операцій, а
також перевезення його до борта
морського судна, наданого до причалу
порт - пункт "Очаків".

На підставі зазначеного акту перевірки
податковим органом було ухвалено
оскаржуване податкове повідомлення -
рішення від 15.04.2009 № /0, визначену
суму податкового зобов'язання яким за
результатами неодноразового
адміністративного оскарження зменшено
до 193 359,00 грн. та ухвалено оспорювані
податкові повідомлення-рішення від
17.06.2009 № /1, від 21.08.2009 № № /2.

Судами також встановлено та
підтверджено матеріалами справи, що
послуги з доставки зернових вантажів в
порт (зберігання, перевалка товару)
Товариство здійснювало на виконання
договорів від 02.09.2005 та від 09.09.2008,
укладених з контрагентом -
нерезидентом.

Аналізуючи фактичні обставин справи та
положення Законів Про податок на
додану вартість та Митного кодексу
України, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що надані позивачем
послуги є послугами, супутніми
експорту.

Так, за змістом пп. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону
України від 03.04.1997 № 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість" (втратив чинність
01.01.2011) об'єктом оподаткування є
операції платників податку з поставки
товарів та послуг, місце надання яких
знаходиться на митній території
України.

Згідно із пунктами 6.1, 6.2 ст. 6 Закону №
168/97-ВР об'єкти оподаткування, визначені
ст. 3 цього Закону, за винятком операцій,
звільнених від оподаткування, та
операцій, до яких застосовується
нульова ставка згідно з цим Законом,
оподатковуються за ставкою 20 %. Податок
становить 20 % бази оподаткування,
визначеної ст. 4 цього Закону, та
додається до ціни товарів (робіт,
послуг). При експорті товарів та
супутніх такому експорту послуг ставка
податку становить 0 % до бази
оподаткування.

В силу вимог п. 1.14 Закону № 168/97-ВР під
терміном "супутні послуги" слід
розуміти послуги, вартість яких
включається відповідно до норм митного
законодавства до митної вартості
товарів, що експортуються або
імпортуються.

Визначення митної вартості товарів, що
вивозяться (експортуються) з України,
наведено у главі 48 Митного кодексу
України.

Статтями 259, 260 Митного кодексу України
встановлено, що митна вартість товарів
- це заявлена декларантом або визначена
митним органом ціна, що була сплачена
або підлягає сплаті за товари, які
переміщуються через митний кордон
України, і обчислюється на момент
перетинання товарами митного кордону
України.

Статтею 274 Митного кодексу України
визначено, що митна вартість товарів,
що вивозяться (експортуються) з України
на підставі договору купівлі-продажу
або міни, визначається на основі ціни,
яку було фактично сплачено або яка
підлягає сплаті за ці товари на момент
перетинання митного кордону України.

До митної вартості товарів, що
вивозяться (експортуються), також
включаються фактичні витрати, якщо
вони не були раніше до неї включені: а)
на навантаження, вивантаження,
перевантаження, транспортування та
страхування до пункту перетинання
митного кордону України; б) комісійні
та брокерські винагороди; в) ліцензійні
та інші платежі за використання
об'єктів права інтелектуальної
власності, які покупець повинен прямо
чи побічно здійснити як умову продажу
(експорту) товарів, що оцінюються.

Виходячи з аналізу зазначених вище
норм, право на застосування нульової
ставки виникає тоді, коли платник
податку здійснює експорт послуг,
супутніх експорту товарів, тобто
визначальним фактором при
оподаткуванні ПДВ за нульовою ставкою
послуг є місце споживання зазначених
послуг, яке у даному випадку
знаходилось за межами митної території
України.

Судом першої інстанції було
встановлено, що послуги зі зберігання
та перевалці сільськогосподарської
продукції, яка вивозилась за межі
митної території України іншими
підприємствами (експортерами), була
включена останніми до складу митної
вартості товарів, що підтверджено
документально ВМД та інвойсами, і
відповідачем не заперечується.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що послуги з доставки
зернових вантажів в порт (зберігання,
перевалка товару) є супутніми експорту,
які повинні оподатковуватися за
нульовою ставкою, у зв'язку з чим
підстав для його скасування (судового
рішення) у апеляційного суду не було.

За викладених обставин суд першої
інстанції застосував норми
матеріального та процесуального права
та спір у справі вирішив правильно,
тому рішення суду апеляційної
інстанції підлягає скасуванню, а
рішення ухвалене судом першої
інстанції - залишенню в силі.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 220, 221, 223 - 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства "Очаківське
хлібоприймальне підприємство"
задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2010 по
справі № 2а-4951/09/1470 скасувати та
залишити в силі постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 11.11.2009.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, у строк та в порядку,
визначеними ст. ст. 237-2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий
О.В. Карась

Судді
Г.К. Голубєва

А.О. Рибченко