Справа № 760/25014/13-а (2а-809/13)
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Кізюн Л.І.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Солом'янського районного
суду м. Києва від 27 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Управління Пенсійного фонду
України в Солом'янському районі м.
Києва про визнання дій протиправними
та зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулася до Солом'янського
районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання про визнання дій
протиправними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії у
відповідності до чинного
законодавства з урахуванням розміру
середньої заробітної плати за 2011 рік,
стажу роботи з урахуванням часу
перебування у відпустках по догляду за
обома дітьми, з урахуванням найбільш
вигідних періодів з 1988 року по 1993 рік,
виплативши недоплачені суми пенсії за
попередній період з урахуванням раніше
сплачених сум за період з 01 травня 2013
року по 01 листопада 2013 року та провести
виплати пенсії, зробленої після її
належного перерахунку, починаючи з 01
листопада 2013 року.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 27 грудня 2013 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

У відповідності до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 183-2 КАС
України, скорочене провадження
застосовується в адміністративних
справах щодо:

1) зобов'язання суб'єкта владних
повноважень вчинити певні дії щодо
розгляду звернення, у тому числі
інформаційного запиту, фізичної або
юридичної особи;

2) оскарження фізичними особами рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень щодо обчислення,
призначення, перерахунку, здійснення,
надання, одержання пенсійних виплат,
соціальних виплат непрацездатним
громадянам, виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, виплат та
пільг дітям війни, інших соціальних
виплат, доплат, соціальних послуг,
допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч. 8 ст. 183-2 КАС України,
апеляційні скарги у справах,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої цієї статті, розглядаються
апеляційними судами в порядку
письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач перебуває на обліку
в Управлінні Пенсійного фонду України
в Солом'янському районі м. Києва та
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

28 травня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії з урахуванням розміру
заробітної плати за 2011 рік, стажу
роботи з урахуванням часу перебування
у відпустках по догляду за обома дітьми
та з урахуванням найбільш вигідних
періодів з 1988 року по 1993 рік.

Згідно з листом Управління Пенсійного
фонду України в Солом'янському районі
м. Києва № 7008/09/3-124/1 від 20 червня 2013 року,
позивачу відмовлено у здійсненні
перерахунку пенсії, оскільки пенсія
обчислена відповідно до вимог чинного
законодавства.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача та вважаючи їх
протиправними, позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно з пенсійним посвідченням №
НОМЕР_1 від 29 липня 2013 року (серія
НОМЕР_2), позивачу призначено пенсію за
віком.

Відповідно до записів трудової книжки,
позивач з 01 вересня 1972 року по 15 липня
1974 року навчалась в ПТУ-23 м. Києва; 22
липня 1974 року прийнята на роботу
маляра-штукатура 3-го розряду
Будівельно-монтажного Управління № 3
цивільної авіації; 30 січня 1986 року
переведена на посаду прибиральниці; 02
січня 1991 року переведена на посаду
маляра, 19 жовтня 1993 року звільнена за
власним бажанням; 23 жовтня 2000 року
прийнята на посаду прибиральниці ТОВ
«Експрес-Транзит»; 17 серпня 2005 року
звільнена за власним бажанням.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», жінкам, які народилися у
період по 31 грудня 1961 року, після виходу
на пенсію встановлюється підвищення
розміру пенсії, обчисленого відповідно
до статті 27 цього Закону, в розмірі 2,5
відсотка за кожні шість місяців більш
пізнього виходу на пенсію, починаючи з
55 років до досягнення ними 60-річного
віку.

За змістом ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
мінімальний розмір пенсії за віком за
наявності у чоловіків 35 років, а у жінок
30 років страхового стажу
встановлюється в розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом. У
разі виплати застрахованій особі
довічної пенсії, передбаченої цим
Законом, мінімальний розмір пенсії за
віком у солідарній системі зменшується
на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу
понад 35 років чоловікам і 30 років
жінкам пенсія за віком збільшується на
1 відсоток розміру пенсії, обчисленої
відповідно до статті 27 цього Закону,
але не більш як на 1 відсоток
мінімального розміру пенсії за віком,
зазначеного в абзаці першому цієї
частини.

Мінімальний розмір пенсії особам, на
яких поширюється дія Закону України
"Про підвищення престижності
шахтарської праці", та працівникам,
зайнятим повний робочий день під
землею обслуговуванням зазначених
осіб, які відпрацювали на підземних
роботах не менш як 15 років для
чоловіків та 7,5 років для жінок за
списком N 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затвердженим
Кабінетом Міністрів України,
встановлюється незалежно від місця
останньої роботи, у розмірі 80 відсотків
середньої заробітної плати шахтаря,
але не менш як три розміри
"прожиткового мінімуму, встановленого
для осіб, які втратили працездатність".

За наявності страхового стажу меншої
тривалості, ніж передбачено частиною
першою цієї статті, пенсія за віком
встановлюється в розмірі,
пропорційному наявному страховому
стажу, виходячи з мінімального розміру
пенсії за віком.

Відповідно до п. «ж» ч. 3 ст. 56 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до стажу роботи зараховується також:
час догляду непрацюючої матері за
малолітніми дітьми, але не довше ніж до
досягнення кожною дитиною 3-річного
віку.

Листом Міністерства праці та
соціальної політики № 01-3/3131-02-6 від 26
грудня 2000 року надано роз'яснення щодо
зарахування часу перебування у
частково оплачуваній відпустці по
догляду за дитиною до досягнення нею
3-річного віку та додатковій відпустці
без збереження заробітної плати по
догляду за дитиною до досягнення нею
6-річного віку, та часу догляду
непрацюючою матір'ю за малолітніми
дітьми, але не довше, ніж до досягнення
кожною дитиною 3-річного віку.

Період перебування у згаданих
відпустках зараховується як загальний
трудовий стаж, так і безперервний стаж
роботи за спеціальністю за тією
посадою, на якій особа перебуває
відповідно до запису у трудовій книжці.

За змістом ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», для обчислення пенсії
враховується заробітна плата (дохід) за
весь період страхового стажу починаючи
з 1 липня 2000 року. За бажанням
пенсіонера та за умови підтвердження
довідки про заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в
Україні, з якої сплачено страхові
внески, за три календарні роки, що
передують року звернення за
призначенням пенсії. Порядок
визначення показників зазначеної
заробітної плати затверджується
Пенсійним фондом України за
погодженням з центральними органами
виконавчої влади, що забезпечують
формування державної фінансової
політики, державної політики у сферах
економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3
+ ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які
враховано для визначення коефіцієнта
заробітної плати (доходу)
застрахованої особи.

З матеріалів справи вбачається, що у
період догляду за дітьми - сином ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочкою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення ними
трирічного віку, позивач перебувала у
трудових відносинах.

Отже, підстави для додаткового
включення періоду догляду за дитиною
до досягнення нею 3-річного віку
відповідно до ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відсутні.

Колегія суддів зазначає, що із заявою
про призначення пенсії ОСОБА_4
звернулась 27 серпня 2012 року, тобто для
визначення середньої заробітної плати
на одну застраховану особу, відповідно
до вимог ст. 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», роками, які підлягають
застосуванню, є 2009, 2010, 2011 роки.

Згідно з наданими Управлінню
Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва
довідками про заробітну плату ОСОБА_4,
наявним страховим стажем за період
1988-1993 рік, пенсія становила б з 19 серпня
2012 року - 670,17 грн., середньомісячний
заробіток - 969,92 грн.

Розмір пенсії, обчислений відповідачем
із застосуванням коефіцієнтів
заробітної плати за період 1979-1984 роки,
становить з 19 серпня 2012 року 695,15 грн.,
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсії - 1 578,19 грн.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідач, відмовляючи у
здійсненні перерахунку пенсії за
заявою позивача від 28 травня 2013 року,
діяв в межах та у спосіб, передбачений
чинним пенсійним законодавством, та
прийняв рішення, яке відповідає
вимогам чинного законодавства,
оскільки відповідачем для обчислення
пенсії взято найбільш вдалий період
страхового стажу позивача, необхідний
для обчислення індивідуального
коефіцієнта заробітної плати, що
застосовується при призначенні пенсії.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
безпідставність позовних ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Солом'янському районі м. Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності дій щодо відмови у
здійсненні перерахунку пенсії за
заявою позивача від 28 травня 2013 року, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 10 ст. 183-2 КАС України, у разі
оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції по такій справі
є остаточним і оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, постанову Солом'янського
районного суду м. Києва від 27 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.