Справа № 2а/0270/667/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/78888/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області до ДП
"Гайсинське лісове господарство" про
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції у Вінницькій
області на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2012 року позивач звернувся в
суд із позовом до ДП "Гайсинське лісове
господарство" про зобов'язання вчинити
певні дії.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року відмовлено в задоволенні
позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 13 листопада
2012 року апеляційну скаргу позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що період з 11.08.2011 по
28.10.2011 року Контрольно-ревізійним
управлінням у Вінницькій області на
підставі направлення від 10.08.2011 року
№892 та від 26 вересня 2011 року на
виконання Плану контрольно-ревізійної
роботи ГоловКРУ України на ІІІ квартал
2011 року, проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності
державного підприємства "Гайсинське
лісове господарство" за період з 01.01.2009
року по 01.07.2011, за результатами якої
28.10.2011 складено акт за № 07-07/31.

У ході ревізії встановлено порушення
вимог статті 70 Лісового кодексу
України, пункту 47 Правил поліпшення
якісного складу лісів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 12.05.2007 року №724, зокрема,
проведено на п'яти ділянках
Басиличівського лісництва рубку 2068
поодиноких дерев, що не відповідає
заходам формування і оздоровлення
лісів. Позивачем у відповідності до
вимог постанови Кабінету Міністрів
України від 23.07.2008 №665 "Про затвердження
такс для обчислення розміру шкоди,
заподіяну лісу" проведено обчислення
розміру шкоди, заподіяної
підприємством незаконним
вирубуванням 2068 дерев до ступення
припинення росту, загальна сума
якої становить 1466272, 43 грн.

На підставі акту ревізії, позивачем 29
листопада 2011 року складено та
направлено ДП "Гайсинське лісове
господарство" вимогу про усунення
порушень законодавства з фінансових
питань за № 02-07-20-14/9304.

Пунктом 2 зазначеного листа
вимагалось, у відповідності до
вимог статті 107 Лісового кодексу,
шляхом перерахування до державного
бюджету коштів в сумі 1466272,43 грн.,
забезпечити відшкодування шкоди
заподіяної лісу.

Статус державної фінансової інспекції
України, її функції та правові основи
діяльності визначає Закон України «Про
контрольно-ревізійну службу в Україні»
від 26.01.93. № 2939-ХІІ (надалі - Закон 2939).

Відповідно до статті 2 Закону № 2939
головним завданням державної
контрольно-ревізійної служби є
здійснення державного фінансового
контролю за використанням і
збереженням державних фінансових
ресурсів, необоротних та інших активів,
правильністю визначення потреби в
бюджетних коштах та взяття зобов'язань,
ефективним використанням коштів і
майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності в міністерствах та інших
органах виконавчої влади, в державних
фондах, у бюджетних установах і у
суб'єктів господарювання державного
сектору економіки, а також на
підприємствах і в організаціях, які
отримують (отримували в періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів та державних фондів або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), виконанням
місцевих бюджетів.

Основні функції органів
контрольно-ревізійної служби
передбачає стаття 8 Закону № 2939.

Згідно ст. 10 Закону № 2939, Головному
контрольно-ревізійному управлінню
України, контрольно-ревізійним
управлінням в Республіці Крим,
областях, містах Києві і Севастополі,
контрольно-ревізійним підрозділам
(відділам, групам) у районах, містах і
районах у містах надається право
зокрема: перевіряти у підконтрольних
установах грошові та бухгалтерські
документи, звіти, кошториси й інші
документи, що підтверджують
надходження і витрачання коштів та
матеріальних цінностей, проводити
перевірки фактичної наявності
цінностей (грошових сум, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
№ 2939, державна контрольно-ревізійна
служба має право пред'являти
керівникам та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Пунктом 10 статті 10 Закону №2939
встановлено, що державна
контрольно-ревізійна служба має право
звертатися до суду в інтересах держави,
якщо підконтрольною установою не
забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства з питань збереження і
використання активів.

Згідно ч. 2 ст. 15 вказаного Закону,
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єктів, що
ревізуються.

Відповідно до статті 13 Закону № 2938, дії
або бездіяльність службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби можуть бути оскаржені в
судовому або адміністративному
порядку.

Судом також встановлено, що постановою
Вінницького окружного
адміністративного суду від 09.02.2012 року
по справі №2а/0270/5757/11 за
адміністративним позовом ДП
"Гайсинське лісове господарство" до
державної фінансової інспекції у
Вінницькій області про визнання дій
протиправними та скасування пункту 2
вимоги № 02-07-20-14/9304 від 29.11.2011 року в
частині забезпечення відшкодування
шкоди заподіяної лісу на суму 1466272,43
грн., визнано протиправним та
скасовано пункт 2 вимоги
контрольно-ревізійного управління у
Вінницькій області № 02-07-20-14/9304 від
29.11.2011 року про забезпечення
відшкодування шкоди завданої лісу.
Зазначена постанова набрала законної
та підлягає виконанню.

Відповідно до частини 1 статті 72 КАС
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуюючи вказане, питання
правомірності формування КРУ у
Вінницькій області пункту 2
листа-вимоги № 02-07-20-14/9304 від 29.11.2011 року
вже було предметом розгляду в іншій
адміністративній справі, по якій, судом
прийнято рішення щодо її незаконності,
колегія суддів прийшла до висновку
щодо необхідності врахувати дані
обставини, як такі, що не потребують
додатковому дослідженню та
доказуванню при апеляційному розгляді
даної адміністративної справи, відтак,
позовні вимоги є необґрунтованими
та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції у Вінницькій області
залишити без задоволення, постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду від 28 вересня
2012 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 13 листопада 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді