Справа № 211/839/13-а
Суддя: Бардін О. С.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/839/13-а
Провадження № 2-а/211/54/14
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Бардін О. С.

при секретарі
Мостовій О.В.,

за участю: позивача
ОСОБА_1
представника позивача адвоката
ОСОБА_2

представника
відповідача
Бершадської Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
про поновлення строку звернення до
суду, визнання протиправною відмову в
призначені та виплаті страхових
платежів, стягнення страхових виплат у
відшкодування шкоди, заподіяної
ушкодженням здоров'я,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом, в
якому вказав, що з 17.11.1972р. по 27.08.1973 р.
він працював арматурником на "Заводі
ЗБВ", з 13.09.1973р. по 25.10.1974р. арматурником в
БУ-5 тресту "Криворіжсеврудстрой", з
15.12.1976р. по 21.09.1977р. слюсарем
механо-складальних робіт в
Спецуправлінні «Пресмонтажналадка», з
30.09.1977р. по 20.09.1979р. монтажником в БУ-5
тресту «Криворіжсеврудстрой», з
18.10.1979р. по 21.06.1983р. в Домобудівному
комбінаті бетонщиком, з 28.08.1981р. по
21.06.1983р. працював в Спецуправленнї ВО
«Кривбасрудоремонт» слюсарем по
ремонту гірничорудного устаткування.

З 22.06.1983р. по 22.08.1985р. працював механіком
дробильної фабрики, а з 22.08.1985р. по
22.04.1996р. дробильником дробильної
фабрики ПАТ "Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат".

Працюючи в несприятливих для здоров'я
умовах, він отримав професійне
захворювання, що підтверджується актом
№ 30 від 23.10.1995 р.

В акті № 30 від 23.10.1995 р. розслідування
хронічного професійного захворювання
комісія з розслідування його
професійного захворювання вказала, що
професійне захворювання виникло у
зв'язку з роботою арматурником,
формувальником, бетонщиком, слюсарем
по ремонту гірничо-рудного
устаткування, монтажником,
дробильником, що всі ці професії
пов'язані з виконанням робіт значної
важкості, які перевищують допустимі
норми, з постійними нахилами тулуба, на
відкритому повітрі у контакті з
металом.

Первісним висновком ЛТЕК від 03.11.1995 р.
йому визначена втрата професійної
працездатності 60%, інвалідність 3-ї
групи.

При подальших оглядах визначена втрата
професійної працездатності 70% до 01.11.2000
р.

З 01.11.2000 р. відсоток втрати професійної
працездатності визначено 60% і 3-я група
інвалідності по профзахворюванню, з 1
листопада 2005 року безстроково.

З 1 листопада 2005 року він є інвалідом 1-ї
групи загального захворювання. На
підставі акту розслідування
професійного захворювання № 30 наказом
генерального директора ВАТ ЦГЗКу № 679
від 21.11.1995 р. йому призначені виплати у
відшкодування шкоди, заподіяної
пошкодженням здоров'я, з врахуванням
провини підприємства 55,2 % від 60%
втрати професійної працездатності
(33,12%).

Згідно наказу провина підприємства
визначена в 55,2 % , виходячи з тривалості
роботи в ВАТ ЦГЗК.

Адміністрація ПАТ ЦГЗК 01.11.2001 р.
передала документи для виплат
страхових платежів у Відділення
виконавчої дирекції фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві і професійних захворювань
України в м. Кривому Розі (далі
Відділення).

По документам, переданим 01.11.2001 р. в
Відділення йому виплачують 33,12% втрати
працездатності замість втрати 60%, а
останні 26,88 % йому не відшкодовуються
Фондом.

Заяви, претензії і позови до заводу ЗБВ,
БУ-5 тресту " Криворіжсеврудстрой", СУ
"Прессмонтажналадка", Домобудівельного
комбінату, БУ ВО " Кривбассрудоремонт"
він не пред'являв, тому суми
відшкодування шкоди здоров"ю вони йому
ніколи не виплачували, він не має до них
претензій.

У червні 2009 року та лютому 2012 року він
звертався в Відділення про повні
виплати страхових платежів, тобто 60%, а
не 33,12%, однак листами від 12.06.2009 р. та від
06.02.2012 р. йому було відмовлено в
призначенні і виплаті 26,88 %
відшкодування, а всього 60%, з чим він не
згодний.

Всі документи для призначення і
виплати 60% страхових платежів / 33,12 % + 26,88
% / у відділення фонду є, тому відмова
фонду в призначенні і виплаті
страхових платежів незаконна.

Відмова Фонду у виплаті йому в повному
обсязі 60% втрати заробітку порушує його
право на повне відшкодування шкоди,
заподіяної пошкодженням здоров'я.

Відділенням не нараховано та не
виплачено йому з 12.06.2009 р. до 01.06.2012 р.
12805,86 гривень.

Позивач просить визнати протиправною
відмову відповідача в донарахуванні та
виплаті йому страхових виплат в
розмірі 26,88% втрати професійної
працездатності, зобов'язати
донарахувати і виплатити йому страхові
виплати в розмірі 26,88% втрати
професійної працездатності за період з
01 червня 2009 року.Зобов'язати
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Кривому Розі
донарахувати страхові виплати з 01
червня 2009 року за втрату 26,88%
професійної працездатності у зв'язку з
професійним захворюванням, всього
нарахувати страхові платежі зав трату
60% працездатності з застосуванням всіх
коефіцієнтів підвищення страхових
виплат з 01 червня 2009 року до настання
обставин, які передбачають підвищення
страхових виплат.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_2 на вимогах
наполягали з підстав, викладених в
позові.

Представник відповідача Бершадська
Л.С. позовні вимоги не визнала, суду
пояснила, що вимоги позивача
стосуються права на призначення
страхових виплат в зв'язку з отриманням
професійного захворювання до набуття
законної сили Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування від нещасного випадку на
виробництві і професійному
захворюванні, які спричинили втрату
працездатності». Оскільки
втрата професійної працездатності в
позивача наступила до 01.04.2001 р., тобто до
утворення Фонду, вважає, що ВВД ФССНС у
м. Кривому Розі не може бути
відповідачем по даній справі, оскільки
позивач не перебував і не міг
перебувати в правовідносинах з
Відділенням. В даному випадку
Відділення повинно виступати третьою
особою по справі.

Передача документів, що підтверджують
право працівника на страхову виплату,
інші соціальні послуги внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, а також
розміри цієї виплати та послуг,
здійснюється підприємствами Фонду по
акту. Особова справа позивача
підприємством ВАТ «ЦГЗК» передана до
відділення Фонду, на момент передачі
справи розмір відшкодування становив
122,24 грн., що складає згідно наданих
документів 55,2% від загального відсотка
втрати професійної працездатності. В
подальшому вказана сума підлягає
перерахунку відповідно до ст.. 29
вищезазначеного Закону. Інші документи
у Фонду відсутні. Відділення Фонду
керуючись в своїй роботі ст. 21
зазначеного Закону, не є
правонаступником помилок підприємства
і тому не може відповідати за вказані
помилки. Фонд здійснює виплати, які
призначені потерпілим до 01.04.2001 р.,
виключно на підставі наданих
роботодавцем документів, або за
рішенням судів.

Вислухавши позивача, представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
первісним висновком ЛТЕК від 03.11.1995р.
позивачу була визначена втрата
працездатності 60 % з 30.10.1995 р. і
встановлена 3 група інвалідності. При
подальших оглядах 26.11.1996 р., 21.10.1997 р.,
10.12.1998 р., 26.11.1999 р. була визначена втрата
працездатності 70% до 01.11.2000 р. Оглядом
01.11.2000 р., 19.12.2001 р., 17.12.2003 р., відсоток
втрати професійної працездатності
встановлено у розмірі 60 % та 3 група
інвалідності по профзахворюванню,
оглядом від 28.11.2005 р. - 60 % втрати
працездатності безстроково з 01.11.2005 р.
та 1 група інвалідності (а.с. 10-17,86 -копії
довідок).

Згідно акту розслідування № 30 від
23.10.1995 р. хронічного професійного
захворювання, професійне захворювання
у ОСОБА_1 виникло у зв'язку з роботою
арматурником, формувальником,
бетонником, слюсарем по ремонту
гірничо-рудного устаткування,
монтажником, дробильником, що всі ці
професії пов'язані з виконанням робіт
значної важкості, які перевищують
допустимі норми, з постійними нахилами
тулуба, на відкритому повітрі у
контакті з металом. Арматурником,
формувальником, бетонником, слюсарем,
монтажником 8 років 2 місяці на заводі
залізобетонних виробів тресту
«Южуралметалургпром», в будуправлінні
№ 5 «Криворіжсеврудстрой», в
працеуправлінні «Прессмонтажналадка»,
на дмобудівному комбінаті і
спецуправлінні № 12
«Кривбасрудоремонт». Дробильником
працював 10 років 2 місяці на дробильній
фабриці Центрального ГОКу (а.с. 6-7 -
копія акту).

Наказом № 30 генерального директора
ЦГЗКу № 679 від 21.11.1995 р. ОСОБА_1 були
призначені виплати у відшкодування
шкоди, заподіяної пошкодженням
здоров'я за 60% втрати професійної
працездатності, виходячи з
середньомісячного заробітку 201,69
гривень, з врахуванням провини
підприємства 55,2 % по 6680000 краб. на місяць
(а.с. 8 - копія наказу).

Наказом ВАТ «ЦГЗКа» № 1377 від 22.11.2000 р.
про відшкодування шкоди, завданої
пошкодженням здоров'я, ОСОБА_1
встановлено виплати в рахунок
відшкодування шкоди в зв'язку із
втратою працездатності з 01.11.2000 р. по
01.11.2001 р. у розмірі 122,24 грн. із
розрахунку 369,09 грн. х 60% : 100% х 55,2%
(провина ВАТ «ЦГЗК») : 100% = 122,24 грн. (а.с.9 -
копія наказу).

На момент передачі особової справи
позивача до Фонду розмір страхової
виплати складав 122, 24 грн., що
підтверджується постановами ВВД
ФССНВВ від 12.11.2001 р. № 5974 та від 09.01.2002 р.
№ 464 (а.с.73-74 - копії постанов).

Фондом проводилися перерахування
щомісячних страхових виплат позивачу
відповідно до постанов правління
Фонду: від 01 березня 2002 року (коефіцієнт
1,193), від 01 березня 2003 року (коефіцієнт
1,182), 01 березня 2004 року (коефіцієнт 1,152),
від 01 березня 2005 року (коефіцієнт 1,238),
від 01 березня 2006 року (коефіцієнт 1,203), з
20 березня 2007 року (коефіцієнт 1,183), з 07
квітня 2008 року (коефіцієнт 1,125) (а.с. 75-84
-копії постанов).

Рішенням комісії по трудовим спорам
ВАТ «ЦГЗК» від 29.07.2009 р. відмовлено в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
виключення з акту про розслідування
хронічного професійного захворювання
від 23.10.1995 р. № 30 відомостей відносно
зазначених в ньому професій,
підприємств, а також визнання наказу по
підприємству про відшкодування йому
шкоди у зв'язку із професійним
захворюванням недійсним (а.с.84 - копія
рішення).

Частиною 1 ст. 21 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №
1105-XIVвизначено, що у разі настання
страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати
шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я або
в разі його смерті, виплачуючи йому або
особам, які перебували на його
утриманні.

Згідно ст. 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку. Зазначені
грошові суми складаються із: страхової
виплати втраченого заробітку (або
відповідної його частини) залежно від
ступеня втрати потерпілим професійної
працездатності (далі - щомісячна
страхова виплата).

Нормами ст. 34 Закону встановлено,
що сума щомісячної страхової виплати
встановлюється відповідно до ступеня
втрати професійної працездатності та
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
Сума щомісячної страхової виплати не
повинна перевищувати
середньомісячного заробітку, що
потерпілий мав до ушкодження здоров'я.
У разі коли потерпілому одночасно із
щомісячною страховою виплатою
призначено пенсію по інвалідності у
зв'язку з одним і тим самим нещасним
випадком, їх сума не повинна
перевищувати середньомісячний
заробіток, який потерпілий мав до
ушкодження здоров'я. Визначені раніше
сума щомісячної страхової виплати та
пенсія по інвалідності зменшенню не
підлягають.

У разі стійкої втрати професійної
працездатності, встановленої МСЕК,
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків проводить
одноразову страхову виплату
потерпілому, сума якої визначається із
розрахунку середньомісячного
заробітку потерпілого за кожний
відсоток втрати потерпілим
професійної працездатності, але не
вище чотирикратного розміру граничної
суми заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду.

У разі коли при подальших
обстеженнях МСЕК потерпілому
встановлено інший, вищий ступінь
втрати стійкої професійної
працездатності, з урахуванням іншої
професійної хвороби або іншого
каліцтва, пов'язаного з виконанням
трудових обов'язків, йому провадиться
одноразова виплата, сума якої
визначається із розрахунку
середньомісячного заробітку
потерпілого за кожний відсоток
збільшення ступеня втрати професійної
працездатності відносно попереднього
обстеження МСЕК, але не вище
чотирикратного розміру граничної суми
заробітної плати (доходу), з якої
справляються внески до Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків.

Статтею 71 КАС України визначено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності (ст. 86 КАС України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що
Фонд соціального страхування від
нещасних випадків зобов'язаний у
встановленому законодавством порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати позивачеві шкоду,
заподіяну працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я, так як ним
надані всі необхідні документи для
виплати втрати профпрацездатності в
розмірі 60%.

Відповідно до ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Початком строку звернення до суду є
відмова відповідача 06.02.2012р. про
виплату повного відшкодування шкоди
(а.с.104 - лист начальника відділення).
Отримавши відмову позивач звернувся до
суду 12.06.2012р. (а.с.105-106 - копія позову),
тобто в межах 6-місячного строку.

Після цього судом виносилися ухвали
про закриття провадження у справі -
16.10.2012р. на підставі пункту 2 частини 1
ст. 205 ЦПК України, яка скасована
ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 05.12.2012р.
(а.с.92,93).

03.01.2013р. винесена ухвала про закриття
провадження у справі на підставі
пункту 1 частини 1 ст. 205 ЦПК України
(а.с.18). 20.06.2013р. районним судом винесена
ухвала про закриття провадження у
справі на підставі пункту 1 частини 1 ст.
157 КАС України (а.с.51), яка скасована
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 22.07.2012р. (а.с.59-60).

Керуючись ст.ст. 11, 71, 86, 94, 159, 161, 163 КАС
України, суд

п о с т а н о в и в :

позов ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі в
донарахуванні та виплаті ОСОБА_1
страхових виплат в розмірі 26,88% втрати
професійної працездатності

Зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
донарахувати і виплатити ОСОБА_1
страхові виплати в розмірі 26,88% втрати
професійної працездатності за період з
06 лютого 2012 року по 08 квітня 2014 року.

Зобов'язати відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.Кривому Розі
виплачувати ОСОБА_1 з 09 квітня 2014 року
страхові виплати в розмірі 60 % втрати
професійної працездатності.

В іншій частині позов залишити без
задоволення.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга в адміністративний
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Довгинцівський районний
суд протягом десяти днів з дня її
проголошення.

У разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя: О. С. Бардін