Справа № 388/116/14-а
Суддя: Степанов С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Долинський районний суд
Кіровоградської області
110 м. м. Долинська Долинський район
Справа № 388/116/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 Долинський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді
Степанов С.В.,

при секретарі
Поліщук Т.І.,

розглянувши в м. Долинська
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Відділу примусового
виконання рішень управління
державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у
Кіровоградській області , ( третя особа
- Управління Пенсійного Фонду України
у Долинському районі Кіровоградської
області ) , про скасування постанови
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження як
незаконної та зобов»язання відновити
виконавче провадження та його
виконання , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним
позовом , мотивуючи свої вимоги тим ,
що 11.02.2011р. Долинським районним судом
Кіровоградської області по справі №
2а-317/2011 р. була винесена постанова про
задоволення позову ОСОБА_1, про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахування та виплатити пенсію ,
повністю .

08.08.2012 р. Дніпропетровським
апеляційним судом винесена постанова
по справі № 2а-317/2011 р. про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 за
період починаючи з 31.07.2010 р. по 01.12.2012
р. державної та додаткової пенсії ,
розрахованих відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , що складає 50 %
мінімальної пенсії за віком , та
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» ,
що складає для інвалідів 3 групи не
нижче ніж шість мінімальних пенсій
за віком , а також з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком , встановленого на
час виплати і ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
відрахуванням раніше виплачених
ОСОБА_1 сум пенсії .

18.07.2012р. Долинським районним судом
Кіровоградської обл. позивачці було
видано відповідний виконавчий лист .

27.02.2013р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградської області Борисенко Л.П.
була винесена постанова ВП № 36741021
про відкриття виконавчого
провадження по вказаному виконавчому
листу .

29.07.2013р. позивачка звернулась до
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградської області, щоб
ознайомитись як виконується
постанова суду , але державний
виконавець повідомив , що 20.05.2013р.
державним виконавцем Борисенко Л.П.
винесена постанова про закінчення
виконавчого провадження по даній
справі .

В той же день 29.07.13р. позивачка отримала
постанову про закінчення виконавчого
провадження від 20.05.2013р. ВП № 36741021 .

Позивачка вважає, що вказана постанова
відповідача про закінчення
виконавчого провадження не відповідає
вимогам чинного законодавства та грубо
порушує її права і інтереси. Зазначає ,
що боржник не виконав судового рішення
. Оскаржувану постанову винесено лише
на підставі листа УПФУ у Долинському
районі , тобто лише на підставі листа
особи, яка заінтересована у
невиконання даного рішення . Про
заінтересованість УПФУ у невиконанні
рішення свідчить той факт, що під час
розгляду судами справи управління не
визнавало позов та не визнавало і не
визнає свого обов'язку здійснювати
виплати у відповідності до розмірів
визначених Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» .

Також позивачка посилається на те , що
Державний виконавець недотримався
приписів щодо своєчасності та повноти
проведення виконавчих дій, а тому
неправомірно виніс постанову про
закінчення виконавчого провадження . З
тексту наведеної постанови вбачається,
що виконавче провадження закінчено у
зв'язку з припиненням бюджетного
фінансування , з посиланням на п.11 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження». При тому, що ст.49 Закону
України "Про виконавче провадження"
визначено вичерпний перелік підстав
закінчення виконавчого провадження ,
який зазначеної підстави не містить ,
проведення інших заходів примусового
виконання не відомі , дані про такі
заходи відсутні в Єдиному державному
реєстрі виконавчих проваджень .

Позивачка вказує , що постанова про
закінчення виконавчого провадження
порушує мої права , так як рішення суду
на захист моїх соціальних прав
фактично не виконано . Посилання
відповідача на норми ст.ст. 49 і 75 Закону
"Про виконавче провадження» остання
вважає безпідставним . На її думку ,
підстави закінчення виконавчого
провадження не грунтується на чинному
законі і носять формальний характер .
Вважає , що державний виконавець не
здійснив усіх можливих та вичерпних
заходів для виконання судового рішення
, відсутні докази щодо звернення
державного виконавця до суду з
поданням про відстрочку чи розстрочку
виконання судового рішення з огляду на
відсутність у боржника коштів для
виконання судових рішень на певний
бюджетний рік , оскільки обставини , що
виникли , перешкоджали виконанню
судового рішення , ст. 263 КАС України,
яка кореспондується із ст.36 Закону «Про
виконавче провадження», і якою
врегульовано порядок відстрочення
виконання судових рішень у
адміністративних справах , саме
передбачена законодавцем при
виникненні певних обставин у
виконавчому провадженні, з метою
створення оптимальних умов для
належного та якісного виконання
судового рішення. Зазначає , що
неприпустимим , у розумінні даної норми
, є тлумачення можливості внесення
подання державним виконавцем , як право
(бажання чи небажання) , оскільки у
даному випадку державний виконавець
повинен внести таке подання , за
наявності певних обставин і у випадку ,
коли сторони виконавчого провадження
таким правом не скористались .

Крім того , позивачка вказує , що сама по
собі відсутність коштів на рахунках
боржника, чи у держави, на виконання
взятих на себе зобов'язань, не є
підставою для закриття виконавчого
провадження з цих підстав . Державним
виконавцем належним чином не
обгрунтовано неможливість виконання
рішення суду без участі боржника, так
як органом Пенсійного фонду проведено
перерахунок коштів, що належать їй за
рішенням суду. Що стосується питань
виплати, то виконавчий лист і
направлено до відділу примусового
виконання у зв'язку з тим, що рішення
суду добровільно не виконується .

Як вважає позивачка , державний
виконавець в мотивувальній частині
постанови про закінчення виконавчого
провадження безпідставно послалася на
прийняття законодавчих та підзаконних
нормативно-правових актів якими
передбачено розміри виплат громадянам
відповідно до закону України «Про
державний бюджет України на 2013 рік» та
рішення Конституційного суду України
№ 3-рп/2012 від 25.01.2012 року , чим фактично
перебрала на себе повноваження суду
щодо вирішення питання законності
рішення відповідно до якого видано
виконавчий лист . Так як до
повноважень відповідача належить лише
виконання судових рішень у спосіб та
порядок, встановлений законом, а
перевірка законності прийнятих
судових рішень є компетенцією виключно
судів . Тому , закриття відповідачем
виконавчого провадження позивачка
вважає безпідставним та неправомірним
. Також , вважає за необхідне відмітити ,
що відсутність грошових коштів у УПФУ в
Кіровоградської обл. є тимчасовою
обставиною , яка може бути усунена
наступного бюджетного року шляхом
передбачення відповідних витрат у
кошторисних документах .

Враховуючи вимоги чинного
законодавства позивачка фактично
позбавлена права повторно пред»явити
виконавчий лист до виконання . Тому ,
змушена звертатись до суду за
захистом своїх прав .

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання
не з»явилась , до суду надано
письмову заяву про розгляд справи
без її участі , позовні вимоги
підтримує повністю , просить позов
задовольнити повністю .

Представник відповідача - Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Кіровоградській області , в судове
засідання не з»явився , до суду
надано письмове клопотання , в якому
просять в зв»язку із відсутністю
технічної можливості прибути в
судове засідання розглянути справу
без його участі . Позов не визнають ,
посилаючись на подані письмові
заперечення .

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України
у разі неприбуття відповідача -
суб"єкта владних повноважень , належним
чином повідомленого про дату , час і
місце судового розгляду , без
поважних причин або без повідомлення
про дату , час і місце судового
розгляду , без поважних причин або
без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів .

Представник третьої особи -
Управління Пенсійного Фонду України
у Долинському районі Кіровоградської
області , в судове засідання також не
з»явився по невідомим причинам . Про
час та місце судового розгляду
повідомлено своєчасно в
установленому законом порядку .

За таких підстав , суд вважає за
можливе розглянути справу за
наявними матеріалами справи , без
участі сторін та третьої особи .

Дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази , суд дійшов висновку,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню , виходячи з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 3 та ч.2 ст. 19
Конституції України людина, її життя і
здоров»я, честь і гідність,
недоторканність і безпека визнаються в
Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави. Органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України .

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист , що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках , передбачених законом .

Реалізація особою права , що пов'язане з
отриманням бюджетних коштів , яке
базується на спеціальних та чинних на
час виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актів
національного законодавства , не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань, тобто посилання
органами державної влади на
відсутність коштів як на причину
невиконання своїх зобов'язань судом не
приймається до уваги .

У справі «Качко проти України»
Європейський Суд з прав людини
констатував, що не приймає аргумент
Уряду щодо бюджетних асигнувань,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатись на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань .

Враховуючи те , що позивачка є
інвалідом ІІІ групи , і віднесена до
категорії 1 осіб , котрі постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ,
вона наділена державою певним правовим
статусом , який включає в себе й право
на додаткові елементи соціального
захисту , зокрема право на отримання
пенсії по інвалідності на підставі
статті 54 та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, на підставі статті
50 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян , які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» . Наділивши вказану
категорію осіб зазначеною соціальною
гарантією , держава , таким чином , взяла
на себе публічне зобов'язання
забезпечити їм належний матеріальний
рівень . Тобто , між позивачкою і
державою встановлено певний зв'язок у
визначеній сфері життєдіяльності ,
який характеризується наявністю
зобов'язання держави та її органів
(зокрема і підрозділ примусового
виконання рішень відділу ДВС Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області) забезпечити соціальний
захист інвалідів , які віднесені до
категорій осіб , котрі постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ,
та повне виконання рішення суду .

Згідно положень ст.124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України
. Основними засадами судочинства , крім
інших , є обов'язковість рішень суду
згідно статті 129 Конституції України
.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено відповідними
положеннями Закону України «Про
виконавче провадження» , згідно зі
статтями 1 та 2 якого виконавче
провадження це сукупність дій органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби, яка входить до системи
Міністерства юстиції України,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів, які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених чинним
законодавством України, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню .

Статтею 1 Закону України «Про виконавче
провадження» визначено , що виконавче
провадження , як завершальна стадія
судового провадження, та примусове
виконання рішень інших органів - це
сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню .

Гарантії прав фізичних і юридичних
осіб у виконавчому провадженні
визначені ст. 6 Закону України "Про
виконавче провадження", зокрема ч. 1
даної статті передбачає, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб .

Статтею 11 ч. 1 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено ,
що державний виконавець зобов»язанний
вжити передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії .

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
здійснює заходи , необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення , зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення , у спосіб та в порядку ,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом .

Відповідно до положень п. 11 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи) , який
його видав , у випадку , передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону
. Згідно положень частини третьої
статті 75 вказаного Закону у разі якщо
виконати рішення без участі боржника
неможливо , державний виконавець
накладає на боржника штраф відповідно
до статті 89 цього Закону та вносить
подання (повідомлення) правоохоронним
органам для притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом ,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження ,
яка затверджується начальником
відділу , якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець ,
і повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи) , що
його видав .

Частиною 1 статті 50 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачені
наслідки закінчення виконавчого
провадження, а саме, у разі закінчення
виконавчого провадження (крім
направлення виконавчого документа за
належністю іншому органу державної
виконавчої служби, закінчення
виконавчого провадження за рішенням
суду, винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження . Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом .

Судом встановлено, що позивачка є
інвалідом ІІІ групи, і віднесена до
категорії 1 осіб, котрі постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи .

27.02.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 36741021 з
виконання вищезазначеного
виконавчого листа .

Згідно копії постанови державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження від 20.05.2013 року виконавче
провадження з примусового виконання
вказаного виконавчого документу
закінчено у зв'язку з припиненням
бюджетного фінансування .

Відповідачем не надано відомостей
про стан рахунків боржника , не
перевірено наявність у боржника
майна , не вжито заходів щодо
накладення арешту на майно боржника .
За таких підстав дії державного
виконавця слід визнати - незаконними .

При цьому , суд виходить з того , що
відсутність бюджетних коштів не
звільняє державні органи виконавчої
влади від виконання зобов»язань .

Все вищевикладене є для суду
підставами для задоволення позовних
вимог .

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини , на яких грунтуються її
вимоги та заперечення , крім випадків ,
встановлених статтею 72 цього Кодексу .

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень , дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача , якщо він
заперечує проти адміністративного
позову .

На підставі ст. 94 КАС України та
положень Закону України «Про судовий
збір» судові витрати віднести на
рахунок держави .

Керуючись ст.ст. 86, 94, 159-163, 167 КАС
України , суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Визнати дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Кіровоградській області Борисенко
Л.П. в частині винесення постанови від
20.05.2013 р. про закінчення виконавчого
провадження ВП № 36741021 з примусового
виконання виконавчого листа № 2а-317/2011
р. по справі № 2а-317/2011 р. виданого 18.07.2012
року Долинським районним судом
Кіровоградської області про
зобов»язання Управління Пенсійного
фонду України в Долинському районі
Кіровоградської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 за
період починаючи з 31.07.2010 р. по 01.12.2012
р. державної та додаткової пенсії ,
розрахованих відповідно до ст. 50
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , що складає 50 %
мінімальної пенсії за віком , та
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» ,
що складає для інвалідів 3 групи не
нижче ніж шість мінімальних пенсій
за віком , а також з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком , встановленого на
час виплати і ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
відрахуванням раніше виплачених
ОСОБА_1 сум пенсії , - неправомірними .

Скасувати як незаконну постанову
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Кіровоградській області Борисенко
Л.П. від 20.05.2013 р. про закінчення
виконавчого провадження ВП № 36741021 з
примусового виконання виконавчого
листа № 2а-317/2011 р. по справі № 2а-317/2011 р.
виданого 18.07.2012 року Долинським
районним судом Кіровоградської
області про зобов»язання Управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Кіровоградської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 за період починаючи з 31.07.2010 р.
по 01.12.2012 р. державної та додаткової
пенсії , розрахованих відповідно до
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , що складає 50 %
мінімальної пенсії за віком , та
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» ,
що складає для інвалідів 3 групи не
нижче ніж шість мінімальних пенсій
за віком , а також з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком , встановленого на
час виплати і ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
відрахуванням раніше виплачених
ОСОБА_1 сум пенсії .

Зобов»язати державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
у Кіровоградській області Борисенко
Л.П. відновити виконавче провадження
з примусового виконання виконавчого
листа № 2а-317/2011 р. по справі № 2а-317/2011 р.
виданого 18.07.2012 року Долинським
районним судом Кіровоградської
області про зобов»язання Управління
Пенсійного фонду України в Долинському
районі Кіровоградської області
здійснити перерахунок та виплату
ОСОБА_1 за період починаючи з 31.07.2010 р.
по 01.12.2012 р. державної та додаткової
пенсії , розрахованих відповідно до
ст. 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» , що складає 50 %
мінімальної пенсії за віком , та
відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи» ,
що складає для інвалідів 3 групи не
нижче ніж шість мінімальних пенсій
за віком , а також з урахуванням
вимог ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» , законодавчо
визначеного розміру мінімальної
пенсії за віком , встановленого на
час виплати і ст. 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та з
відрахуванням раніше виплачених
ОСОБА_1 сум пенсії , та вчинити дії по
виконанню даного виконавчого
документу .

Судові витрати віднести на рахунок
держави .

Постанова суду може бути оскаржена
до Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду відповідно до
ст. 186 КАС України .

Суддя С. В. Степанов