Справа № 2-а-421/11
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 2-а-421/11
інстанції: Войтенко Т.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Горбань Н.І.,
Межевича М.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва на
постанову Подільського районного суду
м. Києва від 12.01.2011 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва про
визнання дій неправомірними та
зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 12.01.2011 позов
задоволено частково. Визнано дії
відповідача щодо призначення та
виплати пенсії неправомірними,
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату пенсії
позивачу, виходячи з розміру
визначеного ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи», в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальних пенсій за віком за період з
13 грудня 2010 року по 12 січня 2011 року з
урахуванням проведених виплат.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду першої інстанції,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою відмовити у задоволенні
вимог адміністративного позову.

Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, відповідно до ст.197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду - зміні з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на користь позивача необхідно
здійснити перерахунок пенсії з 13.12.2010, в
межах шестимісячного строку звернення
до суду.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії
та інвалідом 2-ї групи, перебуває на
обліку у відповідача.

У відповідності до ст. 49 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи"пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно з ст. 50 Закону особам, віднесеним
до категорії 1, призначається щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі: інвалідам 2 групи - 75
% мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 ст. 54 Закону встановлено, що в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 2 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою не може бути нижчим 8
мінімальних пенсій за віком.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивач має
право на призначення пенсії в розмірі,
передбаченому з врахуванням
вищевказаних статей.

Проте, ці виплати здійснюються
відповідачем відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року №530 "Про деякі питання соціального
захисту окремих категоріям громадян".

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 9 КАС
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають ст. 50,54 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
постанова Кабінету Міністрів України
яка істотно звужує обсяг встановлених
законом прав.

Зі змісту ст.ст. 50, 54 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"випливає, що
під час визначення розміру пенсій за
основу їх нарахування береться
мінімальна пенсія за віком.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції, виходячи із
загальних засад пріоритетності
законів над підзаконними нормативними
актами, дійшов обґрунтованого
висновку, що при розрахунку державної
та додаткової пенсії, передбачених
статтями 50, 54 ЗУ "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", застосуванню при їх
обчисленні підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність,
встановленого в законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, із
якого визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду щодо
визначення ним періоду перерахунку
пенсії позивачу.

Колегія суддів зазначає, що з самого
визначення поняття пенсії випливає, що
ці виплати здійснюються на постійній
основи один раз на місяць протягом
невизначеного періоду часу. Цей вид
виплат не є строковим, а тому не може
бути призначений на якийсь строк. В
цьому випадку визначається лише дата, з
якої особа має право на отримання
пенсії (чи її перерахунок). Кінцевий
термін, або строк, на який
призначається пенсія не може
встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визначена такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

У зв'язку з вищевикладеним, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи,
але помилково визначив кінцеву дату
перерахунку в зв'язку з чим вимоги
апеляційної скарги не підлягають
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід змінити.

Згідно зі п.2 ч.1 ст. 198, п. 1 ч. 1, 201 КАС
України, суд апеляційної інстанції
змінює постанову суду першої
інстанції, якщо правильне по суті
вирішення справи чи питання, але з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанову суду
першої інстанції слід змінити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 197, 198, 201, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Подільському районі м. Києва - залишити
без задоволення.

Постанову Подільського районного суду
м. Києва від 12.01.2011 року - змінити.

Абзац другий постанови Подільського
районного суду м. Києва від 12.01.2011 року
викласти в наступній редакції:

"Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України у Подільському районі м.
Києва здійснити перерахунок та виплату
пенсії ОСОБА_2, виходячи з розміру
визначеного ст.50,54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 8
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії у розмірі 75 %
мінімальних пенсій за віком за період з
13 грудня 2010 року з урахуванням
проведених виплат.»".

В іншій частині постанову залишити без
змін.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя

Земляна Г.В.

Судді:

Горбань Н.І.

Межевич М.В.