Справа № 809/817/14
Суддя: Кишинський М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"08" квітня 2014 р.
Справа № 809/817/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді: Кишинського М.І.

за участю секретаря судового
засідання: Мельник О.Я

за участю сторін

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача: Муратова Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_4

до відповідача: Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

про визнання протипраним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№/2 від 05.03.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 (надалі-позивач) звернувся в
суд з позовом до державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області
(надалі-відповідач) про визнання
протипраним та скасування податкового
повідомлення-рішення №/2 від
05.03.2014 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідачем винесено оскаржуване
податкове повідомлення-рішення, яким
визначено суми податкових зобов'язань
за орендну плату. Позивач не
погоджується з даним податковим
повідомленням-рішенням, оскільки
вважає, що вони суперечать нормам
чинного законодавства та фактичним
даним отриманих в процесі податкової
перевірки.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з обставин
викладених в адміністративному позові
підтримали в повному обсязі, просили
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти заявленого позову
заперечив, надавши суду письмове
заперечення, просив в задоволенні
позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву та
заперечення, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
письмові докази, суд встановив
наступне.

ОСОБА_4, зареєстрований як фізична
особа-підприємець згідно виписки з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
серії НОМЕР_1.

ОСОБА_4 є власником земельної
ділянки площею 0,1053 га на АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
27.12.2013 року укладеного між Вовчинецькою
сільською радою та ОСОБА_4

Право власності на земельну ділянку
зареєстроване у державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно за
реєстраційним номером об'єкту
нерухомого майна: 01 та
підтверджується витягом №15627105 від
27.12.2013 року.

Цільове призначення цієї ділянки -
для будівництва та обслуговування
інших будівель громадської забудови.
На даній земельній ділянці ОСОБА_4 веде
господарську діяльність і являється
платником єдиного податку 2-ї групи.

Державною податковою інспекцією в м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області було
прийняте податкове
повідомлення-рішення форми "Ф" №/2
від 05.03.2014 року про визнання ОСОБА_4
податкового зобов'язання з орендної
плати з фізичної особи в сумі 2 158,29 грн.
та податкового зобов'язання з
земельного податку з фізичних осіб в
сумі 26,45 грн.

Як вбачається із матеріалів справи два
різні види податкового зобов'язання, що
вказані у податкових повідомленнях,
так як всі види податку підприємець
ОСОБА_4 сплачував як ФОП- платник
єдиного податку. Що стосується
земельного податку, то згідно з п.4
підпункту 1 ст.297 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
звільняється від обов'язку
нарахування, сплати та подання
податкової звідності з таких податків
і зборів: земельного податку, крім
земельного податку за земельні
ділянки, що не використовуються ними
для провадження господарської
діяльності.

Отже, дана норма звільняє від сплати
земельного податку за наявності 2-х
умов: 1) фізична особа - підприємець
платник єдиного податку; 2)
використання земельної ділянки для
здійснення господарської діяльності.

Свідоцтвом платника єдиного податку
серії НОМЕР_2 від 29.05.2012 року виданого
Державною податковою інспекцією в м.
Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області на 01.01.2012
року підтверджується що ОСОБА_4
перебуває на спрощеній системі
оподаткування та сплачує єдиний
податок.

Будучи платником єдиного податку,
ОСОБА_4 займається таким видом
діяльності, як технічне обслуговування
та ремонт автотранспортних засобів, що
включає в себе авто
мийку-самообслуговування.

ОСОБА_4 звернувся до державної
податкової інспекції в
м.Івано-Франківську Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області із заявою в
якій просив повідомити його письмово
чи існує заборгованість за земельну
ділянку, на якій позивач здійснює
господарську діяльність.

Однак у відповіді ДПІ у
м.Івано-Франківську за №3180/10/15-315/1360 від
03.03.2014 року зазначено, що позивач
повинен сплачувати земельний податок,
посилаючись на акт-наказ ДПСУ №1051 від
23.11.2012 року "Про затвердження
узагальнюючої податкової консультації
щодо плати земельного податку
фізичними особами-підприємцями" та
листом від 06.03.2012 року 36535/7/17-3217.

Відповідач у своєму листі стверджує, що
земельна ділянка не надана ОСОБА_4, а як
звичайному громадянину фізичній особі.
Це і є причиною нарахування позивачу
оспорюваних сум.

Згідно п.1.1 договору купівлі-продажу
земельної ділянки площею 0,105 га від
27.12.2013 року цільове призначення
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування інших будівель
громадської забудови, що знаходиться
по АДРЕСА_1, Івано-Франківської міської
ради.

Та обставина, що земельна ділянка
нележить ОСОБА_4, як фізичні особі, а не
як суб'єкту підприємницької
діяльності, не вказує на відсутність
зв'язку володіння такою земельною
ділянкою.

Згідно ст.80 ЗК України та п.п.14.1.34 п.14.1
ст.14 ПК України обмежують коло
суб'єктів права власності на землю,
визначаючи, що такими власниками
земель приватної власності є громадяни
та юридичні особи.

Приписом п. 4 підпункту 1 ст. 297 та
підпункту "г" підпункту 1 пункту 1
підрозділу 8 розділу ХХ "Перехідні
положення" Податкового кодексу України
встановлено, що платники єдиного
податку не є платниками земельного
податку, крім земельного податку за
земельні ділянки, що не
використовуються для ведення
підприємницької діяльності.

Статтею 42 Господарського кодексу
України передбачено, що підприємництво
- це самостійна, ініціативна,
систематична, на власний ризик
господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Частиною 1 ст. 3 Господарського кодексу
України, що під господарською
діяльністю у цьому Кодексі розуміється
діяльність суб'єктів господарювання у
сфері суспільного виробництва,
спрямована на виготовлення та
реалізацію продукції, виконання робіт
чи надання послуг вартісного
характеру, що мають цінову
визначеність.

Таким чином, така діяльність
відповідає поняттю "ведення
підприємницької діяльності", оскільки
є господарською діяльністю, що
здійснюється з метою досягнення і
соціальних результатів та одержання
прибутку.

На думку суду ДПІ у м.Івано-Франківську
перед прийняттям оспорюваних ОСОБА_4
податкових повідомлень-рішень не
зясувала всі обставини справи, у тому
числі щодо здійснення позивачем
підприємницької діяльності,
перебуваючи на єдиному податку, що
послужило причиною неправомірних
нарахувань та винесення незаконних
податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
оскаржувані податкове
повідомлення-рішення форми "Ф" №/2
від 05.03.2014 року прийняте відповідачем
неправомірно, а тому позов слід
задовольнити.

На підставі ст. 124 Конституції України,
керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення ДПІ у м.
Івано-Франківську від 05.03.14 року форми
"Ф" №/2 про визначення фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_4 податкового
зобов'язання за орендну плату з
фізичних осіб в сумі 2 158,29 грн. та
податкове повідомлення-рішення від
05.03.14 року форми "Ф" №/2 в сумі 26,45
грн. про визначення ОСОБА_4 податкового
зобов'язання з земельного податку.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя:

Кишинський М.І.

Постанова буде складена в повному
обсязі 14 квітня 2014 року.