Справа № 2а-7279/10/1270
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/15614/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук
Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

за участю секретаря Ковтун О.С.

представників: позивача
Новотурової О.Я.

відповідача Маісурадзе З.А.

третьої особи
Гашинського Д.М.

прокурора Чубенка В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну
скаргуСпеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (правонаступника
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Луганську) та
Управління Державної казначейської
служби України у м.Луганську
Луганської області (правонаступника
Головного управління Державного
казначейства України у Луганській
області)

на постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 13.12.2010 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011

у справі №2а-7279/10/1270

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Луганськмлин»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у
м.Луганську

третя особа Головне управління
Державного казначейства України у
Луганській області

про визнання протиправними та
скасування податкових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 13.12.2010,
залишеною без змін ухвалою
Луганського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011,
позов задоволено. Визнано
протиправними та скасовано податкові
вимоги від 15.09.2010 за №1/15 та від 20.10.2010 за
№2/16 Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у
м.Луганську, направлені Відкритому
акціонерному товариству
«Луганськмлин».

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
відповідача та третьої особи, у яких
ставиться питання про скасування
рішення суду першої та апеляційної
інстанції та прийняття нового рішення
про відмову в позові, з підстав
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст.55 КАС України у справі
проведено заміну сторони відповідача
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.Луганську на
правонаступника Спеціалізовану
державну податкову інспекцію з
обслуговування великих платників у
м.Луганську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів, та
третьої особи Головного управління
Державного казначейства України у
Луганській області на правонаступника
Управління Державної казначейської
служби України у м.Луганську
Луганської області.

Перевіривши повноту встановлення
обставин справи та правильність їх
юридичної оцінки в судових рішеннях, в
межах доводів касаційних скарг,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційні скарги не підлягають
задоволенню, виходячи з такого.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ВАТ «Луганськмлин»
створено згідно з наказом
регіонального відділення Фонду
державного майна України по Луганській
області від 08.05.1998 № 636, шляхом
перетворення орендного підприємства
«Луганський комбінат хлібопродуктів»
та є правонаступником прав і обов'язків
орендного підприємства «Луганський
комбінат хлібопродуктів». Позивача
зареєстровано як юридичну особу у
виконавчому комітеті Луганської
міської ради 12.05.1998 за № 229/10271 та взято
на податковий облік у СДПІ по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську з 14.05.1998.

Управлінням Державного казначейства у
м.Луганську ГУ ДК України в Луганській
області відповідно до ст. 17 Бюджетного
кодексу України та ст. 21 Закону України
«Про Державний бюджет на 2010 рік» було
складено подання № 02-09/3466 від 30.04.2010 про
стягнення з ВАТ «Луганськмлин»
заборгованості за бюджетними
позичками 1995 року в сумі 10168355,12 грн., 1996
року - 7092610,85 грн. та 1997 року - 5211948,00 грн.,
суми за ново виявленими обставинами за
1995 рік - 727738,71 грн., за 1996 рік - 346255,73 грн.,
за 1997 рік - 3296102,00 грн., та надіслано його
до податкового органу.

На підставі вказаного подання, пп.6.2.1
п.6.2 ст.6 Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами», контролюючим
органом було сформовано першу
податкову вимогу №1/15 від 15.09.2010 на суму
48071152,01 грн. та другу податкову вимогу №
2/16 від 20.10.2010 на таку ж суму.

Відповідно до положень ч.2 ст.19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 17 Бюджетного кодексу
України у разі невиконання юридичними
особами своїх зобов'язань щодо
погашення та обслуговування наданих на
умовах повернення кредитів, залучених
державою або під державні гарантії,
інших гарантованих державою
зобов'язань, та стягнення
заборгованості перед Державним
бюджетом України з наданих
підприємствам і організаціям позичок
із державного бюджету, позичок, наданих
за рахунок коштів, залучених державою
або під державні гарантії, плати за
користування цими позичками органи
стягнення застосовують механізм
стягнення цієї заборгованості у
порядку, передбаченому законом для
стягнення не внесених у строк податків
і неподаткових платежів, включаючи
погашення такої заборгованості за
рахунок майна боржників.

З метою забезпечення виконання вимог
Бюджетного кодексу України наказом
Державного казначейства України та
Державної податкової адміністрації
України від 25.04.2002 № 74/194,
зареєстрованим в Мінюсті 20.05.2002 за №
436/6724, затверджено Порядок взаємодії
між органами Державного казначейства
України та органами державної
податкової служби України в процесі
виконання державного та місцевих
бюджетів за доходами та іншими
надходженнями ( далі - Порядок №74/194).

Наведеними нормативними положеннями
передбачено право органів Державного
казначейства складати та надсилати, у
визначених законодавством випадках,
відповідні подання органам Державної
податкової служби.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» від
29.04.2010 № 2154-VI (Закон № 2154-VI), у 2010 році
органи державної податкової служби
України є органами стягнення
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками та фінансовою допомогою,
наданою на поворотній основі (кошти від
повернення якої надходять за кодами
програмної класифікації видатків та
кредитування державного бюджету 2801380,
2801400, 2801410, 2801440, 3511530, 3511550, 3511560, 3511630, 3511660),
а також заборгованості з відсотків за
користування позиками, наданими за
рахунок коштів, залучених державою, та
з плати за надання гарантій та позик,
отриманих за рахунок коштів, залучених
державою та/або під державні гарантії.

При цьому абзацом другим ст. 21 Закону №
2154-VI передбачено, що заборгованість
підприємств-позичальників за
кредитами, залученими державою або під
державні гарантії, бюджетними
позичками та фінансовою допомогою,
наданою на поворотній основі, вважати
податковим боргом і стягувати
відповідно до Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Однак, надання вищенаведеними
положеннями повноважень органам
державної податкової служби для
стягнення заборгованості за кредитами,
позичками, наданими за рахунок коштів
державного бюджету та/або під державні
гарантії, не звільняє відповідача від
виконання вимог Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

За змістом п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6 вказаного
Закону податковий орган надсилає
платнику податків податкові вимоги у
разі, коли останній не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки.

Податкові вимоги мають містити крім
відомостей, передбачених підпунктом
6.2.3 цієї статті, посилання на підстави
їх виставлення; суму податкового боргу,
належного до сплати, пені та штрафних
санкцій; перелік запропонованих
заходів із забезпечення сплати суми
податкового боргу (пп.6.2.2 п.6.2 ст.6
Закону).

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що стягнення
заборгованості за бюджетними
позичками за 1995, 1996, 1997 р.р. було
предметом судового розгляду.
Постановою від 16.03.2009, що набрала
законної сили у встановленому законом
порядку, по справі № 18/19 (10/128ад)
Господарський суд Луганської області
відмовив у задоволенні позову СДПІ по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську та встановив, що ВАТ
«Луганськмлин» не має заборгованості
перед Державним бюджетом України за
бюджетними позичками для фінансування
державних контрактів 1995, 1996, 1997 років
та заборгованості за фінансовою
допомогою у загальній сумі 16469488,45 грн.

Доказів існування у позивача
заборгованості за бюджетними
позичками 1995, 1996, 1997 р.р. в іншій сумі,
ніж та що була заявлена до стягнення,
податковим органом документально не
підтверджено.

Посилання органу казначейської
служби, що це інша частина боргу
позивача за бюджетними позичками 1995,
1996, 1997 р.р., яка раніше не заявлялась до
стягнення, також не знайшло свого
підтвердження, до того ж не
узгоджується з вимогами п. 9, 10 Порядку
№74/194, органом казначейської служби не
надано доказів існування об?єктивних
підстав для здійснення розподілу
існуючої заборгованості та заявлення
до стягнення лише її частини.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає за необхідне погодитись з
висновками судів попередніх інстанцій
про відсутність у податкового органу
правових підстав для формування та
направлення позивачу спірних
податкових вимог, з огляду на не
підтвердження фактичної наявності у
позивача податкового боргу у
визначеній сумі.

Керуючись ст. ст. 220, 221, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Луганську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів та
Управління Державної казначейської
служби України у м.Луганську
Луганської області залишити без
задоволення, а постанову Луганського
окружного адміністративного суду від
13.12.2010 та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011 - без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун