Справа № 2а-2001/11
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа № 27574/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Воловецького районного суду
Закарпатської обл. від 12.12.2011р. в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Воловецької селищної ради
Закарпатської обл., третя особа без
самостійних вимог на предмет спору
Планово-бюджетна комісія Воловецької
селищної ради Закарпатської обл., про
скасування рішення органу місцевого
самоврядування та зобов'язання укласти
договір купівлі-продажу об'єкта
нерухомості, -

В С Т А Н О В И Л А:

06.07.2011р. позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду із адміністративним позовом, у
якому просив скасувати рішення
Воловецької селищної ради
Закарпатської обл. № 66 від 03.02.2011р.;
зобов'язати Воловецьку селищну раду
Закарпатської обл. в особі
Воловецького селищного голови
підписати з ним договір
купівлі-продажу приміщення будинку
АДРЕСА_1, відповідно до рішення
Воловецької селищної ради
Закарпатської обл. № 827 від 07.09.2010р. «Про
приватизацію об'єкта комунальної
власності» (а.с.3-6).

Постановою Воловецького районного
суду Закарпатської обл. від 12.12.2011р. у
задоволенні заявленого позову
відмовлено (а.с.61-62).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
позивач ОСОБА_1, який покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить суд апеляційної інстанції
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким заявлені позовні
вимоги задоволити (а.с.69-70).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що на спірний об'єкт нерухомості
виготовлена технічна документація,
документи про його готовність до
експлуатації, однак суд не забезпечив
можливості долучення цих документів до
матеріалів справи; покликання суду на
невиконання позивачем своїх
зобов'язань в сфері земельних
правовідносин не мають відношення до
цієї справи; також апелянтом затрачені
значні кошти для реконструкції
спірного об'єкта, що не враховано
відповідачем.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення, з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, 01.02.2008р. між ОСОБА_1 (орендар)
та Воловецькою селищною радою
(орендодавець) був укладений договір
оренди майна з правом викупу, згідно
умов якого орендодавець надав, а
орендар прийняв у строкове платне
користування приміщення будинку
АДРЕСА_1 (вбудоване приміщення першого
поверху); строк оренди складав 10 років з
моменту прийняття об'єкта оренди
(а.с.10-11).

Рішенням Воловецької селищної
ради № 447 від 07.05.2008р. «Про виділення
земельної ділянки в оренду» передано
приватному підприємцю ОСОБА_3 в
короткострокову оренду строком на 4
(чотири) роки земельну ділянку площею
0,003 га АДРЕСА_1, для обслуговування
торгової точки (а.с.29).

22.02.2008р. відповідачем прийнято
рішення № 36 «Про надання дозволу на
реконструкцію», відповідно до якого
надано дозвіл приватному підприємцю
ОСОБА_3 на реконструкцію орендованого
приміщення в будинку АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до рішення
Воловецької селищної ради № 827 від
07.09.2010р. «Про приватизацію об'єкта
комунальної власності» надано дозвіл
ОСОБА_1 на приватизацію вбудованого
приміщення АДРЕСА_1 шляхом викупу за
ціною 8589 грн. (а.с.7).

Рішенням Воловецької селищної
ради № 66 від 03.02.2011р. задоволено протест
прокурора та скасовано рішення № 827 від
07.09.2010р. «Про приватизацію об'єкта
комунальної власності» (а.с.8).

Підставою для прийняття цього
рішення слугувало те, що спірні
приміщення є безхазяйним майном,
останні 29.03.2011р. були поставлені на
облік у Державному виробничому
підприємстві технічної інвентаризації
по Воловецькому району Закарпатській
обл. (а.с.30, 31). Наведений факт виявлений
прокуратурою Воловецького району
Закарпатської обл. під час проведення
перевірки, про що винесено протест № 67
від 18.01.2011р.

Також згідно довідки Державного
виробничого підприємства технічної
інвентаризації по Воловецькому району
Закарпатській обл. № 62 від 12.04.2011р.
відомості про право власності на
вбудоване приміщення АДРЕСА_1, є
відсутніми (а.с.31).

Приймаючи рішення по справі, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що укладений договір оренди від 01.02.2008р.
з правом викупу не відповідає вимогам
закону, оскільки у такому не зазначені
всі істотні умови договору, також
останній всупереч ч.2 ст.793 Цивільного
кодексу України не посвідчений
нотаріально та не зареєстрований в
установленому порядку.

Окрім цього, жодних доказів
виконання своїх обов'язків по сплаті
орендної плати за спірні приміщення та
надану земельну ділянку позивачем під
час судового розгляду не було
представлено.

Також не доведений позивачем
належними доказами факт проведення
позивачем реконструкції спірних
приміщень з понесенням відповідних
витрат.

Судом першої інстанції надано
вірну правову оцінку статусу спірних
приміщень як безхазяйного майна,
оскільки в органі технічної
інвентаризації будь-які відомості про
право власності на приміщення є
відсутніми. У цьому випадку
відповідачем дотримані вимоги ч.2 ст.335
Цивільного кодексу України, якими
передбачено, що безхазяйні нерухомі
речі беруться на облік органом, що
здійснює державну реєстрацію прав на
нерухоме майно, за заявою органу
місцевого самоврядування, на території
якого вони розміщені. Про взяття
безхазяйної нерухомої речі на облік
робиться оголошення у друкованих
засобах масової інформації.

За таких обставин відповідач
Воловецька селищна рада не мала
правових підстав для прийняття рішення
про приватизацію спірних приміщень.

В частині доводів апеляційної
скарги колегія суддів враховує
висновки рішення Конституційного Суду
України від 16.04.2009р. у справі № 1-9/2009
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування), відповідно
до яких зі змісту ч.2 ст.144 Конституції
України та частини десятої статті 59
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вбачається,
що рішення органів місцевого
самоврядування та їх посадових осіб з
мотивів невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними з ініціативи
заінтересованих осіб судом загальної
юрисдикції, тобто в судовому порядку.
Однак, це не позбавляє орган місцевого
самоврядування права за власною
ініціативою або ініціативою інших
заінтересованих осіб змінити чи
скасувати прийнятий ним правовий акт (у
тому числі і з мотивів невідповідності
Конституції чи законам України).

У Конституції України закріплено
принцип, за яким права і свободи людини
та їх гарантії визначають зміст і
спрямованість діяльності держави, яка
відповідає перед людиною за свою
діяльність (ст.3). Органи місцевого
самоврядування є відповідальними за
свою діяльність перед юридичними і
фізичними особами (ст.74 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні»). Таким чином, органи
місцевого самоврядування не можуть
скасовувати свої попередні рішення,
вносити до них зміни, якщо відповідно
до приписів цих рішень виникли
правовідносини, пов'язані з
реалізацією певних суб'єктивних прав
та охоронюваних законом інтересів, і
суб'єкти цих правовідносин заперечують
проти їх зміни чи припинення. Це є
«гарантією стабільності суспільних
відносин» між органами місцевого
самоврядування і громадянами,
породжуючи у громадян впевненість у
тому, що їхнє існуюче становище не буде
погіршене прийняттям більш пізнього
рішення.

Ненормативні правові акти органу
місцевого самоврядування є актами
одноразового застосування, вичерпують
свою дію фактом їхнього виконання, тому
вони не можуть бути скасовані чи
змінені органом місцевого
самоврядування після їх виконання.

Згідно фактичних обставин справи
рішення Воловецької селищної ради № 827
від 07.09.2010р. «Про приватизацію об'єкта
комунальної власності» не вичерпало
свою дію фактом виконання, на його
підставі не виникли правовідносини,
пов'язані з реалізацією певних
суб'єктивних прав та охоронюваних
законом інтересів, а тому таке
правомірно скасовано відповідачем на
підставі протесту прокурора.

Представлені апелянтом документи
колегія суддів оцінює критично,
оскільки Акт готовності об'єкта до
експлуатації не оформлений належним
чином (не вказані його дата складання і
номер), у технічному паспорті відсутні
інвентарний та реєстраційні номери
(а.с.72-82).

Також надане рішення Воловецької
селищної ради № 803 від 21.05.2010р. «Про
взяття на баланс селищної ради
приміщення», згідно якого вирішено
взяти на баланс безгосподарне
вбудоване приміщення АДРЕСА_1, не
відповідає фактичним обставинам
справи, оскільки будь-яких дій на його
реалізацію відповідачем не вчинено.

Окрім цього, до своїх заперечень
на апеляційну скаргу відповідачем
надано протокол від 07.09.2010р. проведення
чергової 25-ї сесії Воловецької
селищної ради п'ятого скликання, з
якого убачається, що рішення № 827 від
07.09.2010р. «Про приватизацію об'єкта
комунальної власності» сесією
селищної ради не приймалося.

Таким чином, колегія суддів вважає
заявлені позовні вимоги про скасування
рішення Воловецької селищної ради
Закарпатської обл. № 66 від 03.02.2011р.
безпідставними та необгрунтованими, а
тому такі не підлягають до задоволення
з вищевикладених мотивів.

В частині вимог про зобов'язання
Воловецької селищної ради
Закарпатської обл. укласти з ОСОБА_1
договір купівлі-продажу приміщень
будинку АДРЕСА_1, колегія суддів
виходить з того, що такі вимоги
відповідно до ст.ст.2, 3, 105 КАС України не
можуть розглядатися в порядку
адміністративного судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.157 КАС
України суд закриває провадження у
справі, якщо справу не належить
розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Із врахуванням наведеного,
провадження в частині вирішення цих
позовних вимог підлягає закриттю.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно по суті вирішив
розглядуваний спір, однак помилково
застосував норми матеріального права
під час вирішення вимог про
зобов'язання органу місцевого
самоврядування укласти договір
купівлі-продажу приміщень, через що
оскаржувану постанову в частині цих
вимог слід скасувати і закрити
провадження.

В решті постанова суду прийнята з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків прийнятого судом рішення, а
тому підстави для його скасування чи
зміни у цій частині є відсутніми.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.п.1, 4 ч.1 ст.198,
ст.200, ч.1 ст.203, п.п.1, 4 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254
КАС України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити
частково.

Постанову Воловецького районного суду
Закарпатської обл. від 12.12.2011р. в
частині вирішення позовних вимог про
зобов'язання Воловецької селищної ради
Закарпатської обл. укласти з ОСОБА_1
договір купівлі-продажу приміщень
будинку АДРЕСА_1, - скасувати та
провадження у цій частині справи -
закрити.

В решті постанову суду залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька