Справа № 826/1996/14
Суддя: Добрянська Я.І.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 826/1996/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва, у складі: судді Добрянської Я.І.,
розглянув відповідно до вимог ч. 6 ст. 128
КАС України в порядку письмового
провадження адміністративну справу:
до відповідача: Святошинської районної
в м. Києві державної адміністрації
третя особа 1: ОСОБА_3
третя особа 2: Служба у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації
третя особа 3: Департамент будівництва
та житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
про скасування розпорядження в частині
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
До Окружного адміністративного суду
міста Києва надійшла позовна заява
ОСОБА_1 до відповідача Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_3,
Служба у справах дітей Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації, Головне управління
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
адміністрації) про скасування
розпорядження в частині.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.02.2014 р. суддею
Добрянською Я.І. було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/1996/14, та призначено справу до
судового розгляду на 18.03.2014 р.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18.03.2014 р. було змінено
невірне найменування третьої особи 3
Головного управління житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської Ради (Київської
міської державної адміністрації) на
вірне найменування - Департамент
будівництва та житлового забезпечення
Виконавчого органу Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації); визнано обов'язковою
участь в судовому засіданні третьої
особи 2 Служби у справах дітей
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації та третьої
особи 3 Департаменту будівництва та
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
адміністрації); зобов'язано третю особу
2 Службу у справах дітей Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації та третю особу 3
Департамент будівництва та житлового
забезпечення Виконавчого органу
Київської міської Ради (Київської
міської державної адміністрації)
надати письмові нормативно-правові
обґрунтування їх позицій з приводу
даного спору; а також оголошено перерву
в судовому розгляді справи до 25.03.2014 р.
В судовому засіданні 25.03.2014 р. позивач
та представник позивача заявлені у
позовній заяві позовні вимоги
підтримали повністю та просили суд:
- скасувати пункт 3.7 розпорядження № 790
від 26.12.2013 р. Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач та представник позивача
зазначили, що пунктом 3.7 розпорядження
№ 790 від 26.12.2013 р. Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації «Про квартирний облік
громадян, які проживають в
Святошинському районі м. Києва» було
необґрунтовано та протиправно змінено
дату зарахування ОСОБА_1 та її сім'ї на
квартирний облік з 18.06.2003 р. на 25.11.2013 р.,
відповідно до чого молода сім'я
позивачки, яка має право на поліпшення
житлових умов втратила більше 10-ти
років очікування такого поліпшення
житлових умов, та зобов'язана знову
починати чергу на поліпшення житлових
умов спочатку, що є порушенням
конституційних прав громадянина
України, які повинні охоронятися
Відповідачем, в свою чергу, були подані
письмові заперечення проти позову, та в
судовому засіданні 25.03.2014 р.
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог позивача
також заперечив, зазначивши, що,
по-перше, позивачем не вірно вказано
оскаржуваний пункт розпорядження № 790
від 26.12.2013 р. Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Києва», оскільки саме п. 3.12, а не п. 3.7
вказаного розпорядження було внесено
зміни в облікову справу ОСОБА_1 та
змінено дату зарахування останньої та
її сім'ї на квартирний облік з 18.06.2003 р.
на 25.11.2013 р., та по-друге, дане
розпорядження було прийняте
відповідно до Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
постановою Ради Міністрів УРСР і
Укрпрофради від 11.12.1984 року № 470,
розпорядження виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) від
31.01.2011 року № 121 «Про реалізацію
районними в місті Києві державними
адміністраціями окремих повноважень»
та з врахуванням пропозицій
громадської комісії з житлових питань
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації (протокол № 21
від 12.12.2013 року), а отже є правомірним та
скасуванню в частині, заявленій
позивачем, не підлягає.
Від третьої особи 3 Департаменту
будівництва та житлового забезпечення
Виконавчого органу Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації) 24.03.2014 р. також надійшло
письмове заперечення на позовну заяву,
в якому третя особа 3 просить суд
відмовити позивачу в позові повністю з
підстав його необґрунтованості та
безпідставності заявлених позовних
Однак, в судове засідання 25.03.2014 р. третя
особа 3 Департамент будівництва та
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
адміністрації), а також третя особа 2
Служба у справах дітей Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації - не прибули та не
скерували своїх представників, хоча
останні належним чином були
повідомлені про дату, час та місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи.
Зважаючи на неприбуття всіх осіб, що
беруть участь у справі та були
повідомлені про слухання справи
належним чином, в судове засідання
25.03.2014 року, суд, на підставі вимог ч. 6
ст. 128 Кодексу адміністративного
судочинства України, ухвалив
розглядати дану адміністративну
справу № 826/1996/14 в порядку письмового
Про перехід до розгляду зазначеної
справи в порядку письмового
провадження третю особу 2 та третю
особу 3 було належним чином повідомлено
листом від 25.03.2014 р., який отриманий
останніми, докази чого містяться в
матеріалах справи.
Станом на 04.04.2014 р. інших документів з
приводу даного спору по справі № 826/1996/14
від сторін (осіб, що беруть участь у
справі) до канцелярії суду не
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Як вбачається з наявних матеріалів
справи, позивач ОСОБА_1 народилася в 1977
р. в с. Мариновка Доманівського району
Миколаївської області, та проживала з
народження і до 01.09.1995 р. в с. Степківка
Первомайського району Миколаївської
області. З 1995 р. до 2002 р. позивачка
навчалась в Національному медичному
університеті їм. О.О. Богомольця,
мешкала та була зареєстрована у
гуртожитках вказаного університету з
1995 р. по 2001 р. по АДРЕСА_3.
Після закінчення навчання ОСОБА_1 була
направлена на роботу в науковий центр
радіаційної медицини АМН України по
вул. Мельникова, 53 у м. Києві, де
працювала лікарем-терапевтом з 03.09.2002 р.
В 2002 р. позивачка була зареєстрована в
квартиру її дядька ОСОБА_5 за адресою:
АДРЕСА_1, та за цією адресою в складі
сім'ї ОСОБА_6 (всього 5 осіб) на підставі
розпорядження голови Святошинської
районної у м. Києві державної
адміністрації № 1042 від 18.06.2003 р. була
зарахована на квартирний облік та
включена до першочергового списку
На підставі розпорядження голови
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації № 1347 від 30.11.2009
р. чоловік позивачки ОСОБА_3 був
включений до облікової справи ОСОБА_6 №
облікова справа була розділена на дві:
сім'єю 3 особи (він, батько, дочка); 2)
сім'єю 2 особи (вона, чоловік).
Таким чином, сім'я позивачки мала право
на самостійне поліпшення житлових
умов, в складі якої остання
продовжувала перебувати на
ІНФОРМАЦІЯ_1. в позивачки народилася
дочка ОСОБА_7, яка також була включена
В подальшому, на підставі договору №
521/М про фінансування будівництва житла
за програмою 70x30 від 22.04.2011 р.,
укладеного між позивачкою та її
чоловіком ОСОБА_3, а також від імені
їхньої малолітньої дочки, з однієї
сторони і Головним управлінням
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
адміністрації) з іншої сторони, сім'єю
позивачки була сплачена в повному
обсязі вартість об'єкту фінансування -
трикімнатна квартира АДРЕСА_2.
Однак, як зазначає позивачка в позовній
заяві, пунктом 3.7 розпорядження № 790 від
26.12.2013 р. Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
були внесені зміни щодо дати
постановлення на квартирний облік, яку
змінено на 25.11.2013 р., замість 18.06.2003 р.
Підставою для прийняття зазначеного
розпорядження вказано протокол № 21 від
12,12.2013 р., в якому зазначено, що
перенесення черговості стало
наслідком виявлення тієї обставини, що
позивачка мала тимчасову реєстрацію з
2002 р. по 2007 р. АДРЕСА_1, а з 2008 р. -
позивачка мала постійну реєстрацію за
Однак, вважаючи зазначений пункт 3.7
вказаного розпорядження № 790 від 26.12.2013
р. Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Києва» - протиправним, оскільки
останнім було необґрунтовано змінено
дату зарахування ОСОБА_1 та її сім'ї на
квартирний облік з 18.06.2003 р. на 25.11.2013 р.,
відповідно до чого молода сім'я
позивачки, яка має право на поліпшення
житлових умов втратила більше 10-ти
років очікування такого поліпшення
житлових умов, та зобов'язана знову
починати чергу на поліпшення житлових
умов спочатку, що є порушенням
конституційних прав громадянина
України, які повинні охоронятися
Державою - позивачка оскаржила його (п.
3.7 розпорядження № 790 від 26.12.2013 р.
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Києва») в судовому порядку до Окружного
адміністративного суду м. Києва.
Дослідивши наявні у справі докази,
проаналізувавши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд дійшов до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача, зважаючи на
Відповідно до положень ст. 38 Житлового
кодексу України, порядок обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, встановлюється
Підстави для визнання громадян
потребуючими поліпшення житлових умов
визначені законодавчо в ст. 34 Житлового
кодексу України, а також в спеціальних
підзаконних актах чинних на час
виникнення спірних правовідносин,
зокрема в Правилах обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
Постановою ради міністрів Української
РСР і Української республіканської
Ради професійних спілок № 470 від 11.12.1984
Підстави для перенесення черговості на
одержання жилих приміщень передбачені
в ст. 44 Житлового кодексу України,
частина 1 якої стосується осіб, які
перебувають на обліку потребуючих
поліпшення житлових умов за місцем
роботи, а в частині 2 зазначено, що
черговість може бути перенесено і в
інших випадках, передбачених
Аналогічне правило щодо перенесення
черговості закріплено і в зазначених
вище Правилах обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень в
Проте, на переконання суду, аналіз
діючого та колишнього законодавства з
приводу даного спору свідчить про
відсутність як підстави для
перенесення черговості на одержання
жилих приміщень у зв'язку із виявленням
того, що особа, яка перебуває на
квартирному обліку, мала тимчасову
реєстрацію у відповідному населеному
пункті або строк такої тимчасової
Крім того, законодавчо не закріплено
таке поняття як «тимчасова державна
реєстрація» або «прописка», у зв'язку з
чим законодавець не ставить в
залежність як умови для визнання особи
такою, що потребує поліпшення житлових
умов, існування в неї постійної
реєстрації або прописки чи тимчасової.
Так, в пункті 15 Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР, затверджених
Постановою ради міністрів Української
РСР і Української республіканської
Ради професійних спілок № 470 від 11.12.1984
р. вказано, що на квартирний облік
беруться потребуючі поліпшення
житлових умов громадяни, які постійно
проживають, а також прописані у даному
Умова про прописку, передбачена в
абзаці першому цього пункту, не
поширюється на громадян, тимчасово
відсутніх у даному населеному пункті,
якщо за ними за законом зберігається
З правового змісту зазначеного вище
підзаконного акту випливає, що
законодавець вирішальним в умові для
визнання особи такою, що потребує
поліпшення житлових умов, вказує не
саму по собі прописку (реєстрацію) за
певною адресою, а збереження за такою
особою житлового приміщення.
Стаття 7 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» в чинній
редакції та в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин,
визначено перелік правових підстав для
зняття з реєстрації місця проживання
особи, серед яких відсутня як підстава:
сплив строку, на який особа тимчасово
була зареєстрована або прописана в
певному житловому приміщенні.
Тобто, сплив строку, на який фізична
особа була зареєстрована в житловому
приміщенні не тягне за собою
автоматичного зняття такої особи
реєстрації за цією адресою, та це
можливо лише на підставі відповідного
судового рішення про позбавлення такої
особи права користування житловим
З наведеного вбачається, що при
реєстрації особи в житловому
приміщенні - остання набуває права
користування цим житловим приміщенням
і це право зберігається за такою особою
весь час, а визнати її втратившою це
право можливо лише за судовим рішенням.
В даному випадку, як вбачається з
наявних матеріалів справи, та не було
жодними допустимими доказами по справі
спростовано відповідачем та третіми
особами, за позивачкою в квартирі
АДРЕСА_1 продовжувало зберігатися жиле
приміщення, оскільки судового рішення
про позбавлення ОСОБА_1 такого права не
існує, усі мешканці вказаної квартири
визнавали за позивачкою це право та не
зверталися до суду із позовом про
позбавлення ОСОБА_1 права на житлову
площу в цій квартирі, а тому весь час з
2003 р. позивачка мала підставу для
перебування на квартирному обліку,
оскільки зберігала статус особи, що
потребує поліпшення своїх житлових
умов, та відповідно до відмітки в
паспорті позивачки - остання є
зареєстрованою в АДРЕСА_1 саме з 2002
року, та немає відмітки про зняття її з
реєстрації із вказаної адреси, чи
перереєстрації позивачки за іншою
Таким чином, на переконання суду,
відповідно до наявних матеріалів
справи, що кореспондується з
наведеними вище нормами законодавства
з приводу даного спору, відсутні
правові підстави вважати позивача
ОСОБА_1 такою, що за нею не зберігалось
житлове приміщення в квартирі АДРЕСА_1
в період часу з 2007 року по 2008 року,
оскільки остання, разом із її сім'єю
(чоловіком, який прописаний в даній
квартирі з 06.05.2006 р.) продовжувала
проживати в цьому приміщенні, що також
було підтверджено в судовому засіданні
самим власником такої квартири ОСОБА_6
(представником позивачки за
нотаріальною довіреністю), та
відповідно відсутнє судове рішення про
позбавлення ОСОБА_1 такого права.
Отже, починаючи з моменту реєстрації в
даному приміщенні (квартирі АДРЕСА_1), а
саме: з 25.02.2002 р. та по сьогоднішній день
- позивачка постійно проживала за
зазначеною адресою (квартирі АДРЕСА_1) з
її чоловіком, а потім також з їхньою
донькою, що особисто було підтверджено
в судовому засіданні власником даної
квартири (та за сумісництвом
представником позивачки в суді) її
дядьком ОСОБА_6, відповідно до чого
посилання відповідача про зміну
позивачкою її місця проживання в
період між першою та другою
реєстрацією за вказаною адресою:
квартирі АДРЕСА_1 - є необгрунтованими
З приводу зазначеного, відповідачем
жодними доказами по справі не було
доведено підстав внесення в
реєстараційну картку позивачки даних
щодо відсутності реєстрації ОСОБА_1 за
адресою: квартира АДРЕСА_1 у період з
20.12.2007 р. по 24.11.2008 р., оскільки, крім
реєстарційної картки, зазначені
відомості не підтверджуються жодними
іншими доказами по справі, та
спростовуються доказами, наданими
позивачкою та її представником,
зокрема даними з паспорту ОСОБА_1
А відтак, суд не може взяти до уваги
посилання відповідача на довідку з
місця проживання № 143 від 24.01.2014 р., в
якій вручну дописано про "тимчасову
реєстрацію" позивачки ОСОБА_1 за
адресою: квартира АДРЕСА_1 з 25.02.2002 р. по
19.12.2007 р., а датою прописки зазначено
25.11.2008 р. замість 25.02.2002 р., оскільки
єдиною датою прописки позивачки ОСОБА_1
за адресою: квартира АДРЕСА_1, згідно
штампу в паспорті, є 25.02.2002 р., а доказів
вибуття позивачки з даної адреси та
прописки за іншою адресою -
відповідачем суду надано не було.
Отже, працівники Управління обліку та
розподілу житлової площі
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації тривалий час,
а саме з: 2002 р. були обізнані про
існування у позивачки прописки за
адресою: АДРЕСА_1, проте як з 2003 р. (дати
зарахування на квартирний облік) не
висловили жодних заперечень з даного
приводу, а відповідно визнавали
існування у ОСОБА_1 достатніх підстав
для зарахування і перебування на
квартирному обліку, та відомості щодо
державної реєстрації позивачки весь
час знаходились в обліковій справі №
Таким чином, з паспорта позивачки
(штампу в паспорті) вбачається, що
ОСОБА_1 прописана за адресою: квартира
АДРЕСА_1 з 25.02.2002 р., з даної адреси не
виписувалася та за іншою адресою не
прописувалася, що жодними допустимими
доказами по справі не було спростовано
відповідачем, а саме: не було надано
доказів вибуття позивачки з даної
адреси (виписки) та прописки за іншою
Також, що не заперечувалося
відповідачем, останній був обізнаним
про укладення позивачкою із Головним
управлінням житлового забезпечення
Виконавчого органу Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації) договору № 521/М про
фінансування будівництва житла за
програмою 70x30 від 22.04.2011 р., проплата
коштів по якому (трикімнатної квартири
АДРЕСА_2) за першим етапом була
здійснена ще до 11.05.2011 р., тобто задовго
до прийняття оскаржуваного в частині
розпорядження № 790 від 26.12.2013 р., яким
було змінено дату зарахування ОСОБА_1
та її сім'ї на квартирний облік з 18.06.2003
р. на 25.11.2013 р., та остаточний розрахунок
позивачем (по другому етапу) за вказану
квартиру відповідачем також не
З приводу зазначеного, відповідачем не
було доведено суду правомірності зміни
ним дати зарахування позивачки та її
сім'ї на квартирний облік з 18.06.2003 р. на
25.11.2013 р. після укладення останньою їз
Виконавчим органом Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації) договору № 521/М про
фінансування будівництва житла за
програмою 70x30 від 22.04.2011 р., та проплати
коштів за таким договором, про що
відповідач був обізнаний та
відповідних заперечень з приводу
наведеного суду не надав.
Враховуючи вищевикладене в сукупності,
суд приходить до висновку, що
відповідним пунктом розпорядження № 790
від 26.12.2013 р. Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Києва» було необґрунтовано та
протиправно змінено дату зарахування
ОСОБА_1 та її сім'ї на квартирний облік з
18.06.2003 р. на 25.11.2013 р., відповідно до чого
молода сім'я позивачки, яка має право на
поліпшення житлових умов та вже вклала
кошти в будівництво житла за програмою
70x30 (згідно договору № 521/М від 22.04.2011 р.,
укладеного із Головним управлінням
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
адміністрації), втратила більше 10-ти
років очікування такого поліпшення
житлових умов, та зобов'язана знову
починати чергу на поліпшення житлових
умов спочатку, що є порушенням
конституційних прав громадянина
України, які повинні охоронятися
Однак, як було зазначено відповідачем в
запереченні на позовну заяву та
вбачається з самої позовної заяви,
позивачем не вірно вказано
оскаржуваний пункт розпорядження № 790
від 26.12.2013 р. Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Києва», оскільки саме п. 3.12, а не п. 3.7
вказаного розпорядження було внесено
зміни в облікову справу ОСОБА_1 та
змінено дату зарахування останньої та
її сім'ї на квартирний облік з 18.06.2003 р.
В даному випадку, позивач правомірно
посилався на виданий йому витяг з
вказаного розпорядження, в якому також
не вірно було зазначено відповідний
пункт, що стосується ОСОБА_1, а саме п. 3.7
замість п. 3.12, а отже позивач не був
обізнаний про допущення відповідачем
зазначеної помилки в наведеному витягу
з № 790 від 26.12.2013 р. Святошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації «Про квартирний облік
громадян, які проживають в
Святошинському районі м. Києва».
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд може вийти за межі
позовних вимог тільки в разі, якщо це
необхідно для повного захисту прав,
свобод та інтересів сторін чи третіх
осіб, про захист яких вони просять.
Так, на переконання суду, позивачем не з
його вини було невірно зазначено
оскаржуваний пункт розпорядження,
відповідно до чого вірним методом
захисту порушених прав позивача в
даному випадку повинна бути позовна
- визнання протиправним та скасування
пункту 3.12 розпорядження № 790 від 26.12.2013
р. Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Таким чином, суд, з метою повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача, вважає за необхідне вийти за
межі позовних вимог, та з огляду на
вказані вище обставини у сукупності,
задовольнити позовні вимоги позивача у
зазначеній вище редакції.
Згідно ст. 86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
9) з урахуванням права особи на участь
у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
Тобто, будучи обізнаним про укладення
позивачем договору про фінансування
будівництва житла за програмою 70х30 №
521/М від 22.04.2011 р. із Головним
управлінням житлового забезпечення
Виконавчого органу Київської міської
Ради (Київської міської державної
адміністрації, відповідач
Святошинська районна в м. Києві
державна адміністрація не мала
правових підстав після укладення
сторонами зазначеного договору
(обов'язковість виконання якого
вимагається ст. 629 Цивільного кодексу
України, а одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається згідно ст. 525
Цивільного кодексу України) приймати
оскаржуване в частині розпорядження
про зміну позивачу дати зарахування на
квартирний облік, що в даному випадку
повністю змінює наслідки такого
договору для сторін, та позбавляє
позивача його законного права на
поліпшення житлових умов, що
гарантується Державою.
Позивач та представник позивача надали
суду обґрунтовані пояснення та
допустимі докази на їх підтвердження,
щодо заявлених позовних вимог,
оскільки оскаржуваним пунктом
розпорядження № 790 від 26.12.2013 р.
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Києва» було необґрунтовано та
протиправно змінено дату зарахування
ОСОБА_1 та її сім'ї на квартирний облік з
18.06.2003 р. на 25.11.2013 р.
Відповідно, як наслідок, молода сім'я
позивачки, яка має право на поліпшення
житлових умов за підтримки Держави та
вже вклала кошти в будівництво житла за
програмою 70x30 (сплативши 95% від свого
зобов'язання у 70% вартості кавартири за
адресою: АДРЕСА_2), та тим самим
виконавши зі свого боку умови договору
про фінансування будівництва житла за
програмою 70х30 № 521/М від 22.04.2011 року,
втратила більше 10-ти років очікування
такого поліпшення житлових умов за
підтримки Держави, та зобов'язана знову
вставати в чергу на поліпшення
житлових умов з 2013 р. замість 2003 р., що є
порушенням конституційних прав
громадянина України, які повинні
охоронятися Державою.
На сьогоднішній день вказаний договір
про фінансування будівництва житла за
програмою 70х30 № 521/М від 22.04.2011 року є
чинним, а розірвання останнього в
односторонньому порядку не
передбачено та не дозволяється
Отже, такі дії відповідача суд трактує
як порушення норм Цивільного
законодавства, що регулюють відносини
сторін договору, в даному випадку
договору про фінансування будівництва
житла за програмою 70х30 № 521/М від 22.04.2011
р., укладеного із Головним управлінням
житлового забезпечення Виконавчого
органу Київської міської Ради
(Київської міської державної
адміністрації), про який відповідно був
обізнаний відповідач задовго до
прийняття оскаржуваного в частині
Натомість відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, не надав суду
допустимих доказів на підтвердження
правомірності прийняття ним
розпорядження № 790 від 26.12.2013 р.
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, що
проживають в Святошинському районі м.
Києва» в частині оскаржуваного пункту
3.12, яким було необґрунтовано та
протиправно змінено дату зарахування
ОСОБА_1 та її сім'ї на квартирний облік з
18.06.2003 р. на 25.11.2013 р., проте як згідно
штампу в паспорті позивачки, остання
прописана за адресою: квартира АДРЕСА_1
саме з 25.02.2002 р., з даної адреси не
виписувалася, за іншою адресою не
прописувалася, та зазначеного жодними
допустимими доказами по справі не було
спростовано відповідачем, а саме: не
було надано доказів вибуття позивачки
з даної адреси (листів вибуття) та
прописки її за іншою адресою.
В позовній заяві та в судовому
засіданні позивач (представник
позивача) не заявляли позовної вимоги
щодо відшкодування судових витрат із
сплати судового збору. Тому суд не
вирішував питання, в порядку ст. 94 КАС
України, щодо розподілу між сторонами
судових витрат.
Враховуючи вищенаведене в сукупності,
та керуючись ст.ст. 2, 71, 86, 94, 97, 158-163 КАС
України, Окружний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
1. Позов задовольнити.
2. З метою повного та всебічного
захисту прав та інтересів позивача -
вийти за межі позовних вимог.
3. Визнати протиправним та
скасувати пункт 3.12 розпорядження № 790
від 26.12.2013 р. Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації «Про
квартирний облік громадян, які
проживають в Святошинському районі м.
Строк і порядок набрання судовим
рішенням законної сили встановлені у
статті 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, якщо інше не
встановлено цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 КАС України.

Суддя:
Я.І. Добрянська

Дата складання та підписання в
повному обсязі постанови - 04.04.2014 р.