Справа № 2-а-5221/11
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

іменем України

Справа №2-а-5221/11

Провадження №2-а/377/15/14

10 квітня 2014 року Славутицький міський
суд Київської області у складі судді
Малишенко Т.О., розглянувши в м.
Славутичі в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовною заявою адміністративну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
Управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
громадян - про бездіяльність суб,єкта
владних повноважень щодо виплати
щомісячної доплати як непрацюючому
пенсіонеру, що проживає у зоні
посиленого радіологічного контролю та
стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В :

15.03.2011 року до Славутицького міського
суду Київської області звернувся
ОСОБА_1, з вимогами до відповідача:
Визнати бездіяльність Управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян в Київській
області щодо виплати йому щомісячної
допомоги, як непрацюючому пенсіонеру,
що проживає у зоні посиленого
радіологічного контролю, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
протиправною. Зобов'язати Управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян з Київській області
здійснити йому перерахунок та
виплачувати щомісячну доплату, як
непрацюючому пенсіонеру з 01 серпня 2010
року в розмірі однієї мінімальної
заробітної плати, виходячи з рівності
мінімальної заробітної плати, та
виплачувати дану доплату у розмів
однієї мінімальної заробітної плати в
подальшому, за наступним підвищенням
його пенсії в зв'язку зі змінами у
діючому законодавстві та встановленні
нових розмірів мінімальних заробітних
плат та стягнути з відповідача на його
користь 5443грн. 00 коп. Позовні вимоги
обґрунтовувалися тим, що відповідачем
при нарахуванні пенсійних виплат не
дотримано вимоги Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Ухвалою Славутицького міського суду
від 18.03.2011 року вказану позовну заяву
було залишено без розгляду так як
позивачем було пропущено відповідно до
ч.2 ст.99 КАС України шестимісячний
строк.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12.12.2013 року
колегія судів прийшла до висновку, суду
першої інстанції необхідно розглянути
адміністративний позов по суті, в
межах шестимісячного строку звернення
до суду з дня подачі позову і
апеляційну скаргу ОСОБА_1, задоволено
частково, ухвалу суду скасовано
частково, і зобов,язано суд розглянути
вимоги ОСОБА_1, в межах шестимісячного
строку звернення до суду. З огляду на
вищезазначене відповідно до поштового
штампу на конверті яким ОСОБА_1,
направив адміністративний позов до
Славутицького міського суду
вбачається, що адміністративний позов
направлено 21.02.2012 року, тобто в межах
шестимісячного строку звернення до
суду вимоги ОСОБА_1, необхідно рахувати
з 21.08.2011 року. А тому Славутицький
міський суд розглядає вимоги позивача
а саме: Визнати бездіяльність
Управління пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян в Київській області
щодо виплати йому щомісячної допомоги,
як непрацюючому пенсіонеру, що
проживає у зоні посиленого
радіологічного контролю, у розмірі
однієї мінімальної заробітної плати
протиправною. Зобов'язати Управління
пенсійного забезпечення
військовослужбовців та деяких інших
категорій громадян з Київській області
здійснити йому перерахунок та
виплачувати щомісячну доплату, як
непрацюючому пенсіонеру з 28.08.2011 року в
розмірі однієї мінімальної заробітної
плати, виходячи з рівності мінімальної
заробітної плати, та виплачувати дану
доплату у розмі однієї мінімальної
заробітної плати в подальшому, за
наступним підвищенням його пенсії в
зв'язку зі змінами у діючому
законодавстві та встановленні нових
розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідачем подано письмові
заперечення проти адміністративного
позову з мотивів правомірності дій
Головного Управління Пенсійного Фонду
України у Київській області, оскільки
Управління пенсійного забезпечення
військослужбовців та деяких інших
громадян є структурним підрозділом ГУ
ПФУ. Крім того в письмову запереченні
зазначили, що позивач не подавав заяву
і документи про встановлення вказаної
доплати відповідно до ст.39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

У судове засідання особи, які беруть
участь у справі не з'явилися. У зв'язку з
чим за правилом ч. 6 ст. 128 КАС України
суд розглянув справу у порядку
письмового провадження.

Дослідивши подані письмові докази, суд
дійшов до висновку про відмову у
задоволенні адміністративного позову
з наступних підстав.

Вирішуючи публічно-правовий спір
відповідно до встановлених обставин
справи та відповідних їм
правовідносин, суд виходить з
наступного. Згідно ч.1 ст.8 Конституції
України в Україні визнається і діє
принцип верховенства права. Відповідно
до ч. 1 ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством. Згідно ч. 2
цієї статті органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язати діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України. Відповідно до ч. 1
ст. 8 Кодексу адміністративного
судочинства України суд при вирішенні
справи керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого зокрема людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991
року № 796-ХІІ, у кореспонденції ч.1 цієї
статті у базовій редакції, чинність
якої було відновлено в зв'язку з тим, що
положення розділу ІІ "Внесення змін до
деяких законодавчих актів України"
Закону України"Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 27.12.2007 року № 107-УІ були визнані
неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року у справі № 10-рп/2008,
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема, у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, підвищуються на одну
мінімальну заробітну плату. Постановою
Кабінету Міністрів УРСР № 106 від 23
липня 1991 року "Про організацію
виконання постанов Верховної ради УРСР
про порядок введення в дію Законів УРСР
"Про правовий режим території, що
зазнала радіоактивного забруднення
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
та "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" м. Славутич
Київської області віднесено до зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Як видно із письмового заперечення
відповідача, надбавка за проживання у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, як непрацюючому пенсіонеру,
позивачу не була призначена відповідно
до Постанови КМ України від 26.07.1996 року
№836 «Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», оскільки
позивач не звертався з даною вимогою.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991
року № 796-ХІІ, у кореспонденції з ч.1
цієї статті у базовій редакції,
чинність якої було відновлено в зв,язку
з тим, що положення розділу II «Внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» Закону України « Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» від 27.12.2007
року №107 VI були визнані
неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року у справі № 10-рп/2008,
пенсії непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, зокрема, у
зоні посиленого радіоекологічного
контролю, підвищуються на одну
мінімальну заробітну плату. Законом
України № 3491- VI від 14.06.2011 року «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет на 2011 рік»
установлено, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України ««Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України, виходячи
з наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Рішенням Конституційного Суду України
№ 20-рп/2011 від 26.12.2011 року положення
Закону України № 3491-VI від 14.06.2011 року
«Про внесення змін до Закону України
«Про Державний бюджет на 2011 рік»
визнані такими, що відповідають
Конституції України.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 745 від 06.07.2011 року «Про встановлення
деяких розмірів виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету» визначено розміри
виплат, передбачених статтями 39,50,51,52,54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з
23.07.2011 року по 31.12.2011 року, а саме
підвищення пенсій непрацюючим
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, передбачене ст. 39 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
здійснюється в таких розмірах, зокрема,
тим, що проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 5,20
гривень. Такий же розмір підвищення
пенсії передбачено з 01.01.2012 року
відповідно до п.15 постанови КМУ від 23
листопада 2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Рішенням
Конституційного Суду України від 25
січня 2012 року № З-рп/2012 дано тлумачення,
що нормативно-правові акти Кабінету
Міністрів України під час вирішення
справ про соціальний захист підлягають
застосуванню тоді, коли вони видані у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

В той же час відповідно до наданого
розрахунку, ОСОБА_1, доплат до пенсії на
підставі ст.39 вищезазначеного Закону
не проводилось так як позивач не надав
до матеріалів пенсійної справи
документи, які б підтверджували його
право на ці доплати. Як вбачається з
матеріалів справи та заперечень
відповідача, підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонерові, що проживає
на території зони посиленого
радіоекологічного контролю, позивачу
ОСОБА_1, не призначено і не
виплачується, оскільки ним до УПФУ у
Київській області не подані документи.
Відповідно до ч.1 ст. 63 Закону України
«Про пенсійне забезпечення осіб,
звільнених з військової служби та
деяких інших осіб» органи Пенсійного
Фонду України проводять виплату та
перерахунки пенсій за наявними в
пенсійній справі документами. В
матеріалах пенсійної справи яка
передана до Головного Управління ПФУ у
Київській області від ГУ МВС України у
Київській області позивачу станом на
01.01.2007 року до пенсії згідно ст. 39
вищезазначеного Закону доплат не
проводилось. На підставі наведеного і
виходячи з вищевикладеного, підстав
для розрахунку і виплати позивачу
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
зони посиленого радіоекологічного
контролю у розмірі однієї мінімальної
заробітної плати відсутні, а позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 160-163 КАС України,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена
сторонами до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Славутицький міський суд . Апеляційні
скарги можуть бути подані протягом
десяти днів після одержання копії
постанови.

Суддя
Т. О.
Малишенко