Справа № 808/2598/14
Суддя: Матяш Ольга Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року , о 18-00 годині,Справа №
808/2598/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд

у складі: головуючого - судді Матяш
О.В.,

за участю секретаря
Передерій А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Запоріжжя

справу за адміністративним позовом
виконавчого комітету Бердянської
міської ради

до громадської організації «Щит»,
ОСОБА_2, громадської організації
«Оплот», ОСОБА_3, ОСОБА_4

про обмеження права на мирні зібрання,

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із вказаним
позовом, зазначивши в заяві, що
протягом березня-квітня 2014 року в місті
Бердянську представники політичних
партій: КПУ, Партії регіонів та ГО «Щит»
і «Оплот» проявляють деструктивну та
сепаратистську активність.
Неодноразові прохання міськвиконкому
надавати завчасно повідомлення про
акції: мітинги, збори, демонстрації -
координаторами проросійських акцій
ігноруються.

Громадські активісти від
проросійських організацій
(незареєстрованих в місті Бердянськ)
«Щит», «Оплот»: ОСОБА_2, ОСОБА_3 без
повідомлення до виконавчого комітету
Бердянської міської ради організували
збори громадян та мирну демонстрацію, а
саме: 06.04.2014, з 12-30 до 13-00 години, провели
мирну ходу з прапорами Російської
Федерації від Приморської площі по
проспекту Леніна до міського Палацу
культури. А 07.04.2014, з 18-00 до 20-00 години,
провели збори з розповсюдженням
листівок, збиранням підписів і
закликами до проведення референдуму
щодо федералізації України та
необхідності запросити допомогу в
місто Бердянськ від так званої
«Донецької республіки». Після
відповідних закликів громадськими
активістами ОСОБА_2, ОСОБА_3 та іншими (в
кількості близько 60 осіб) було
розпочато провокуючу ходу до
міськвиконкому.

У березні 2014 року проводились:

05.03.2014, з 16-00 до 20-00 години, в місті
Бердянську, на площі І Бердянської
Ради, два мітинги громадян з різними
полярними поглядами на
суспільно-політичну ситуацію в місті
та Україні. За три дні невідомими
розповсюджувалися в соціальних
мережах об'яви з закликом фізичного
ображання майданівців, проведення
проросійського маршу по місту
Бердянську, захопленням будинку
міської ради.

У мітингу зі сторони проросійсько
настроєних громадян були представники
КПУ, Партії регіонів, громадських
організацій «Міська ветеранська
організація», «Союз радянських
офіцерів», «Єдина вітчизна»,
«Чорноморське козацтво», а також
парафіяни із священиком православного
храму УПЦ (всього у проросійського
мітингу прийняло участь 85 осіб), які
вигукували гасла: «фашизм не пройде»,
«Беркуту слава!», «Росія!»,
«референдум».

09.03.2014 на площі І Бердянської ради за
участю депутата Запорізької обласної
ради, лідера Бердянського МК КПУ
ОСОБА_6, голови міської ветеранської
організації ОСОБА_7, лідера організації
«Союз радянських офіцерів» ОСОБА_8
відбувся несанкціонований мітинг та
збір підписів щодо пропозицій до
державної влади України про
необхідність проведення референдуму
щодо федералізації. Учасники акції:
представники КПУ, громадських
організацій «Союз радянських
офіцерів» і «Єдина вітчизна» (350 осіб)
тримали прапори Російської Федерації.

16.03.2014, з 12-00 до 13-00 години, в місті
Бердянську, на Приморській площі, за
участю депутата Запорізької обласної
ради від КПУ ОСОБА_6, депутата
Бердянської міської ради, лідера
міського партійного осередку СПУ
ОСОБА_9 відбувся мітинг проросійських
сил: КПУ, СПУ, громадських організацій
«Міська ветеранська організація»,
«Союз радянських офіцерів», «Єдина
вітчизна», «Чорноморське козацтво»
(всього 185 осіб), які вигукували гасла:
«Фашизм не пройде», «Росія!»,
«Референдум», «Руському язику статус
державного!». В інформаційному наметі
від КПУ відбувався збір підписів в
підтримку необхідності проведення
референдуму щодо федералізації
України. Не зважаючи на попередження
проводити мітинг лише на Приморській
площі, згідно з угодженою з міською
владою заявки, близько 100 осіб з
російськими прапорами на чолі з
бердянським активістом ОСОБА_2 рушили
до міського Палацу культури.

23.03.2014 в місті Бердянську, з 12-00 до 13-00
години, спочатку на Приморській площі,
а з 13-00 до 14-00 годин на сходах міського
Палацу культури відбулось два
проросійських мітинги громадян під
головуванням громадського актиівіста
міських проросійських політичних сил,
члена штабу незареєстрованої міської
організації «Щит», підприємця ОСОБА_2
Під час мітингів використовувались
прапори Росії, Партії регіонів, КПУ. У
проросійських мітингах з
сепаратистськими закликами лунали
виступи: «просить ОСОБА_10 й ОСОБА_11
ввести війська Російської Федерації в
Бердянськ», «від'єднати Південь й Схід
України за зразком Криму та приєднати
до Росії», «повернути владу президенту
ОСОБА_10». У мітингу прийняли активну
участь представники КПУ, Партії
регіонів, громадських організацій
«Міська ветеранська організація»,
«Союз радянських офіцерів», «Єдина
вітчизна», «Чорноморське козацтво»
(всього близько 120 осіб). По закінченню
проросійського мітингу на сходах
міського Палацу культури головуючий
ОСОБА_2 зачитав резолюцію з
сепаратистськими закликами:
«президенту Росії ОСОБА_11 ввести
війська Російської Федерації в
Бердянськ», після чого він закликав
підписати відповідну резолюцію і
передати її російському керівництву.
Підписи поставили відразу близько 80
осіб: голови первинних осередків
Бердянської організації Партії
регіонів ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
представники незареєстрованої міської
організації «Щит»: ОСОБА_3, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, представники КПУ: ОСОБА_17,
ОСОБА_8, голова комітету мікрорайону
Колонія-Макорти, голова первинного
осередку Бердянської організації
Партії регіонів ОСОБА_18 та інші. Також
23.03.2014, о 12-30 годині, на Приморській
площі відбулось порушення
громадського порядку (бійка з легкими
тілесними ушкодженнями) між
представниками Бердянського майдану
(дві особи) і проросійських сил (три
особи). Проводиться слідство
представниками Бердянського МВ ГУМВС.

30.03.2014 в місті Бердянську, з 12-00 до 13-00
години, на Приморській площі, відбувся
проросійський мітинг громадян під
головуванням громадського активіста
міських проросійських політичних сил,
члена штабу незареєстрованої міської
організації «Щит» ОСОБА_2 Під час
мітингу комуністами розповсюджувались
в інформаційному наметі листівки зі
зверненням ОСОБА_19 про необхідність
проведення референдуму в країні про
зовнішньоекономічний вибір до митного
союзу, і розповсюджувались газети від
серпня 2013 року «По правде говоря» з
критикою курсу євроінтеграції України.
У мітингу прийняли активну участь
представники вищезазначених партій та
громадських організацій (всього
близько 95 осіб). Також мітингувальники
вшанували загиблих міліціонерів на
Київському майдані 18-19.02.2014.

Позивач вважає, що заклики на
спонукання проведення референдуму
щодо федералізації України, до розколу
держави, зміни її кордонів,
територіального устрою свідчать про
загрозу суверенітету і територіальній
цілісності держави, правам і свободам
мешканців регіону.

Тобто, умовою можливого обмеження щодо
реалізації права на мирне зібрання є
створення реальної небезпеки, зокрема,
правам і свободам інших людей,
суверенітету і територіальній
цілісності держави.

Виходячи з дотримання справедливого
балансу між забезпеченням прав і
інтересів мешканців територіальної
громади міста Бердянська та прав і
свобод відповідачів на мирні зібрання,
заплановані відповідачами масові
заходи не узгоджуються з інтересами
мешканців територіальної громади
міста Бердянська та не є можливими.

Станом на теперішній час відповідачі
повністю ігнорують діюче
законодавство та не сповіщають органи
державної влади й місцевого
самоврядування про проведення зборів,
мітингів.

В порушення норм чинного законодавства
відповідачами не дотримано вимог щодо
своєчасного повідомлення про
проведення масового заходу, що
позбавляє позивача права вжити заходів
щодо забезпечення безпеки проведення
таких заходів й громадського порядку.
Тому позивач позбавлений можливості
вжити заходів щодо безперешкодного
проведення вказаного масового заходу,
забезпечення громадського порядку,
прав і свобод інших людей.

Під час проведення масових заходів мав
місце інцидент - при проведенні мітингу
на Приморській площі 23.03.2014, коли
виникла короткострокова бійка між
особами, які проходили біля
мітингувальників. До Бердянського
ГУМВС України надійшли 3 повідомлення
від учасників бійки, які були
зареєстровані до журналу Єдиного
обліку заяв та повідомлень, які містять
ознаки кримінальних правопорушень.

10.04.2014 на адресу виконавчого комітету
надійшов лист ОСОБА_4 з інформацією про
проведення 13.04.2014 мітингу на пл. 1
Бердянської ради з питання «Проти
вступу України до військових союзів».

Позивач просить обмежити право на
збори громадським організаціям «Щит»
та «Оплот», а також ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 шляхом заборони проведення
зборів, мітингів, походів і
демонстрацій на території міста
Бердянська, в тому числі на площі І
Бердянської ради та площі перед
міським палацом культури (перехрестя
вул. Леніна/Дюміна), в тому числі і
13.04.2014.

До початку судового засідання від
позивача надійшла заява про розгляд
справи за відсутності його
представника, просить позов
задовольнити.

У судове засідання відповідачі й їхні
представники не з'явились з невідомої
суду причини. ОСОБА_3 (в т.ч. й як
представника «Оплоту»), ОСОБА_4 було
повідомлено про час, дату та місце
розгляду справи засобами телефонного
зв'язку.

ОСОБА_2 (в т.ч. й як представника
громадської організації «Щит») не було
повідомлено про час, дату та місце
розгляду справи - в позові вказано
номер телефону іншої особи, яка
повідомила, що не знає ані ОСОБА_2, ані
представників громадської організації
«Щит».

Дослідивши наявні у справі докази та
надавши їм оцінку, суд вважає, що позов
не підлягає задоволенню з огляду на
таке:

судом встановлено, що 10.04.2014 до позивача
надійшла заява ОСОБА_4, в якій
повідомлено, що 13.04.2014 на пл. І
Бердянської ради, біля будівлі
міськвиконкому, відбудеться мітинг,
тема якого «Ми проти вступу України в
воєнні блоки». Початок о 12-00 годині.

На запит позивача про надання
інформації щодо осіб, які можуть
виступати відповідачами у суді у разі
звернення до суду про заборону
проведення масового заходу,
Бердянський міський відділ ГУМВС в
Запорізькій області повідомив (лист
№32/6-12585 від 09.04.2014), що не може надати
такі дані, оскільки ініціатори
проведення масових заходів не
звертаються до Бердянського міського
відділу ГУМВС з повідомленнями про
проведення таких заходів, а
звертаються, згідно з законами України,
до виконавчих комітетів, на території
яких планується проведення масових
заходів. В цих заявах вони і вказують
свої персональні дані. Виконавчі
комітети надсилають Бердянському
міському відділу ГУМВС інформацію про
заплановані для проведення масові
заходи з проханням забезпечити охорону
громадського порядку та безпеки
дорожнього руху. Таким чином, з огляду
на масові заходи, що відбулися, вся
інформація про осіб - організаторів
масових заходів знаходиться в
організаційному відділі виконавчого
комітету ОСОБА_20

На підставі викладеного суду
незрозуміло, з яких підстав позивач
вказав громадські організації «Щит»
та «Оплот», а також ОСОБА_2 й ОСОБА_3 в
якості відповідачів, оскільки від них
не надходило заяв про проведення
масових заходів.

Відповідно до ст. 39 КАС України,
«громадяни мають право збиратися
мирно, без зброї і проводити збори,
мітинги, походи і демонстрації, про
проведення яких завчасно сповіщаються
органи виконавчої влади чи органи
місцевого самоврядування.

Обмеження щодо реалізації цього права
може встановлюватися судом відповідно
до закону і лише в інтересах
національної безпеки та громадського
порядку - з метою запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я населення або захисту прав і
свобод інших людей».

Згідно з ч. 2 ст. 11 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
ухваленою Радою Європи 04.11.1950,
«здійснення цих прав не підлягає
жодним обмеженням, за винятком тих, що
встановлені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної або
громадської безпеки, для запобігання
заворушенням чи злочинам, для охорони
здоров'я чи моралі або для захисту прав
і свобод інших осіб. Ця стаття не
перешкоджає запровадженню законних
обмежень на здійснення цих прав
особами, що входять до складу збройних
сил, поліції чи адміністративних
органів держави».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
основи національної безпеки України»
№ 964-IV від 19.06.2003, «національна
безпека - захищеність життєво важливих
інтересів людини і громадянина,
суспільства і держави, за якої
забезпечуються сталий розвиток
суспільства, своєчасне виявлення,
запобігання і нейтралізація реальних
та потенційних загроз національним
інтересам у сферах правоохоронної
діяльності, боротьби з корупцією,
прикордонної діяльності та оборони,
міграційної політики, охорони здоров'я,
освіти та науки, науково-технічної та
інноваційної політики, культурного
розвитку населення, забезпечення
свободи слова та інформаційної
безпеки, соціальної політики та
пенсійного забезпечення,
житлово-комунального господарства,
ринку фінансових послуг, захисту прав
власності, фондових ринків і обігу
цінних паперів, податково-бюджетної та
митної політики, торгівлі та
підприємницької діяльності, ринку
банківських послуг, інвестиційної
політики, ревізійної діяльності,
монетарної та валютної політики,
захисту інформації, ліцензування,
промисловості та сільського
господарства, транспорту та зв'язку,
інформаційних технологій, енергетики
та енергозбереження, функціонування
природних монополій, використання
надр, земельних та водних ресурсів,
корисних копалин, захисту екології і
навколишнього природного середовища
та інших сферах державного управління
при виникненні негативних тенденцій до
створення потенційних або реальних
загроз національним інтересам.

Національні інтереси - життєво важливі
матеріальні, інтелектуальні і духовні
цінності Українського народу як носія
суверенітету і єдиного джерела влади в
Україні, визначальні потреби
суспільства і держави, реалізація яких
гарантує державний суверенітет
України та її прогресивний розвиток;

Загрози національній безпеці - наявні
та потенційно можливі явища і чинники,
що створюють небезпеку життєво
важливим національним інтересам
України».

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону,
«об'єктами національної безпеки є:

людина і громадянин - їхні
конституційні права і свободи;

суспільство - його духовні,
морально-етичні, культурні, історичні,
інтелектуальні та матеріальні
цінності, інформаційне і навколишнє
природне середовище і природні
ресурси;

держава - її конституційний лад,
суверенітет, територіальна цілісність
і недоторканність».

Відповідно до ст. 3 Конституції України,
«людина, її життя і здоров'я, честь і
гідність, недоторканність і безпека
визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави».

Таким чином, суд приходить до висновку,
що умовою можливого обмеження щодо
реалізації права на мирне зібрання є
створення реальної небезпеки, зокрема,
правам і свободам інших людей,
суверенітету і територіальній
цілісності держави.

Вжиття заходів для охорони
національної безпеки та громадського
порядку при проведенні масових заходів
є обов'язком органів місцевого
самоврядування, правоохоронних
органів. Цей обов'язок як суб'єктивне
право не може служити певною забороною
для проведення масових заходів взагалі
як таких, оскільки це обмеження прав
громадян. Лише після доведення
заінтересованими особами загрози
охороні національній безпеці та
громадського порядку й неможливості
запобігання цій загрозі органами
правопорядку, органами місцевого
самоврядування така заборона можлива.

Рішенням Конституційного Суду України
у справі за конституційним поданням
Міністерства внутрішніх справ України
щодо офіційного тлумачення положення
частини першої статті 39 Конституції
України про завчасне сповіщення
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування про
проведення зборів, мітингів, походів і
демонстрацій (справа щодо завчасного
сповіщення про мирні зібрання) № 4-рп/2001
від 19.04.2001, встановлено, що «положення
частини першої статті 39 Конституції
України щодо завчасного сповіщення
органів виконавчої влади чи органів
місцевого самоврядування про
проведення зборів, мітингів, походів і
демонстрацій в аспекті
конституційного подання треба
розуміти так, що організатори таких
мирних зібрань мають сповістити
зазначені органи про проведення цих
заходів заздалегідь, тобто у прийнятні
строки, що передують даті їх
проведення. Ці строки не повинні
обмежувати передбачене статтею 39
Конституції України право громадян, а
мають служити його гарантією і
водночас надавати можливість
відповідним органам виконавчої влади
чи органам місцевого самоврядування
вжити заходів щодо безперешкодного
проведення громадянами зборів,
мітингів, походів і демонстрацій,
забезпечення громадського порядку,
прав і свобод інших людей.

Визначення конкретних строків
завчасного сповіщення з урахуванням
особливостей форм мирних зібрань, їх
масовості, місця, часу проведення тощо
є предметом законодавчого
регулювання».

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
№ 280/97-ВР від 21.05.1997, «органи
місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції».

Згідно з пп. 1 п. «б» ч. 1 ст. 39 вказаного
Закону, «до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать делеговані повноваження з
забезпечення вимог законодавства щодо
розгляду звернень громадян, здійснення
контролю за станом цієї роботи на
підприємствах, в установах та
організаціях незалежно від форм
власності».

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КАС України,
«суд задовольняє вимоги позивача в
інтересах національної безпеки та
громадського порядку в разі, якщо
визнає, що проведення зборів, мітингів,
походів, демонстрацій чи інших зібрань
може створити реальну небезпеку
заворушень чи вчинення кримінальних
правопорушень, загрозу здоров'ю
населення або правам і свободам інших
людей. У постанові суду зазначається
спосіб обмеження щодо реалізації права
на мирні зібрання».

Згідно зі ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

На підставі викладеного, суд вважає, що
оскільки до позову не надано доказів на
підтвердження існування небезпеки
заворушень чи вчинення кримінальних
правопорушень, загрози здоров'ю
населення або правам і свободам інших
людей, тому позов є необґрунтованим, а
тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.17,158-163, 167, 182 КАС України,
суд

ПОСТАНОВИВ:

у позові відмовити.

Постанова може бути оскаржена у
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд через
Запорізький окружний адміністративний
суд у десятиденний строк з дня
отримання постанови у повному обсязі
шляхом подання апеляційної скарги.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, що її подає, до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо її не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
О.В. Матяш