Справа № 815/436/14
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/436/14

Категорія: 6.3 Головуючий в 1 інстанції:
Завальнюк І. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник позивача - Котик М.Ф.

представник третьої особи на стороні
відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
ОСОБА_3 на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом заступника
Білгород - Дністровського міжрайонного
прокурора до реєстраційної служби
Білгород - Дністровського
міськрайонного управління юстиції в
Одеської області про скасування
рішення,

третя особа на стороні відповідача, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2014 року заступник Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
звернувся до Одеського окружного
адміністративного суду з вимогами до
реєстраційної служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції в Одеської області
про скасування рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно від
24 квітня 2013 року про державну
реєстрацію за ОСОБА_4 прав на нерухоме
майно за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування позивач зазначив, що
відповідно до ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав і обтяжень
здійснюється на підставі рішень судів,
що набрали законної сили.

У зв'язку з тим, що рішення суду, на
підставі якого за третьою особою -
ОСОБА_4 визнано право власності на
нерухоме майно скасоване, виникла
необхідність у прийнятті судового
рішення про скасування державної
реєстрації його прав на спірне
нерухоме майно.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року адміністративний позов -
задоволено.

Суд скасував рішення про державну
реєстрацію прав на нерухоме майно,
прийняте державним реєстратором прав
на нерухоме майно 24.04.2013 року щодо
реєстрації за ОСОБА_4 права власності
на об'єкт нерухомого майна - будівлю, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1

З апеляційною скаргою на дане рішення
звернулася ОСОБА_3, яка в апеляційній
скарзі зазначила, що третя особа на
стороні відповідача - ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, вона була його дружиною, а
тому є правонаступником у даній справі.

Вказане ОСОБА_3 підтверджує тим, що
прийняла після смерті чоловіка належну
їй за законом спадщину, в тому числі і
об'єкт нерухомого майна за адресою:
АДРЕСА_1

ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду
першої інстанції, як таке, що не
ґрунтується на вимогах закону та
прийняти нове про відмову прокуророві
в задоволенні позову.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду, прийнятою в
порядку підготовки справи до
апеляційного розгляду, відповідно до
ст.55 КАС України було здійснено
процесуальне правонаступництво, а саме
була проведена заміна третьої особи на
стороні відповідача ОСОБА_4 на - ОСОБА_3

У суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав доводи
апеляції та просив її задовольнити.

Представник позивача вважав рішення
суду законним та обґрунтованим, тому в
задоволенні апеляційної скарги просив
відмовити.

Представники відповідача у судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи, сповіщений належним
чином, про причини неявки до суду не
повідомив.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу у відповідності до положень ч.4
ст. 196 КАС України.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Так, судом першої інстанції було
встановлено, що рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 10 січня 2013 року за ОСОБА_4 визнано
право власності на будівлю літ. « 6 С»,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1

На підставі вказаного судового рішення
державним реєстратором реєстраційної
служби Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області прийнято рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень на вказане майно за ОСОБА_4
(рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 24 квітня 2013 року,
індексний номер 1936983).

В подальшому, рішенням апеляційного
суду Одеської області від 12 грудня 2013
року вищезазначене рішення
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області,
яким за ОСОБА_4 визнано право власності
на спірне нерухоме майно, було
скасовано та в задоволенні позову
відмовлено.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив із того, що факт
скасування судового рішення, яке
слугувало підставою для прийняття
рішення про державну реєстрацію права
на нерухоме майно, є, в подальшому,
підставою для скасування відповідного
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно.

Згідно із вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів вважає, що правова
позиція суду першої інстанції, яка
викладена у судовому рішенні,
відповідає вимогам ст.159 КАС України,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяжень таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на
нерухоме - єдина державна інформаційна
система, що містить відомості про права
на нерухоме майно, їх обтяження, а також
про об'єкти та суб'єктів цих прав.

Державний реєстр прав містить
відомості про зареєстровані права і
обтяження, суб'єктів прав, об'єкти
нерухомого майна, документи, на
підставі яких проведено державну
реєстрацію прав.

Порядок ведення Державного реєстру
прав визначає Кабінет Міністрів
України, згідно зі ст.ст. 10, 11 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
державній реєстрації підлягають
виключно заявлені права та їх
обтяження за умови їх відповідності
законодавству і поданим документам,
яка проводиться на підставі заяви
правонабувача, сторін правочину, за
якими виникло право, уповноваженої
ними особи, разом із якою подаються
оригінали документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень, їх копії, засвідчені в
установленому порядку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація прав проводиться
на підставі рішень судів, що набрали
законної сили.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» записи
до Державного реєстру прав вносяться
на підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. У разі скасування на підставі
рішення суду рішення про державну
реєстрацію прав до Державного реєстру
прав вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

ОСОБА_3 оскаржуючи рішення суду,
посилається на те, що суд першої
інстанції повинен був зупинити
провадження у справі у зв'язку з смертю
третьої особи без самостійних вимог до
встановлення правонаступника.

Колегія суддів вважає такий аргумент
апелянта таким, що не заснований на
вимогах адміністративно -
процесуального законодавства.

Так, відповідно до ч.1 п.1 ст.156 КАС
України, суд зупиняє провадження у
справі в разі: смерті або оголошення в
установленому законом порядку
померлою особи, яка була стороною у
справі, якщо спірні правовідносини
допускають правонаступництво, а також
ліквідації органу, злиття, приєднання,
поділу, перетворення юридичної особи,
які були стороною у справі, - до
встановлення правонаступника;

Як вбачається із змісту вказаної
статті зупинення провадження можливо
лише у випадках смерті особи, яка була
стороною у справі.

Стаття 47 КАС України встановлює, що
особами, які беруть участь у справі, є
сторони, треті особи, представники
сторін та третіх осіб, тобто треті
особи не є сторонами у справі.

Доводи апеляції про те, що заступник
Білгород - Дністровського міжрайонного
прокурора не є належним позивачем у
справі тому що ним не дотримані вимоги
ст.ст. 20, 21 «Про прокуратуру», які
встановлюють, що зверненню прокурора
до суду з адміністративним позовом про
скасування рішення обов'язково має
передувати прокурорська перевірка, суд
апеляційної інстанції оцінює
наступним чином.

Частина 2 ст.60 КАС України свідчить про
те, що прокурор, який звертається до
адміністративного суду в інтересах
держави, в позовній заяві (поданні)
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також зазначає орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах. У
разі відсутності такого органу або
відсутності у нього повноважень щодо
звернення до адміністративного суду
прокурор зазначає про це в позовній
заяві і в такому разі прокурор набуває
статусу позивача.

Аналогічні положення, передбачені
статтею 36 - 1 Закону України «Про
прокуратуру».

Таким чином, заступником Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
зазначений позов пред'явлений в
порядку ст.60 КАС України та ст.36-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Колегія суддів вважає правильним
зауваження позивача, що зупинення
ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ виконання рішення
апеляційного суду Одеського області
від 12 грудня 2013 року, ніяких правових
наслідків не несе, тому що даним
рішенням відмовлено у задоволенні
позову про визнання права власності на
нерухоме майно, тобто виконанню дане
рішення не підлягає.

Між тим, скасоване рішення суду першої
інстанції, вже виконано.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують і не
дають підстав вважати, що судом при
розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до вимог ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом заступника Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
до реєстраційної служби Білгород -
Дністровського міськрайонного
управління юстиції в Одеської області
про скасування рішення - залишити без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 14.04.2014
року.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова