Справа № 2а-1128/12/0170/11
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/47208/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі в Автономної
Республіки Крим на постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 березня 2012 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2012 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі в Автономної
Республіки Крим до Акціонерного
товариства закритого типу
"Чорноморський завод торгівельного
устаткування" про стягнення
заборгованості, -

встановила:

У січні 2012 року Управління Пенсійного
фонду України в Чорноморському районі
в Автономної Республіки Крим
звернулось до суду з позовом до
Акціонерного товариства закритого
типу "Чорноморський завод
торгівельного устаткування" про
стягнення заборгованості з єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі
680,00грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 березня 2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 травня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, позивач, не
погоджуючись з судовими рішеннями по
справі, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами було встановлено, що 30.11.2011 року
Управлінням Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі в Автономної
Республіки Крим прийняте рішення № 433,
яким до АТЗТ "Чороморський завод
торгівельного устаткування" за надання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку були
застосовані фінансові санкції на
підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" (надалі Закон №
1058-ІV), у вигляді штрафу в розмірі 680,00
грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди
попередніх інстанцій вірно послалися
на наступне.

Пунктом 5 частини 9 статті 106 Закону №
1058-ІV в редакції, яка діяла до 1 січня
2011року, було передбачено застосування
виконавчими органами ПФУ до
страховиків за неподання, несвоєчасне
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку та
іншої звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів ПФУ фінансових санкцій, а саме
накладення штрафу у встановленому
розмірі.

Із набранням чинності з 1 січня 2011 року
Законом № 2464-VІ наведена вище норма із
Закону № 1058-ІV була виключена.

У той же час згідно з абзацом пятим
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообовязкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

Абзацом 6 цього ж пункту встановлено, що
на період до повного стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообовязкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Наведене правило щодо збереження
порядку стягнення та контрольних
функцій фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання,
зокрема, Закону № 1058-ІV та абзаців 5, 6
пункту 7 Прикінцевих та перехідних
положень Закону № 2464-VI.

На підставі вищевикладено, суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного та обґрунтованого
висновку, що з 01.01.2011 року втратили
чинність норми, які визначали склад
правопорушення і розміри
відповідальності в галузі нарахування
і стягнення страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому органи пенсійного
фонду з 01.01.2011 року не вправі за
порушення, вчинені до або після
01.01.2011року, нараховувати штрафи,
визначені ч. 9 статті 106 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" та відмовили у
задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
04.06.2013 року у справі № 21-170а13 за позовом
ФОП ОСОБА_2 до управління Пенсійного
фонду України в м. Краматорську
Донецької області (про визнання
протиправним та скасування рішення.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі в Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 06 березня 2012 року
та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 травня 2012 року у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі в Автономної
Республіки Крим до Акціонерного
товариства закритого типу
"Чорноморський завод торгівельного
устаткування" про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній