Справа № 826/20456/13-а
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого: судді Мазур А.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом

Ірпінської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України у Київській області

до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний будівельний холдинг»

про

стягнення податкового боргу

В С Т А Н О В И В:

Ірпінська об’єднана державна податкова інспекція ГУ Міндоходів України у Київській області (далі – Ірпінська ОДПІ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний будівельний холдинг» (далі – ТОВ «Інвестиційний будівельний холдинг»), в якій просить стягнути з відповідача податкову заборгованість у розмірі 418 375,75 грн. (з урахуванням уточнених позовних вимог від 06.02.2014).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за ТОВ «Інвестиційний будівельний холдинг» обліковується податковий борг перед бюджетом у розмірі 418 375,75 грн., який самостійно відповідачем не сплачений.

Відповідач в судові засідання не з’являвся, суду своєї правової позиції щодо даного спору не надав.

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, встановивши відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, керуючись ч. 6 ст.128 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно з’ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об’єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Так, станом на момент подання позову до суду у ТОВ «Інвестиційний будівельний холдинг» обліковується заборгованість по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 418 375,75 грн., яка виникла у зв’язку із наступним.

Згідно із ст.269 Податкового Кодексу України платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. У ст. 270 ПК України зазначено, що об'єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні, та земельні частки (паї), які перебувають у власності. Згідно із ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. У п.2 ст.286 ПК України зазначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Кодексу ПК України, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Згідно із наказом ДПАУ від 24.12.2010р. №1015 «Про затвердження форми Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності)» у декларації зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків.

31.01.2013 відповідачем було подано податкову декларацію № 626 з плати за землю на 2013 рік (з терміном сплати 30.01.2014), згідно якої самостійно нараховано орендної плати за землі державної або комунальної власності на суму 639 806,28 грн. із щомісячною сплатою у розмірі 46 476,74 грн.

У зв’язку із несплатою самостійно визначеного зобов’язання у відповідача виросла заборгованість у розмірі 106 581,77 грн.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Одночасно з викладеним, відповідно до положень пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов'язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктом 59.4 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов'язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, податкова вимога від 05.12.2012 № 559 у розмірі 46 476,74 грн. була надіслана на адресу товариства, проте ним не виконана.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується, погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що виник після надіслання (вручення) податкової вимоги.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано суду доказів сплати суми заборгованості у добровільному порядку або ж доказів оскарження податкової вимоги від 05.12.2012 № 559 у судовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Ірпінської об’єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів України у Київській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний будівельний холдинг» заборгованості у розмірі 418 375,75 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд прийшов до висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 69, 70, 71 та 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Ірпінської об’єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів України у Київській області задовольнити.

Постанова набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України. Постанова може бути оскаржена за правилами, встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.С. Мазур