Справа № 821/253/14
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/253/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бездрабка О.І.,

при секретарі - Транчуковій О.С.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача -
Рябчука В.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекції у м.Херсоні
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач, ФОП ОСОБА_1) звернувся з
позовом до Державної податкової
інспекції у м.Херсоні Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області (далі - відповідач, ДПІ у
м.Херсоні), у якому просить визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
, яким позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 131595,63 грн., у тому числі за
основним платежем на 87730,42 грн., за
штрафними санкціями на 43865,21 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що для
складення спірного податкового
повідомлення-рішення відповідачем
використано протиправні висновки акту
позапланової виїзної перевірки від
31.12.2013 р. № 1993/21-03-17-02/НОМЕР_1. Так, ДПІ у
м.Херсоні безпідставно не прийняла до
уваги те, що первинна бухгалтерська
документація ФОП ОСОБА_1 була вилучена
слідчим відділом ДПС у Херсонській
області. Ревізору було достовірно
відомо про вилучення документів, однак
всупереч нормам п.1.15 Наказу ДПА України
№ 213 від 14.04.2011 р. "Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо порядку
організації та проведення перевірок
платників податків та внесення змін до
наказу ДПА України від 27.05.2008 р. № 355",
розроблених відповідно до статей 75-86 ПК
України, посадова особа не зупинила
перевірку та не вчинила дій,
спрямованих на отримання доступу до
вилучених документів. Крім того,
відповідачем було порушено процедуру
проведення позапланової виїзної
перевірки, так як наказ про проведення
перевірки та направлення на перевірку
вручені 20.12.2013 р., а перевірка
розпочалася 18.12.2013 р.

У судовому засіданні позивач та
представник позивача підтримали
позовні вимоги та просили їх
задовольнити із зазначених підстав.

Представник відповідача проти
позову заперечував, вказавши на те, що
відповідно до приписів Податкового
кодексу України платники податків
зобов'язані формувати показники
податкової звітності, у тому числі
податковий кредит, на підставі
первинних бухгалтерських документів
та податкових накладних. Якщо до
закінчення перевірки ці документи
платником податків не були надані
ревізору, то згідно п.44.6 ст.44 ПК України
вважається, що такі документи були
відсутні на момент складання
податкової звітності. Відсутність
первинних документів позбавляє
платника податків на формування у
податковій звітності показників
податкового кредиту. До закінчення
перевірки позивачем не надано
документів, що підтверджують
податковий кредит липня 2012 року у сумі
87730,42 грн., сформований за наслідками
господарських операцій із ПП "Євро
Логістик Південь". Тому ФОП ОСОБА_1
правомірно нараховано грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість згідно оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість позовних вимог
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачем у
період з 18.12.2013 р. по 24.12.2013 р. проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 з питань
взаємовідносин з ПП "Євро Логістик
Південь" за липень 2012 року, за
результатами якої складено акт від
31.12.2013 р. № 1993/21-03-17-02/НОМЕР_1.

У висновках акту перевірки зазначено,
що встановлено:

1. відсутність поставок товарів,
надання послуг (виконання робіт) ПП
"Євро Логістик Південь" платнику
податків ФОП ОСОБА_1 у липні 2012 року на
суму ПДВ 87730,42 грн., що свідчить про
укладення угод без мети настання
реальних наслідків. Відповідно до ст.185
та ст.186 ПК України не підтверджено
правомірність включення ФОП ОСОБА_1 до
податкового кредиту суми ПДВ за липень
2012 року;

2. порушення п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України,
а саме: заниження податку на додану
вартість за липень 2012 року на загальну
суму 87730,42 грн.

Вказані висновки ґрунтуються на
відсутності у позивача первинних
бухгалтерських документів по
відносинах з ПП "Євро Логістик Південь".

На підставі акту перевірки ДПІ у
м.Херсоні прийнято податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
, яким позивачу збільшено грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість на 131595,63 грн., у тому числі за
основним платежем на 87730,42 грн., за
штрафними санкціями на 43865,21 грн.

Порядок формування податкового
кредиту визначено ст.198 ПК України. Так,
відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг
(у разі здійснення контрольованих
операцій - не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу) та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Приписами п.198.6 ст.198 ПК України
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (п.
198.6).

Згідно п.201.10 ПК України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Необхідність підтвердження
господарських операцій первинними
документами визначена також
Положенням про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 р. № 88 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 05.06.1995
р. за № 168/704.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України
для цілей оподаткування платники
податків зобов'язані вести облік
доходів, витрат та інших показників,
пов'язаних з визначенням об'єктів
оподаткування та/або податкових
зобов'язань, на підставі первинних
документів, регістрів бухгалтерського
обліку, фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством. Платникам
податків забороняється формування
показників податкової звітності,
митних декларацій на підставі даних, не
підтверджених документами, що
визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п.44.3 ст.44 ПК України
платники податків зобов'язані
забезпечити зберігання документів,
визначених у пункті 44.1 цієї статті, а
також документів, пов'язаних із
виконанням вимог законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, не
менш як 1095 днів з дня подання
податкової звітності, для складення
якої використовуються зазначені
документи, а у разі її неподання - з
передбаченого цим Кодексом граничного
терміну подання такої звітності.

З аналізу вказаних правових норм
слідує, що показники податкової
звітності повинні бути підтверджені
первинними бухгалтерськими
документами. Підтвердженням
правомірності формування податкового
кредиту є належним чином складені
податкові накладні.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
до податкового кредиту липня 2012 року
було віднесено суму ПДВ у розмірі 87730,42
грн. по відносинах з ПП "Євро Логістик
Південь". Однак дану суму ПДВ не
підтверджено податковими накладними.
Податкові накладні не були надані
позивачем ні під час перевірки, ні під
час розгляду справи судом, незважаючи
на ухвали суду щодо надання первинних
бухгалтерських документів по
відносинах з ПП "Євро Логістик Південь"
за липень 2012 року (від 12.02.2014 р., від
05.03.2014 р.).

Відсутність первинних документів
позивач обґрунтовує їх вилученням
згідно протоколу обшуку від 23.01.2013 р. в
рамках кримінального провадження №
0000020. При цьому, ФОП ОСОБА_1
зазначає, що його запити щодо
повернення документів по відносинах з
ПП "Євро Логістик Південь" ігноруються,
документи не повертаються.

Між тим вказані доводи позивача є
безпідставними та не відповідають
дійсності. Так, судом було витребувано
кримінальне провадження № 0000020,
матеріали якого були досліджені у
судовому засіданні. З вказаних
матеріалів слідує, що постановою від
30.05.2013 р. кримінальне провадження №
0000020 закрито на підставі ч.1 п.2
ст.284 КПК України - у зв'язку з
встановленням відсутності в діяннях
складу кримінального правопорушення,
передбаченого ч.3 ст.212 КК України.

Відповідно до акту
приймання-передачі від 15.02.2013 р.,
розписок від 15.02.2013 р., копії яких
долучено до справи, адвокат ОСОБА_3 (яка
була представником ФОП ОСОБА_1 і при
розгляді даної адміністративної
справи), отримала документи, вилучені
згідно протоколу обшуку від 23.01.2013 р., в
тому числі і ФОП ОСОБА_1 При цьому у акті
приймання-передачі та розписках
власноруч зазначила, що документи
отримала у повному обсязі, зауважень не
має. Таким чином, всі документи,
вилучені у ФОП ОСОБА_1 згідно протоколу
обшуку від 23.01.2013 р., повернуті позивачу
ще 15.02.2013 р., тобто, до проведення
перевірки (перевірка проводилася з
18.12.2013 р. по 24.12.2013 р.).

У матеріалах кримінального
провадження № 0000020 відсутні
будь-які документи по відносинах між
ФОП ОСОБА_1 та ПП "Євро Логістик
Південь".

З викладеного слідує, що
показники податкової звітності
позивача, а саме податкового кредиту
липня 2012 року у сумі 87730,42 грн.,
сформовані по господарських операціях
з ПП "Євро Логістик Південь", не
підтверджені документально, у зв'язку з
чим ДПІ у м.Херсоні правомірно
нараховано ФОП ОСОБА_1 грошові
зобов'язання з податку на додану
вартість згідно податкового
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
.

Суд погоджується з доводами
позивача щодо порушення ДПІ у м.Херсоні
процедури проведення перевірки, однак
вказане порушення не спростовує
висновки ДПІ у м.Херсоні щодо не
підтвердження ФОП ОСОБА_1 показників
податкового кредиту липня 2012 року у
сумі 87730,42 грн., сформованого за
наслідками господарських відносин з ПП
"Євро Логістик Південь".

Відповідно до ч.2 ст.87 КАС України
розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Пунктом 3 частини 2 статті 4 Закону
України "Про судовий збір" передбачено,
що за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки розміру
майнових вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Оскільки ФОП ОСОБА_1 просив
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 24.01.2014 р. №
на суму 131905,63 грн., то судовий збір
за адміністративний позов майнового
характеру складає 2631,92 грн.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України
"Про судовий збір" під час подання
адміністративного позову майнового
характеру сплачується 10 відсотків
розміру ставки судового збору. Решта
суми судового збору стягується з
позивача або відповідача пропорційно
до задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Так, при подачі адміністративного
позову ФОП ОСОБА_1 було сплачено
судовий збір у сумі 263,19 грн., що
підтверджується квитанцією від 30.01.2014
р. № 109.

Оскільки під час розгляду справи
встановлено правомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення, суд дійшов
висновку про необхідність стягнення з
ФОП ОСОБА_1 решти судового збору у сумі
2368,73 грн. (2631,92 грн. - 263,19 грн.).

Керуючись ст.ст.8, 9, 12, 19, 71, 158-163, 167
КАС України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні позову
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
м.Херсоні Головного управління
Міндоходів у Херсонській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
24.01.2014 р. № .

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судовий збір у сумі 2368 (дві тисячі
триста шістдесят вісім) грн. 73 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст.160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 15 квітня 2014 р.

Суддя

Бездрабко О.І.

кат. 8.3.3