Справа № 826/4676/13-а
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Київ К/800/57935/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ПП "Акрілат-Хімконтракт" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості за касаційною скаргою ПП
"Акрілат-Хімконтракт" на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 22 травня 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2013 року позивач звернувся в
суд із позовом до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 травня 2013 року відмовлено в
задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргою до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року апеляційні скарги позивача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 28 вересня 2012 року
між ПП «Акрілат-Хімконтракт» (Покупець
за договором) та компанією «WEIFANG ENSIGN
INDUSTRY CO., LTD» (Китай, Продавець за
договором) було укладено контракт
№LIQ120928B, відповідно до умов якого
Продавець зобов'язується поставити і
продати, а Покупець прийняти і оплатити
товар - Лимонна кислота моногідрат
(Інкотермс 2000) код - , країна
походження - Китай, кількість - 600,00 тон,
пакування - мішок 25 кг, ціна - 815,00
доларів США/тн. (пункт 1.1). Оплата
здійснюється Покупцем в доларах США на
розрахунковий рахунок продавця на
умовах 15% передоплати, 85% після
отримання коносаменту (пункт 3). Умови
поставки - CIF Одеса (пункт 4), а.с.16-18. 05
лютого 2013 року, на підставі вказаного
контракту, позивачем було ввезено на
митну територію України обумовлений
контрактом товар - лимонна кислота
моногідрат ВР2009/Е330 8-40 MESH, чистота
(100,1+-0,2%) у перерахунок на моногідрат,
допоміжних речовин у складні не
виявлені, для хімічних перетворень у
харчовій промисловості (C6Y8О7.H2О) рег.
номер CAS 5949-29-1, партія № ЗМТ1211017 - 4000
мішків. Країна виробництва: СN.
Виробник: WEIFANG ENSIGN INDUSTRY CO., LTD. Торгова
марка: ENSIGN.

Для митного оформлення вказаного
товару позивачем була подана вантажна
митна декларація за формою МД-2
№100250000/2013/046302 від 05.02.2013 року з
визначенням вартості за придбаний
товар за ціною контракту з
використанням основного методу
визначення митної вартості, у якій
товар був задекларований у митному
режимі «імпорт 40».

На підтвердження митної вартості
товару митному органу позивачем були
надані документи, перелік яких
наведений у графі 44 МД №100250000/2013/046302 від
05.02.2013 року (відповідно до
класифікатора документів,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України «Про затвердження
відомчих класифікаторів інформації з
питань державної митної справи, які
використовуються у процесі оформлення
митних декларацій»).

Митна вартість товару позивачем була
визначена виходячи з ціни контракту,
тобто за основним методом, який
встановлений ст. 58 Митного кодексу
України.

За результатами розгляду поданих до
митного оформлення документів,
здійснюючи перевірку правильності
визначення митної вартості товару, у
митного органу спрацювала система
АСАУР (автоматизована система аналізу
та управління ризиками) за кодом 121
«Перевірка правильності визначення
митної вартості товарів».

У зв'язку з цим, відповідачем,
відповідно до вимог підпункту 1 пункту 4
статті 54 Митного кодексу України було
здійснено контроль наявності в
підтверджуючих документів усіх
відомостей, використаних при
обчисленні митної вартості, в
результаті якого встановлено, що
документи, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості, не містять
всіх даних відповідно до обраного
методу визначення митної вартості та
містили розбіжності, а саме: -
відповідно до пункту 2 контракту №
LIQ120928B від 28 вересня 2012 року сума
контракту становить 489 000,00 доларів США,
згідно з доповненням № 05 від 08.12.2012 р. до
контракту № LIQ120928B від 28 вересня 2012 року
загальна сума додатку становить 77 000,00
доларів США. Згідно пункту 3 контракту
оплата проводиться Покупцем в доларах
США на розрахунковий рахунок продавця
на умовах 15 % передоплати, 85 % після
отримання коносаменту. Згідно інвойсу
від 08.12.2012 року № FLIQ120928B5 оплата товару
здійснюється на умовах попередньої
оплати у розмірі 15 % та 85 % після
отримання копій документів. Отже на
момент митного оформлення оплата за
товар повинна бути здійснена у розмірі
100 %, однак документи щодо оплати за
товар, згідно з частиною 2 статті 53
Митного кодексу України, ПП
«Акрілат-Хімконтракт» для
підтвердження заявленої митної
вартості митному органу надано не було;
- подана митна декларація країни
відправлення № 060121097 від 08.12.2012 року
складена китайською мовою, в той час
коли відповідно до ст.254 Митного
кодексу України передбачено, що якщо
документи містять дані, які є
необхідними для перевірки або
підтвердження відомостей, зазначених у
митній декларації, декларант
забезпечує переклад зазначених
документів за власний рахунок.

У зв'язку з виявленими розбіжностями
щодо митної вартості товару
відповідачем, відповідно до вимог ч. 3
ст. 53 Митного кодексу України було
запропоновано декларанту надати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару, а саме: - якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; - якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування; - виписки з
бухгалтерської документації; -
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару; - висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями; - інші
наявні документи для підтвердження
заявленої митної вартості товарів (за
бажанням декларанта).

Позивачем було повідомлено митний
орган про відсутність можливості
надати додаткові документи на
імпортовану партію, про що вчинено
відповідний запис на зворотному боці
декларації митної вартості
№100250000/2013/046302 від 05.02.2013 року.

Митним постом «Західний» Київської
регіональної митниці 05 лютого 2013 року
було прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №
100250000/2013/600103/1, яким було скориговано
митну вартість товару - лимонна кислота
моногідрат, виробник WEIFANG ENSIGN INDUSTRY CO., LTD,
торгової марки: ENSIGN з 0,77 дол. США до 0,88
дол. США за одиницю товару.

Митницею було визначено митну вартість
товару із застосуванням методу
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів.

Відповідно до п. 6 ст. 54 та ст. 256 Митного
кодексу України, у зв'язку із
прийняттям рішення про коригування
митної вартості товарів № 100250000/2013/600103/1
від 05.02.2013 року митним органом було
видано позивачу картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску товарів
№ 100250000/2013/00141 від 05.02.2013 року.

Позивачем, у відповідності до вимог ч. 7
ст. 55 Митного кодексу України, було
сплачено різницю між сумами платежів,
нарахованих згідно з митною вартістю,
визначеною Декларантом, та митною
вартістю, визначеною митним органом,
сплата якої забезпечується шляхом
надання гарантій відповідно до розділу
X Митного кодексу України і товар був
випущений у вільний обіг під сплату
гарантійних зобов'язань.

Для випуску товарів у вільний обіг
позивач оформив вантажну митну
декларацію №100250000/2013/046327 від 05.02.2013 року
за формою МД-2, виходячи з митної
вартості товару, визначеної митним
органом.

Протягом дії гарантійних зобов'язань
витребуваних Митницею додаткових
документів для підтвердження
заявленої позивачем митної вартості
товарів подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Митного кодексу
України, декларант або уповноважена
ним особа, які заявляють митну вартість
товару, зобов'язані: 1) заявляти митну
вартість, визначену ними самостійно, у
тому числі за результатами
консультацій з митним органом; 2)
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню; 3) нести всі додаткові
витрати, пов'язані з коригуванням
митної вартості або наданням митному
органу додаткової інформації.

У разі виявлення розбіжностей у
поданих декларантом документах,
виявлення ознак підробки або наявності
чи відсутності всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, митний орган має право вимагати
від декларанта надання додаткових
документів, перелік яких визначено
законодавцем.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів митний орган визнає
заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень ст. 55 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 58 глави 9 Митного кодексу
України вказано, що метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Відповідно до ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні: а) за ціною
договору щодо ідентичних товарів; б) за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості; г) на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Митною вартістю за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, є вартість
операції, тобто ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за товари,
якщо вони продаються на експорт в
Україну, скоригована в разі потреби
відповідно до частини другої цієї
статті. Ціна, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
які повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів на користь продавця
та/або на користь продавця через третіх
осіб, та/або на пов'язаних з продавцем
осіб. Такі платежі можуть бути
здійснені прямо або опосередковано
шляхом переказу грошей, акредитиву,
інкасування або за допомогою інших
розрахунків (вексель, передача цінних
документів тощо) ( ч. 1 ст. 267 Митного
кодексу України).

При проведенні перевірки правильності
визначення митної вартості у митного
органу виникли обґрунтовані сумніви
стосовно прийнятності заявленої
декларантом ціни товару.

Митний орган з метою здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів має право: 1)
упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості; 2) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
письмово запитувати від декларанта або
уповноваженої ним особи встановлені
статтею 53 цього Кодексу додаткові
документи та відомості, якщо це
необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості; 3) у
випадках, встановлених цим Кодексом,
здійснювати коригування заявленої
митної вартості товарів; 4) проводити в
порядку, визначеному статтями 345-354
цього Кодексу, перевірки правильності
визначення митної вартості товарів
після їх випуску; 5) звертатися до
митних органів інших країн із запитами
щодо надання відомостей, необхідних
для підтвердження достовірності
заявленої митної вартості; 6)
застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю (ч. 5).

Частинами 7 та 8 ст. 55 Митного кодексу
України встановлено, що у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням митного органу про
коригування заявленої митної вартості
товарів митний орган за зверненням
декларанта або уповноваженої ним особи
випускає товари, що декларуються, у
вільний обіг за умови сплати митних
платежів згідно з митною вартістю цих
товарів, визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною митним органом,
шляхом надання гарантій відповідно до
розділу Х цього Кодексу. Строк дії
таких гарантій не може перевищувати 90
календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленої
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

З аналізу наведених норм законодавства
з питань митної справи вбачається, що у
разі виявлення розбіжностей у поданих
декларантом документах, виявлення
ознак підробки або наявності чи
відсутності всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, митний орган має право вимагати
від декларанта надання додаткових
документів, перелік яких визначено
законодавцем.

Зі справи вбачається, що митна вартість
імпортованих товарів не могла бути
визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються, оскільки
відповідачем, під час здійснення
контролю наявності в підтверджуючих
документах усіх відомостей,
використаних при обчисленні митної
вартості, було встановлено, що
документи, які підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості, не містять
всіх даних відповідно до обраного
методу визначення митної вартості та
містили розбіжності.

Жодного документу, який витребовувався
митним органом, позивачем митниці
надано не було.

Згідно розділу ІІ Порядку заповнення
митних декларацій на бланку єдиного
адміністративного документа,
затвердженого Наказом Міністерства
фінансів України від 30.05.2012 № 651 та
Митного кодексу України графа 44 ВМД
повинна містити повний перелік наданих
декларантом документів. В той же час,
серед переліку документів, що
подавалися разом із ВМД № 100250000/2013/046302
від 05.02.2013 року, який наведений у графі 44
декларації, документ про оплату товару
відсутній. Будь-яких інших доказів, які
б підтверджували надання даного
документу відповідачу при первинному
поданні митної декларації позивачем
суду надано не було.

Відповідно до Міжнародних правил
інтерпретації комерційних термінів
ІНКОТЕРМС CIF (Cost, Insurance, Freight) - (Вартість,
страхування і фрахт): продавець
здійснив поставку, коли товар перейшов
через поручні судна в порту
відвантаження, а продажна ціна включає
в себе вартість товару, фрахт або
транспортні витрати, а також вартість
страхування для морських перевезень.
Продавець за умовами CIF повинен
отримати страховий поліс, який повинен
покривати CIF-ціну плюс 10 %, і по
можливості, бути у валюті контракту.

Тобто, на момент митного оформлення
товарів позивач повинен був надати
митному органу страхові документи, що
містять відомості щодо вартості
страхування, однак такі документи
надані не були.

Ухвалюючи рішення, суд вірно не бзяв до
уваги пояснення представника позивача
з приводу того, що ПП
«Акрілат-Хімконтракт» (Покупець за
договором) та компанія «WEIFANG ENSIGN INDUSTRY CO.,
LTD» було укладено додаткову угоду №1
від 22.11.2012 року та додаток до контракту
№ 1 від 18.10.2012 року, додаток до контракту
№ 2 від 27.10.2012 року, додаток до контракту
№ 3 від 01.11.2012 року, додаток до контракту
№ 4 від 10.11.2012 року, додаток до контракту
№ 6 від 31.12.2012 року, якими змінено ціну
товару та погоджено здійснення
поставки товару шістьома партіями,
адже дані документи були надані тільки
під час судового розгляду справи.
Оскільки предметом судового розгляду є
законність рішень митного органу, то
такими, що мають юридичне значення при
вирішенні даного спору є лише
документи, що були надані митниці під
час первинного митного оформлення
товару та протягом 80 днів після випуску
товару у вільний обіг під гарантійні
зобов'язання. Контроль за правильністю
визначення митної вартості входить до
функцій митного органу, а не суду.

З цих самих підстав не підлягає оцінці
страховий поліс як документ, що має
юридичне значення, наданий позивачем
лише під час судового розгляду.

Разом з тим, ПП «Акрілат-Хімконтракт»
було використано передбачену ч. 7 ст. 55
Митного кодексу України можливість
випуску товару у вільний обіг, що
передбачало можливість підтвердження
заявленої митної вартості товарів
шляхом подання додаткової інформації
протягом 80 днів з дня випуску товарів.

Проте, у встановлений законодавством
термін дії гарантійних зобов'язань
позивач не надав додаткових документів
на підтвердження заявленої митної
вартості товарів.

За вказаних обставин, зважаючи на
ненадання декларантом документів,
витребуваних митним органом на
підтвердження заявленої митної
вартості товару за наявності у митного
органу обґрунтованого сумніву щодо
достовірності рівня митної вартості,
визначеного декларантом, суд дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
у митного органу підстав для
корегування заявленої позивачем
митної вартості імпортованого товару.

Тким чином, з огляду на наведене, суд
обґрунтовано вказав про дотримання
відповідачем вимог чинного
законодавства при прийнятті рішення
про коригування митної вартості товару
№ 100250000/2013/600103/1 від 05.02.2013 року за
методом визначення митної вартості за
ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів та при винесенні
картки відмови в прийнятті митної
декларації № 100250000/2013/00141 від 05.02.2013
року.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ПП
"Акрілат-Хімконтракт" залишити без
задоволення, постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 травня 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді