Справа № 805/1250/14
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Толстолуцька
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
справа №805/1250/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді Старосуда
М.І., суддів: Василенко Л.А., Гайдара А.В.,
при секретарі Марциновському А.К., за
участю представника відповідача
Самаріної О.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харцизьку
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 р. у справі № 805/1250/14 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
м. Харцизьку Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Харцизьку
Донецької області про стягнення
витрат на виплату пенсії за період з
жовтня 2013 року по грудень 2013 року на
загальну суму 191,73 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому зазначив, що згідно
Закону України "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
починаючи з 01.04.2001 повинні
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду пенсії, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. З огляду на що просив
відшкодувати Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійного
захворювання України у м. Харцизьку
Донецької області витрати по виплаті
пенсії ОСОБА_3 за період з жовтня 2013
року по грудень 2013 року на загальну
суму 191,73 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 р. адміністративний позов
управління Пенсійного фонду України
в м. Харцизьку Донецької області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Харцизьку про стягнення витрат на
виплату пенсії за період з жовтня 2013
року - по грудень 2013 року на загальну
суму 191,73 грн. - задоволено.

Стягнуто з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Харцизьку
витрати на виплату пенсії ОСОБА_3 за
період з жовтня 2013 року - по грудень 2013
року на загальну суму 191,73 грн.

Не погодившись із зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як прийняту з порушенням
матеріального та процесуального права
та прийняти нову постанову, якою
відмовити в задоволені позову у
повному обсязі, оскільки нещасний
випадок з ОСОБА_3 стався при виконанні
ним трудових обов'язків на території
Азербайджанської РСР у 1972 році, а тому
ж він не був застрахований в Україні і
за нього не сплачувались страхові
внески до ФССНВУ.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
відповідач відмовився прийняти до
відшкодування та підписати акти
щомісячної звірки витрат відносно
пенсіонера ОСОБА_3 за жовтень 2013 року -
63,91 грн., листопад 2013 року - 63,91 грн.,
грудень 2013 року -63,91 грн.

З копії акту про нещасний випадок на
виробництві вбачається, що нещасний
випадок з ОСОБА_3 трапився в травні 1972
року на підприємстві, що розташоване на
території Азербайджанської РСР.

З цього приводу колегія суддів
зазначає, що статтями 21, 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" від
23.09.1999 року № 1105-ХІУ (надалі за текстом -
Закон № 1105-ХІУ) визначено, що у разі
настання страхового випадку обов'язок
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду, заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я або в разі його смерті,
виплачуючи йому або особам, які
перебували на його утриманні, зокрема,
пенсію по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання чи пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, а також організація
поховання померлого та відшкодування
вартості пов'язаних з цим ритуальних
послуг відповідно до місцевих умов,
покладений на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затверджений Постановою
правління Пенсійного фонду України,
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України 04.03.2003 № 5-4/4,
зареєстрованою в МЮ України 16.05.2003 р. за
№ 376/7697.

Зазначений Порядок відшкодування
визначає механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків Пенсійному Фонду України
витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій, які призначені
застрахованим особам та потерпілим
особам, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
про відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

За змістом частини 2 статті 2 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР або законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
Закону.

При цьому, право на таке забезпечення,
яке встановлено в Україні, не залежить
від того, у якій з колишніх республік
СРСР стався нещасний випадок на
виробництві з застрахованою особою або
виникло професійне захворювання,
пов'язане з виконанням нею трудових
обов'язків.

Абзацом третім пункту 3 розділу XI
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлено, що вся
заборгованість потерпілим на
виробництві та членам їх сімей, яким до
набрання чинності цим Законом
підприємства, установи та організації
не відшкодували матеріальної і
моральної (немайнової) шкоди,
заподіяної ушкодженням здоров'я,
виплачується цими підприємствами,
установами і організаціями, а в разі їх
ліквідації без правонаступника -
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків.

Отже, за змістом наведеної норми
обов'язок Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
відшкодувати потерпілим на
виробництві та членам їх сімей
матеріальну і моральну (немайнову)
шкоду, заподіяну ушкодженням здоров'я,
не залежить від того, чи сплачували
Фонду страхові платежі підприємства,
на яких було ушкоджено здоров`я
потерпілого.

Відповідно до статті 1 Угоди про
гарантії прав громадян держав-учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
сфері пенсійного забезпечення від 13
березня 1992 року, пенсійне забезпечення
громадян держав-учасниць даної Угоди
та членів їх сімей здійснюється за
законодавством держави, на території
якої вони проживають.

Статтею 3 цієї Угоди встановлено, що всі
витрати, пов'язані зі здійсненням
пенсійного забезпечення за даною
Угодою, несе держава, яка надає
забезпечення.

За змістом цієї норми взаємні
розрахунки між державами можуть
проводитися лише на підставі
двосторонніх договорів.

З огляду на зазначене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо стягнення з відповідача
витрат по виплаті пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання ОСОБА_3,
оскільки позивач виплатив йому пенсію
по інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві на території
колишніх республік СРСР, тому
відшкодувати позивачу вказані витрати
повинен відповідач.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішена
справа, що обумовлює залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 24, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
ЛА :

Апеляційну скаргу Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Харцизьку
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 р. у справі № 805/1250/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 11 березня
2014 р. у справі № 805/1250/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі - з 15.04.2014
року.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

Л.А. Василенко

А.В. Гайдар