Справа № 638/19601/13-а
Суддя: Купіна М. А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дзержинський районний суд м.Харкова
52в м. м. Харків Харківська область
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 квітня 2014 року

Дзержинський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді: КУПІНОЇ М.А.,

при секретарі: ОЛІЙНИК О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Харківського університету повітряних
сил імені Івана Кожедуба про визнання
бездіяльності протиправною та
стягнення заборгованості по грошовій
компенсації замість належного до
видачі речового майна, -

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом. При цьому
посилався на наступне.

Він проходив військову службу у
Харківському університеті Повітряних
Сил імені Івана Кожедуба (далі -
Університет) на посаді старшого
викладача кафедри
інженерно-авіаційного факультету у
військовому званні підполковник.
Наказом начальника Генерального штабу
- Головнокомандувача Збройних сил
України (по особовому складу) від 11
жовтня 2013 року № 690 позивач був
звільнений з військової служби у запас
з правом носіння військової форми
одягу, та з 29 жовтня 2013 року виключений
зі списків особового складу
Університету наказом начальника
Університету (по стройовій частині) від
29 жовтня 2013 року № 246.

На речовому забезпеченні під час
проходження служби перебував у самому
Університеті. Він забезпечувався
речовим майном, але не у повному обсязі,
у зв'язку з чим, на момент звільнення
його з військової служби утворилася
заборгованість у розмірі 10657,65 грн..

Оскільки, на момент виключення
позивача зі списків особового складу
Університету та станом на теперішній
час відповідач не розрахувався з ним
стосовно належного йому до видачі за
найменуванням та розмірами речового
майна, він як військовослужбовець,
звільнений у запас з правом носіння
військової форми одягу, бажає
скористатися правом, наданим йому
пунктом 27 "Положення про порядок
речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час", затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 28.10.2004 р.
№ 1444, на отримання саме грошової
компенсації замість невиданого
речового майна.

З метою досудового вирішення цього
питання позивач через свого
представника звертався до
командування Університету з
проханням виплатити у добровільному
порядку заборгованість по грошовій
компенсації замість належного до
видачі речового майна, однак
відповідач відповів відмовою
виплатити заборгованість, посилаючись
на відсутність фінансування за цим
призначенням.

Оскільки, на момент виключення зі
списків особового складу Університет
не розрахувався з ним стосовно
належного до видачі речового майна або
грошової компенсації замість нього та
враховуючи відмову з боку Харківського
університету Повітряних Сил виплатити
грошову компенсацію у добровільному
порядку, позивач вважає, що з боку
Харківського університету Повітряних
Сил безумовно має місце протиправна
бездіяльність, якою порушено його
право на одержання грошової
компенсації замість речового майна і
йому завдана шкода.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити у повному
обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, був повідомлений
належним чином про час та місце
розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи
та проаналізувавши доводи, наведені у
позові, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 9
Закону України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" № 2011-XII в редакції,
яка діяла до 11.03.2000 року,
військовослужбовці одержують за
рахунок держави грошове забезпечення,
а також речове майно і продовольчі
пайки або за бажанням
військовослужбовця грошову
компенсацію замість них.

Частиною 2 статті 9 цього Закону
визначено, що порядок і розміри
грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців та
компенсації замість речового майна і
продовольчих пайків встановлюються
Кабінетом Міністрів України з
урахуванням коефіцієнта індексації
грошових доходів.

Дію частини 2 статті 9 вказаного Закону
№ 2011-XII призупинено Законом України
"Про деякі заходи щодо економії
бюджетних коштів" в частині одержання
військовослужбовцями речового майна і
продовольчих пайків або за бажанням
військовослужбовців грошової
компенсації замість них. Закон набув
чинності з 11.03.2000 року.

Отже, за змістом статті 9 Закону № 2011-XII
(у редакції зі змінами, внесеними
Законом № 1459-III, що набрав чинності 11
березня 2000 року) військовослужбовці
мали право одержати грошову
компенсацію лише за речове майно,
неодержане до березня 2000 року.

Аналіз наведених норм свідчить про те,
що у зв'язку з прийняттям Закону № 1459-III,
який набрав чинності 11 березня 2000 року,
було зупинено дію частини другої
статті 9 Закону № 2011-XII щодо права осіб
звільнених з військової служби на
одержання грошової компенсації за не
отримане речове майно.

Таким чином, у ОСОБА_1, який звільнився з
військової служби в 11 жовтня 2013 року,
відсутнє право на одержання грошової
компенсації за не отримане речове
майно.

Законом України від 03 листопада 2006 року
№328-V "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України з питань
соціального захисту
військовослужбовців,
військовозобов'язаних та резервістів,
які призвані на навчальні (або
перевірочні) та спеціальні збори, і
деяких інших осіб" статтю 9 Закону
України "Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей" викладено в новій редакції, а
також доповнено статтею 9-1 (у редакції,
чинній до 01 січня 2008 року), якою було
передбачено, зокрема, що продовольче та
речове забезпечення
військовослужбовців здійснюється за
нормами і в терміни, що встановлюються
Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовці, які проходять
військову службу за контрактом або
перебувають на кадровій військовій
службі, мають право на отримання
замість належних їм за нормами
забезпечення предметів речового майна
грошової компенсації в розмірі
вартості зазначених предметів.

При цьому положення частини другої
статті 9-1 Закону України "Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей" регулюють порядок виплати
компенсації замість речового майна
військовослужбовцям, які проходять
військову службу за контрактом або
перебувають на кадровій військовій
службі, і не поширюються на
військовослужбовців, звільнених з
військової служби.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що оскільки на момент
звернення ОСОБА_1 для отримання
грошової компенсації замість речового
майна Закон України "Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей" не передбачав
такого права для військовослужбовців,
звільнених у запас або відставку, то
пункт 27 Положення про речове
забезпечення військовослужбовців
Збройних Сил та інших військових
формувань у мирний час, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28 жовтня 2004 року №1444, не підлягає
застосуванню, оскільки суперечить
положенням даного Закону.

Наведену правову позицію відображено в
постановах Верховного Суду України від
04 грудня 2012 року по справі № 21-345а12 та
від 19 березня 2013 року у справі №21-38а13,
прийнятій за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Стосовно посилань позивача та його
представника на постанову Кабінету
Міністрів України від 28.10.2004 № 1444 суд
зазначає наступне.

З січня 2001 року набула чинності стаття
16 Закону України "Про Збройні Сили
України", якою військовослужбовцям
гарантувалося одержання за рахунок
держави житла, фінансового, речового,
продовольчого, медичного (у тому числі
санаторно-курортного) та інших видів
забезпечення у розмірах, які
визначаються Кабінетом Міністрів
України і враховують характер та умови
службової діяльності, стимулюють
заінтересованість громадян України у
військовій службі. Зазначений Закон не
передбачав отримання грошової
компенсації за не отримане речове
забезпечення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 28.10.2004 № 1444, на яку посилається
позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги,
затверджено Положення про порядок
речового забезпечення
військовослужбовців Збройних Сил та
інших військових формувань у мирний
час, відповідно до пункту 27 якого
військовослужбовці, звільнені у запас
або відставку з правом носіння
військової форми одягу, за бажанням
можуть отримати речове майно, яке вони
не отримали під час звільнення, або
грошову компенсацію за нього за цінами
на день підписання наказу про
звільнення. Зазначеним особам,
звільненим у запас або відставку після
закінчення строку контракту, за
належне їм, але не отримане протягом
дії контракту речове майно
виплачується грошова компенсація
пропорційно часу, що минув з дня
виникнення права на отримання цього
майна до дати закінчення контракту, або
видається речове майно на суму
грошової компенсації. У разі
звільнення у запас військовослужбовцю
видається речовий атестат, який
додається до особової справи. Якщо
протягом 12 місяців після звільнення
військовослужбовець буде призваний із
запасу, до його забезпечення
зараховується раніше отримане речове
майно. Постанова набула чинності в день
її прийняття.

Суд вважає, що посилання на
вищезазначену постанову Кабінету
Міністрів України є безпідставними,
так як нею визначено порядок та розміри
грошового та матеріального
забезпечення військовослужбовців, а не
поновлено право позивача на отримання
грошової компенсації замість
неодержаного речового майна, яке було
призупинено Законом України "Про деякі
заходи, щодо економії бюджетних коштів"
від 17.02.2000 року.

За таких обставин, правові підстави для
задоволення позову щодо стягнення на
користь позивача грошової компенсації
замість неодержаного речового майна в
суду відсутні.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 10, 11, 12, 14, 15, 17, 69, 71, 79,
158 - 164, 167 КАС України, суд, -

п о с т а н о в И В:

В задоволенні позову - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративному суду
через Дзержинський районний суд м.
Харкова шляхом подачі протягом 10 днів з
дня її проголошення апеляційної
скарги, а в разі застосування судом ч. 3
ст. 160 КАС України, з дня отримання копії
постанови.

Повний текст постанови складено 14
квітня 2014 року.

Суддя: