Справа № 2а/0270/3724/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/78060/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 06 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Літинської районної
державної адміністрації, треті особи:
ОСОБА_4, відділ Держкомзему у
Літинському районі Вінницької області,
про визнання протиправним та
скасування розпорядження, -в с т а н о в
и л а:ОСОБА_5 звернулась до суду з
позовом до Літинської районної
державної адміністрації, треті особи:
ОСОБА_4, відділ Держкомзему у
Літинському районі Вінницької області,
про визнання протиправним та
скасування розпорядження.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду

від 05 жовтня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного
адміністративного суду

від 06 листопада 2012 року постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду

від 05 жовтня 2012 року скасовано та
прийнято нове рішення, яким позов
задоволено.

Визнано протиправними та скасовані
розпорядження Літинської

районної державної адміністрації №109
від 02 березня 2007 року та №217

від 12 травня 2010 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь позивача
документально-підтверджений судовий
збір в розмірі 32 грн. 19 коп.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням апеляційного суду,
ОСОБА_4 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що 10 вересня 2002
року державним актом на право
приватної власності на землю серії ВН
2611 на підставі рішення 2 сесії 23
скликання Дашковецької сільської ради
від 24 вересня 1998 року передано у
приватну власність ОСОБА_5 земельну
ділянку площею 0,10 га.

Розпорядженням Літинської районної
державної адміністрації

від 02 березня 2007 року №109 земельну
ділянку ОСОБА_5 вилучено та передано до
земель запасу Дашковецької сільської
ради, а державний акт визнано
недійсним.

В подальшому розпорядженням
Літинської районної державної
адміністрації

від 12 травня 2010 року №217 спірну
земельну ділянку передано у власність
ОСОБА_4

Вважаючи вищезазначені розпорядження
відповідача протиправними, позивач
звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що
оскаржувані розпорядження відповідача
є протиправними та суперечать вимогам
чинного законодавства.

З таким висновком апеляційного суду
погоджується і колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на таке.

Положеннями частини 2 статті 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання,
в тому числі, вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Згідно зі статтею 149 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
земельні ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування на підставі та в
порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

У разі незгоди землекористувача з
вилученням земельної ділянки питання
вирішується в судовому порядку.

Так, судами встановлено, що вилучення
земельної ділянки у ОСОБА_5 проводилось
без надання нею згоди, а отже
розпорядження Літинської районної
державної адміністрації від 02 березня
2007 року №109 прийнято з порушенням вимог
чинного законодавства.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновком апеляційного суду про
необхідність скасування розпорядження
Літинської районної державної
адміністрації

від 12 травня 2010 року №217, якою передано
у власність спірну земельну ділянку
ОСОБА_4, оскільки зазначена земельна
ділянка вилучена з порушенням норм
чинного законодавства.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлене у справі рішення
апеляційного суду є законним і
обґрунтованим, а тому підстави для його
зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького апеляційного
адміністративного суду

від 06 листопада 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_5 до Літинської районної
державної адміністрації, треті особи:
ОСОБА_4, відділ Держкомзему у
Літинському районі Вінницької області,
про визнання протиправним та
скасування розпорядження - залишити
без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: