Справа № 802/4745/13-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/4745/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Томчук А.В.
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач : Миколенко Руслан
Леонідович

відповідач (апелянт) : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у Вінницькій області на
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "АКВ Українське
каолінове товариство" до Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АВК Українське
каолінове товариство" звернулось до
Вінницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Козятинської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових-повідомлень
рішень, рішень про результати розгляду
скарг.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року задоволено адміністративний
позов товариства з обмеженою
відповідальністю "АКВ Українське
каолінове товариство". Не погоджуючись
із рішенням суду першої інстанції,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить суд скасувати постанову
Вінницького окружного
адміністративного суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог,
посилаючись при цьому на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, які мають значення для справи
та порушення норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору.

В судовому засіданні представник
позивача заперечував проти
задоволення вищевказаної апеляційної
скарги та просив суд залишити її без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2014 року без змін.

Відповідач явку уповноваженого
представника не забезпечив, причини
неявки суду невідомі, хоча відповідач
був належним чином повідомлений, що
підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, які прибули в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
у період з 18.06.2013р. по 10.07.2013р. податковим
органом проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ "АВК
Українське каолінове товариство" з
питань достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за період з
01.07.2012р. по 30.04.2013р., результати якої
знайшли своє відображення в акті
№40/22/33697003 від 17.07.2013р.

Зокрема перевіркою встановлено, що на
порушення п.200.4, 200.14 ст.200 ПК України
позивачем завищено суму бюджетного
відшкодування ПДВ за період з 01.07.2012р.
по 30.04.2013р. на 236955 грн., в т.ч.: 02.2013р. - 15834
грн., 03.2013р. -173957 грн., 04.2013р. - 47164 грн.

Не погодившись з виявленими
порушеннями, ТОВ "АВК Українське
каолінове товариство" 23.07.2013р. подало
заперечення до вищезазначеного акту та
26.07.2013р. надало додатково документи, які
просило врахувати при розгляді
заперечень на акт перевірки від 17.07.2013р.

Згідно відповіді на заперечення до
акту перевірки №40/22/33697003 від 17.07.2013р.
№1894/22-01-18 від 30.07.2013р. та додатку до
відповіді на заперечення №1913/22-01-18 від
31.07.2013р. заперечення товариства
залишено без задоволення.

В подальшому, 02.08.2013р. Козятинською ОДПІ
винесено податкове
повідомлення-рішення форми "В1" № ,
яким зменшено суми бюджетного
відшкодування заявлені товариством на
загальну суму 236955 грн., в тому числі за
лютий 2013р. - 15834 грн., за березень 2013р. -
173957 грн., за квітень 2013р. на суму 47164 грн.
та нараховано штрафні санкції на суму
59239 грн.

Скориставшись наданим правом, позивач
16.08.2013р. подав скаргу до Головного
управління Міністерства доходів і
зборів у Вінницькій області.

Під час розгляду первинної скарги
товариства Козятинською ОДПІ
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ "АКВ Українське
каолінове товариство" з питань
достовірності нарахування сум
бюджетного відшкодування ПДВ на
розрахунковий рахунок за період з
01.07.2012р. по 30.04.2013р., результати якої
викладено в акті №64/22/33697003 від 04.10.2013р.

Згідно розділу 4 вказаного акту,
зазначено, що на порушення п.200.4. 200.5, 200.14
ст.200 ПК України товариством завищено
суму бюджетного відшкодування з ПДВ за
період з 01.07.2012р. по 30.04.2013р. на 98587 грн., в
т.ч: 02.2013р. - 65000 грн., 04.2013р. 33587 грн.; на
порушення п.200.4. 200.5, 200.14 ст.200 ПК України
у товариства відсутнє право на
отримання бюджетного відшкодування з
ПДВ за період з 01.07.2012р. по 30.04.2013р. на 299672
грн. в т.ч: 03.2013р. - 299672 грн.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 17.10.2013р. за №
9067/10/10-02-11 ГУ Міндоходів у Вінницькій
області скасовано податкове
повідомлення-рішення Козятинської
ОДПІ від 02.08.2013р. № та зобов'язано
Козятинську ОДПІ скласти та направити
позивачу податкове
повідомлення-рішення форми "В3" про
відмову у наданні бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість в розмірі 299672 грн. (а.с.119-126).

В свою чергу, позивач направив до
Міністерства доходів і зборів України
скаргу на рішення про результати
розгляду первинної скарги від 17.10.2013р.
за № 9067/10/10-02-11.

З урахуванням вказаних вище обставин,
відповідачем 17.10.2013р. сформовано
податкові повідомлення рішення
№, яким позивачу відмовлено в
надані бюджетного відшкодування ПДВ на
суму 173957 грн. та №, яким позивачу
зменшено суму бюджетного
відшкодування з ПДВ у розмірі 224302 грн.
та застосовано штрафні санкції у
розмірі 56076 грн.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України від 25.11.2013р. №15949/6/99-99-10-01-15
скасовано
податкове-повідомлення-рішення
Козятинської ОДПІ від 02.08.2013р. № з
урахуванням рішенням, прийнятого за
результатами розгляду первинної
скарги в частині визначення завищення
бюджетного відшкодування на суму 33587
грн. ПДВ та у відповідній частині
штрафну санкцію, а в іншій частині
зазначене податкове
повідомлення-рішення з урахуванням
рішення, прийнятого за розглядом
первинної скарги, залишено без змін, а
скаргу частково задоволено.

Рішенням Міністерства доходів і зборів
України №15949/6/99-99-10-01-15 від 25.11.2013р. про
результати розгляду скарги прийнято
податкове повідомлення-рішення форми
"В1" №001432200 від 25.11.2013р. про зменшення
бюджетного відшкодування ПДВ на суму
190715 грн. та застосування штрафних
санкцій у сумі 47679 грн. У зв'язку з
вищезазначеним рішенням про
результати розгляду скарги податкові
повідомлення-рішення форми "В1" №
від 02.08.2013 року та № від 17.10.2013р.
вважаються такими, що скасовані.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
дії відповідача не відповідають
вимогам Податкового Кодексу, тобто є
протиправними. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції.

Підставами для винесення податкових
повідомлень-рішень № від 17.10.2013
року та № від 25.11.2013 року
слугували висновки акту перевірки від
17.07.2013р. № 40/22/33697003.

Згідно рішення № від 25.11.2013 року
ТОВ "АВК Українське каолінове
товариство" безпідставно до розрахунку
бюджетного відшкодування за лютий 2013р.
включено суму податку на додану
вартість в сумі 65000 грн., та за березень
2013р. - 125715 грн. У зв'язку з чим до
товариства застосовано штрафні
санкції 47679 грн.

Сума 173957 грн. визначена у податковому
повідомленні-рішенні № від 17.10.2013
року - це частка суми завищення
бюджетного відшкодування за березень
2013 року (299672 грн.), яка на момент
проведення перевірки не відшкодована.

Підставою для прийняття оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень стали
висновки акту перевірки згідно яких,
ТОВ "АВК Українське каолінове
товариство" до розрахунку бюджетного
відшкодування за лютий місяць 2013 року
включило суму ПДВ в розмірі 65000 грн. по
взаємовідносинах з ТОВ
"Спецмонтаж-Сервіс" по операціям з
придбанням товарів (робіт, послуг),
пов'язаних з спорудженням основних
фондів, які не відображено на балансі
підприємства (на рах.10 "Основні засоби),
та які станом на 28.02.2013р. не введені в
експлуатацію, не приймають участі в
виробництві готової продукції та
обліковуються на рах.15 "Капітальне
будівництво"; за березень місяць 2013
року в сумі 299672 грн. (125715 грн. визначених
у податковому повідомленні-рішенні) по
господарським операціям, нарахування
податкового кредиту яких відбулось
внаслідок спорудження (будівництва)
основних фондів, які не відображено на
балансі підприємства (на рах. 10 "Основні
засоби"), які станом на 30.04.2013р. не
введені в експлуатацію, не приймають
участь у виробництві готової продукції
та обліковуються на рах.15 "Капітальне
будівництво") по операціям з
придбанням товарів (робіт, послуг),
пов'язаних із спорудженням основних
фондів у ПБФ "Яніцький", ТОВ "Профітех
ЛТД" .

Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з:

- придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг;

- придбання (будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у тому
числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності);

- отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

- ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

При цьому, згідно з пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з :

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів, у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до пунктів 200.1, 200.2, 200.3
статті 200 Податкового кодексу України,
сума податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

З положень пункту 198.3 статті 198
Податкового кодексу України
вбачається, що право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

А якщо є право на податковий кредит, то
й право на бюджетне відшкодування є
незмінним.

Необґрунтованим з точки зору
податкового законодавства є
твердження відповідача, що до моменту
введення в експлуатацію основних
засобів ТОВ "АВК Українське каолінове
товариство" не має права на бюджетне
відшкодування ПДВ сплаченого
контрагентам при будівництві основних
засобів.

Відповідно до пунктів 200.6, 200.7, 200.8
статті 200 Податкового кодексу України,
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному органу державної
податкової служби податкову
декларацію та заяву про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації.

До податкової декларації платником
податків додаються розрахунок суми
бюджетного відшкодування та оригінали
митних декларацій.

Разом з тим слід зазначити, що сума 173957
грн. визначена у податковому
повідомленні-рішенні № від 17.10.2013
року - це частка суми завищення
бюджетного відшкодування за березень
2013 року (299672 грн.), яка на момент
проведення перевірки не відшкодована.

Таким чином, прийняття різних за формою
податкових повідомлень-рішень
викликане тим, що у податковому
повідомленні-рішенні форми "В3" №
від 17.10.2013 року відображено суму
завищеного бюджетного відшкодування,
яка на момент проведення перевірки не
відшкодована, в той час як у
податковому повідомленні-рішенні
форми "В1" № від 25.11.2012 р.
відображено суми, що на момент
проведення перевірки відшкодовані.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене відповідач не
довів правомірність своїх дій. В той же
час позовні вимоги позивача є
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами, відповідають
вимогам чинного законодавства, а тому
підлягають до задоволення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Козятинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у Вінницькій області, - залишити без
задоволення, а постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.