Справа № 818/8950/13-а
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.Справа № 818/8950/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Русанової В.Б.

Суддів: Курило Л.В. , Присяжнюк О.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної податкової
інспекції у м. Сумах Головного
управління Міндоходів у Сумській
області на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
21.01.2014р. по справі № 818/8950/13-а

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Преобразователь"

до Державної податкової інспекції у
м. Сумах Головного управління
Міндоходів у Сумській області

про визнання протиправними та
скасування податкового
повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014 р.
позов ТОВ "Науково-виробничого
підприємства "Преобразователь"
задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Сумах № 00392260/1 від 26.11.2013 р.

ДПІ у м. Сумах (далі-відповідач), не
погодившись із судовим рішенням,
подала апеляційну скаргу, в якій
простить скасувати постанову
Сумського окружного адміністративного
суду від 21.01.2014 р. та винести нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неврахування доводів податкового
органу щодо не в повному обсязі
відображення контрагентами позивача в
своїй звітності податкових
зобов'язань, не сплата ними податку до
бюджету, та як наслідок безпідставне
визначення позивачем податкового
кредиту, що привело до невірного
вирішення справи.

ТОВ "Науково-виробничого підприємства
"Преобразователь" (далі-позивач) подало
заперечення проти апеляційної скарги,
вважає постанову суду першої інстанції
законною та обґрунтованою, просить
залишити її в силі, а вимоги
апеляційної скарги без задоволення.

В судове засідання сторони не
з'явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
поважних причин неявки до суду, не
встановлено, в зв'язку з чим справа
розглядається в письмовому
провадженні відповідно до ст.197 КАС
України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заперечень проти
неї, дослідивши докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України
оскаржувана постанова переглянута в
межах апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідачем
проведено документальну планову
виїзну перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавств за
період з 01.04.2010 р. по 31.12.2012 р., , за
наслідками якої складено акт перевірки
№ 1555/2260/ від 07.05.2013 р. (а.с. 10-105).

За висновками акту перевірки зазначено
про порушення позивачем п. 7.2.3 п. 7.2, пп.
7.4.1, 7.4.5 п. 7.4, п. 7.5.1. п. 7.5, пп. 7.7.1. п. 7.7 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п. 14.1.156 ст. 14, п. 198.2, 198.3 ст. 198,
п. 200.1 ст. 200, п. 201.4 ст. 201 ПК України
оскільки у перевіряємому періоді
завищено податковий кредит по
господарським операціям поставки
товарів з ТОВ «КТА-СХІД -2009», ТОВ «
СМТ-Будівництво».

06.06.2013 р. відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу збільшено
зобов'язання з податку на додану
вартість на суму 216 387, 00 грн. та штрафних
санкцій в сумі 44602,00 грн.,, яке скасовано
в частині визначення податкового
зобов'язання по операціям з ТОВ
«Балдмайстер ВБК» та ТОВ «Укрексім» в
адміністративному порядку (а.с. 124, 126-130).

26.11.2013 р. відповідачем винесено
податкове повідомлення-рішення №
00392260/1, яким позивачу збільшено
зобов'язання з податку на додану
вартість на 163 887 грн., застосовано
штрафні (фінансові) санкції в розмірі 31
477 грн. (а.с. 132).

Підставою збільшення позивачу
податкового зобов'язання з ПДВ та
нарахування штрафних санкцій є
включення ним до складу податкового
кредиту сум ПДВ по операціям з ТОВ
"КТА-Схід 2009" та ТОВ "СМТ-Будівництво", що
на думку податкового органу не мали
реального характеру і були нікчемними
по ланцюгу постачання.

Також податковий орган посилається
скасування свідоцтв платників ПДВ у
ТОВ "КТА-Схід-2009" 05.12.2012 р., а у ТОВ
"СМТ-Будівництво" - 06.07.2012 р., наявність
розбіжностей між даними,
задекларованими позивачем та його
контрагентами по одним і тим ж
господарськими операціям, не
звітування контрагентів позивача та не
сплата ними податку до бюджету.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
доводи податкового органу про
відсутність реального характеру
господарських операцій позивача не
підтверджені належними доказами, тому
податкове повідомлення рішення є
безпідставним і підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що на підставі
договору від 28.05.2010 р. № 20 ТОВ "КТА-Схід
2009" (постачальник) поставлено позивачу
оргтехніку, обладнання (радіомодем,
перетворювач, кабель, грозозахист,
антени, акумуляторні батареї,
копьютери, веревери потів тощо) (а.с. 133).

В підтвердження виконання умов
договору позивачем як до податкового
органу, так і до суду надано договір,
специфікації товару, видаткові,
податкові накладні, оплата
підтверджується виписками по
банківському рахунку позивача (а.с.
136-152).

На підставі договору № 25 від 12.05.2011 р.
ТОВ "СМТ-Будівництво" (виконавець)
виконано монтажні роботи по
встановленню комунікаційного
обладнання автоматизованої системи
комерційного обліку електроенергії
Прикарапатського УБР (по 10 об'єктам),
Долинського ГПЗ ПАТ «Укранафта» (на
підстанції ПС 35/6 кВ «Борислав-23»), а
також роботи по налагоджуванню
працездатності комунікаційного
обладнання автоматизованої системи
комерційного обліку електроенергії
Долинського ГПЗ ПАТ «Укрнафта» на
підстанції ПС 35/6 кВ «Борислав-23», а
позивачем (замовник) прийнято та
оплачено такі роботи (а.с. 153-155).

В підтвердження виконання робіт
позивачем як до податкового органу, так
і до суду надано договір, кошториси,
акти здачі-прийняття виконаних робіт,
податкові накладні, оплата здійснена у
безготівковий спосіб, що засвідчено
виписками по рахунку позивача (а.с. 156,
161-162, 164-165).

В роботах по цьому договору
використано товарно-матеріальні
цінності, придбані позивачем у ТОВ
"КТА-Схід 2009" згідно угоди від 28.05.2010 р. №
20.

Судом також встановлено, що на підставі
договору № 27 від 17.05.2011 р. ТОВ
"СМТ-Будівництво" (виконавець) надано
послуги щодо капітального ремонту
установок для повірки трансформаторів:
УПТН 10 Е, УПТН 110 (35), УПТТ 3000 Е, які
належать позивачу (замовнику), а
замовник прийняв та оплатив послуги
(а.с. 157).

В підтвердження виконання робіт,
позивачем як до перевірки , так і до
суду надано договір, кошториси, акти
здачі-прийняття виконаних робіт,
податкові накладні, оплата здійснена у
безготівковий спосіб, що засвідчено
виписками по рахунку позивача (а.с. 160,
163, 166).

Суми ПДВ за вище вказаними операціями
віднесено до податкового кредиту
відповідних періодів.

Приданий товар та послуги використано
позивачем у власній господарській
діяльності, що не спростовується
податковим органом.

Відповідно до ст. 7 п. 7.4 п.п. 7.4.1, п.
7.5 ст. 7 Закону України "Про податок на
додану вартість", (який діяв на час
виникнення спірних правовідносин по
договору від 28.05.2010 р. № 20), податковий
кредит звітного періоду складається із
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів (робіт, послуг).

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України, що набрав
чинності з 01.01.2011 р., податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку із, зокрема: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до п. 198.2, ст. 198 ПК України
датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: або
дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг, або дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу, що передбачено п. 198.6. ст.
198 Податкового кодексу України.

Надані позивачем податкові накладні не
містять недоліків форми, змісту або
походження, тому є належною підставою
для формування позивачем податкового
кредиту, що також не заперечується
відповідачем.

Податковим органом не надано доказів
фізичної відсутності ТМЦ (робіт,
послуг) у натурі, а так само їх
використання не за призначенням,
відсутності матеріальних, трудових або
будь-яких інших виробничих ресурсів у
покупця.

З огляду на зазначене колегія суддів
погоджується судом першої інстанції,
що правомірності формування позивачем
податкового кредиту по господарським
операціям з ТОВ "КТА-Схід 2009", а також
робіт (послуг) від ТОВ "СМТ-Будівництво".

Доводи апеляційної скарги щодо не
звітування контрагентами позивача, не
в повному обсязі відображення ними
податкових зобов'язань по
взаємовідносинам з позивачем колегія
суддів вважає такими, що не позбавляють
права позивача на формування
податкового кредиту.

Законодавством України не передбачено
норми відповідно до якої, платник
податку несе відповідальність та
негативні наслідки у разі невиконання
його контрагентом зобов'язання по
сплаті податку до бюджету та не
звітуванні.

Правовий аналіз норм Податкового
Кодексу України. Закону України « Про
податок на додану вартість» свідчить,
що податкове законодавство не ставить
у залежність право позивача на
формування податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентами
податку до бюджету. Питання визначення
складу податкового кредиту
поширюється тільки на окремо взятого
платника податків і не ставить цей факт
у залежність від розрахунку з бюджетом
третіх осіб.

Крім того, судом встановлено, що на
момент видачі позивачу податкових
накладних ТОВ "КТА-Схід 2009", ТОВ
"СМТ-Будівництво були зареєстровані
платникам податку на додану вартість,
отже відсутні підстави вважати видані
податкові накладні недійсними.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на скасування свідоцтв
платника податку у контрагентів
позивача, колегія суддів не приймає до
уваги, оскільки зазначена подія
сталася в 2012р., проте як податкові
накладні датовані періодом травня,
липня 2010 р. та травня, червня 2011 р.,
тобто, контрагенти позивача в
зазначений період мали чинні свідоцтва
платників ПДВ.

За наведених обставин, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
скільки контрагенти позивача на момент
складання ними податкових накладних
перебували в Єдиному державному
реєстрі, мали свідоцтва платника
податку на додану вартість, дані
податкові накладні оплачені
позивачем, позивач правомірно
відносив сплачений ним в ціні товару
ПДВ до свого податкового кредиту.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції про безпідставність
збільшення позивачу зобов'язання з
податку на додану вартість на 163 887 грн.,
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 31 477 грн. спірним
податковим повідомленням-рішенням.

Частиною 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем належних доказів на
обґрунтування своїх доводів до суду
першої та апеляційної інстанції не
надано. Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно ч.1 ст. 200 КАС України залишає
апеляційну скаргу без задоволення,
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційної інстанції підтверджує, що
постанова суду першої інстанції
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді всіх обставин
справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а тому посилання позивача в
апеляційній скарзі на порушення судом
ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України є безпідставними.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Сумах
Головного управління Міндоходів у
Сумській області залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 21.01.2014р. по
справі № 818/8950/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Русанова
В.Б.Судді(підпис) (підпис) Курило Л.В.
Присяжнюк О.В.