Справа № 2а/2320/4/12
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/55012/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 09 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Будищанської сільської ради,
міськрайонного управління Держкомзему
у м. Черкаси та Черкаському районі,
третя особа: ОСОБА_5, про скасування
рішення Будищанської сільської ради та
скасування державного акту на право
приватної власності на землю, -в с т а н
о в и л а:ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до Будищанської сільської
ради, міськрайонного управління
Держкомзему у м. Черкаси та Черкаському
районі, третя особа: ОСОБА_5, про
скасування рішення Будищанської
сільської ради та скасування
державного акту на право приватної
власності на землю.

Постановою Черкаського районного суду
Черкаської області від 31 січня 2012 року
позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано
рішення Будищанської сільської ради

від 22 січня 2010 року № 34-1, в частині
затвердження технічної документації
та виділення у власність земельну
ділянку для будівництва та
обслуговування житлового будинку
ОСОБА_5 за адресою: будинок АДРЕСА_1.

Скасовано державний акт на право
власності на земельну ділянку виданого
ОСОБА_5 серії ЯК № 714355, в
адміністративних межах Будищанської
сільської ради Черкаського району,
Черкаської області, цільове
призначення земельної ділянки для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, площею 0,2420 га,
виданого 29 січня 2010 року.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року постанову Черкаського районного
суду Черкаської області від 31 січня 2012
року скасовано та постановлено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з постановленим у
справі рішенням апеляційного суду,
ОСОБА_4 звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судом норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення апеляційного суду
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню за таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 на праві
приватної власності належить будинок

АДРЕСА_2, відповідно до договору
купівлі-продажу від 31 березня 2008 року.

Будищанською сільською радою 17 вересня
2008 року прийнято рішення № 18-7 про
надання позивачу у користування
земельну ділянку розміром 0,20 га в
АДРЕСА_2.

Рішенням Будищанської сільської ради
від 22 січня 2010 року № 34-1 затверджено
технічну документацію про виділення у
власність ОСОБА_5 земельну ділянку для
будівництва та обслуговування
житлового будинку за адресою: будинок
АДРЕСА_1 та видано 29 січня 2010 року
державний акт серія ЯК

№ 714355 на право власності на зазначену
ділянку.

Вважаючи, що рішення Будищанської
сільської ради від 22 січня 2010 року № 34-1
та державний акт на право власності
ОСОБА_5 на земельну ділянку серія ЯК №
714355 порушують її права як суміжного
землекористувача, позивач звернулась
до суду з цим позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання,
в тому числі, вирішення відповідно до
закону питань регулювання земельних
відносин.

Відповідно до положень статей 91, 96
Земельного кодексу України власники
земельних ділянок та землекористувачі
зобов'язані, зокрема, не порушувати
прав власників суміжних земельних
ділянок та землекористувачів;
дотримуватися правил добросусідства
та обмежень, пов'язаних з встановленням
земельних сервітутів та охоронних зон.

Положеннями статті 118 Земельного
кодексу України громадянин,
зацікавлений в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, подають заяву до
відповідної міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Відповідна міська рада розглядає заяву
та в разі згоди надає згоду на розробку
проекту її відведення. Після розгляду
проекту відведення міська рада приймає
рішення про передачу ділянки у
власність.

При цьому погодження меж земельної
ділянки з суміжними власниками та
землекористувачами передбачено
статтею 198 Земельного кодексу України
при кадастровій зйомці як комплексу
робіт, що виконуються для визначення
меж земельних ділянок.

Разом тим, постановляючи рішення у
справі, суди попередніх інстанцій не
перевірили, чи було погоджено межі
спірної земельної ділянки з суміжними
власниками.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Таким чином, без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі
постановлене судом рішення не є
обґрунтованим.

Відповідно до статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції не може
досліджувати докази, встановлювати та
визнавати доведеними обставини, що не
були встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Згідно з частиною 2 статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування рішень судів
першої та апеляційної інстанції і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи і не можуть бути
усунені судом касаційної інстанції.

Виходячи з наведеного, постановлені у
справі рішення судів першої та
апеляційної інстанції підлягають
скасуванню, а справа - поверненню на
новий розгляд суду першої інстанції.

Керуючись статтями 220, 221, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Постанову Черкаського районного суду
Черкаської області від 31 січня 2012 року
та постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 09 серпня 2012
року у справі - скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_4 до
Будищенської сільської ради,
міськрайонного управління Держкомзему
у м. Черкаси та Черкаському районі,
третя особа: ОСОБА_5, про скасування
рішення Будищенської сільської ради та
скасування державного акту на право
приватної власності на землю -
повернути на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: