Справа № 820/4/14
Суддя: Самойлова В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 820/4/14
Харківський окружний адміністративний
суд в складі:
судді Самойлової В.В.
секретаря судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Красноградської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про визнання незаконною та
Позивач звернувся до належного суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправною та
скасувати вимогу про сплату боргу №
Ф-40-У від 08.11.2013 року, прийняту
Красноградською об'єднананою
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області щодо нього,
посилаючись на те, що остання є такою,
що прийнята з порушенням вимог чинного
законодавства України.
Представник позивача за довіреністю
ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача за
довіреністю Гришин Р.П. проти позову
заперечував посилаючись на те, що
оскаржувана вимога є законною та такою
що винесена на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
Заслухавши представників сторін,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.
Встановлено, що Красноградською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області
стосовно ОСОБА_1 було складено вимогу
№ Ф-40-У від 08.11.2013 року про сплату
недоїмки з єдиного внеску на суму 4010,30
Так, підставою для винесення даної
вимоги стало наступне.
Відповідно до листа управління
Пенсійного фонду України в
Кегичівському районі від 22.11.2013 р. №
1878/03-15, який надійшов до податкового
органу, ОСОБА_1 за 2011 рік до управління
Пенсійного фонду України не надана
була річна звітність та не сплачено
єдиний соціальний внесок за 2011 рік, у
зв'язку з чим Пенсійним фондом України
ОСОБА_1 нарахована сума єдиного
соціального внеску на 2011 рік та штрафна
санкція. В обліковій картці з єдиного
соціального внеску у ОСОБА_1 станом на
31.12.2012 р. рахується недоїмка у сумі 4010,30
Отже, на підставі викладеного
відповідно до пункту 6.3 розділу VI
Інструкції про порядок нарахування і
сплати єдиного соціального внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, затвердженої
наказом Міністерства доходів і зборів
України від 09.09.2013 р. № 455, Кегічивським
відділенням Красноградської ОДПІ
сформовано оскаржувану вимогу.
З наведеним суд не погоджується,
виходячи з наступного.
Так, позивачка з 2006 - 2012 роки працювала
як приватний підприємець та
сплачувала єдиний податок,
відповідно до Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування
обліку та звітності суб'єктів малого
Згідно п. 2 даного Указу, суб'єкти малого
підприємництва - фізичні особи мають
право самостійно обрати спосіб
оподаткування доходів за єдиним
податком шляхом отримання свідоцтва
про сплату єдиного податку.
Ставка єдиного податку для суб'єктів
малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за
місцем їх державної реєстрації
залежно від виду діяльності і не
може становити менше 20 гривень та
більше 200 гривень на місяць.
У разі коли фізична особа - суб'єкт
малого підприємництва здійснює
кілька видів підприємницької
діяльності, для яких установлено
різні ставки єдиного податку, нею
придбавається одне свідоцтво і
сплачується єдиний податок, що не
перевищує встановленої максимальної
У разі коли платник єдиного податку
здійснює підприємницьку діяльність з
використанням найманої праці або за
участю у підприємницькій діяльності
членів його сім'ї, ставка єдиного
податку збільшується на 50 відсотків за
кожну особу. Суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа, яка
сплачує єдиний податок, звільняється
від обов'язку нарахування,
відрахування та перерахування до
державних цільових фондів зборів,
пов'язаних з виплатою заробітної
плати працівникам, які перебувають з
ним у трудових відносинах, включаючи
Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа сплачує єдиний податок
щомісяця не пізніше 20 числа наступного
місяця на окремий рахунок відділень
Державного казначейства України.
Відділення Державного казначейства
України наступного дня після
надходження коштів перераховують
суми єдиного податку у таких розмірах:
до місцевого бюджету - 43 відсотки;
до Пенсійного фонду України - 42
на обов'язкове соціальне страхування -
15 відсотків (у тому числі до Державного
фонду сприяння зайнятості населення
- 4 відсотки) для відшкодування витрат,
які здійснюються відповідно до
законодавства у зв'язку з тимчасовою
втратою працездатності, а також витрат,
зумовлених народженням та похованням.
П.6 Указу визначено, що суб'єкт малого
підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником таких видів
податків і зборів (обов'язкових
- податку на додану вартість, крім
випадку, коли юридична особа обрала
спосіб оподаткування доходів за єдиним
податком за ставкою 6 відсотків;
- податку на прибуток підприємств;
- податку на доходи фізичних осіб (для
фізичних осіб - суб'єктів малого
- плати (податку) за землю;
- збору на спеціальне використання
- збору до Фонду для здійснення
заходів щодо ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
соціального захисту населення;
- збору до Державного інноваційного
- збору на обов'язкове соціальне
- відрахувань та зборів на будівництво,
реконструкцію, ремонт і утримання
автомобільних доріг загального
користування України;
- комунального податку;
- податку на промисел;
- збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування;
- збору за видачу дозволу на
розміщення об'єктів торгівлі та сфери
- внесків до Фонду України соціального
- внесків до Державного фонду сприяння
зайнятості населення;
- плати за патенти згідно із Законом
України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" ( 98/96-ВР ).
Суд зазначає, що в даному випадку
ОСОБА_1 в повному обсязі були виконані
вказані вимоги, оскільки нею
надавалась річна звітність та
сплачувався єдиний податок, згідно до
Указу Президента України "Про спрощену
систему оподаткування обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" до 01.01.2012 року, тобто, на
весь час дії зазначеної правової норми.
Окрім того, суд звертає увагу, що 02.02.2013
р. між ОСОБА_1 та УПФУ в Кегічівському
районі Харківської області було
укладено договір про добровільну
участь у системі загальнообов'язкового
державного соціального внеску, який
тією виконується в повному обсязі,
тобто, в повному обсязі сплачується цей
внесок до Пенсійного фонду України, про
що свідчать письмові докази.
Стосовно позиції відповідача, то суд
вважає її безпідставною, з огляду на
Так, відповідно п. 4 ст. 4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (№2464-VI, який
набрав чинності з 01.01.2011 р.) платниками
єдиного внеску є фізичні
особи-підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.
Для платників, зазначених у п. 4 ст. 4
цього Закону, які обрали спрощену
систему оподаткування, на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини базі
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску на кожну особу (ст. 7 Закону
№2464-VI).
Згідно п. 2 ст. 6 Закону №2464- VI платники
єдиного внеску зобов'язані своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом.
На підставі п. 8 ст. 9 Закону № 2464- VI
платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий період, на
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. Для
платників зазначених в абзацах
четвертому пункту 1 частини першої
статті 4 цього Закону базовим звітним
періодом є календарний рік.
З урахуванням зазначеного вище,
відповідачем було складено
оскаржувану вимогу, яка містить
посилання на борг позивача станом на
08.11.2013 року без зазначення періоду, за
який цей борг виник, як і відсутні інші
докази стосовно цього, як такі: акт
перевірки чи акт звірки.
Відповідно до ч. 56.1 ст. 56 Податкового
кодексу України рішення, прийняті
контролюючим органом, можуть бути
оскаржені в судовому порядку.
Згідно п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу
України з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення-рішення або інше рішення
контролюючого органу про нарахування
грошового зобов'язання у будь-який
момент після отримання такого рішення.
При таких обставинах, у суду не має
підстав вважати, що ОСОБА_1, в період дії
Указу Президента України "Про спрощену
систему оподаткування обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва", який був чинним до
01.01.2012 року, провадила свою
підприємницьку діяльність всупереч
останньому, а тому суд приходить
висновку, що оскаржуване рішення
відповідача не є законними та
Доводи відповідної сторони щодо
пріоритету Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" щодо Указу
Президента України "Про спрощену
систему оподаткування обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва" суперечать положенням
ст. 22 Конституції України, а тому суд з
ними не може погодитися.
Виходячи з приписів ст. 19 ч. 2
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Згідно ч. 1 статті 9 КАСУ суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого: суд
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Суд застосовує інші
нормативно-правові акти, прийняті
відповідним органом на підставі, у
межах та у спосіб, передбачені
Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 2 ч. 1 КАСУ завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Таким чином, в даному випадку
відповідна сторона не дотримала вимоги
закону про захист охороняємих прав та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин, на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, а тому оскаржувана
вимога є протиправною, що дає суду
підстави для задоволення
адміністративного позову.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 11, 159, 160, 162 КАСУ, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу № Ф-40-У від
08.11.2013 року, прийняту Красноградською
об'єднаною державною податковою
інспекцією Головного управління
Міндоходів у Харківській області
Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через
Харківський окружний адміністративний
суд протягом 10 днів з дня її
проголошення, а в разі складання
постанови у повному обсязі відповідно
до ст. 160 КАСУ - з дня отримання копії
постанови, шляхом подачі апеляційної
скарги, з направленням її копії до
апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено
14.04.2014 року.

Суддя
Самойлова В.В.