Справа № 805/1892/14
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 р.
Справа №805/1892/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 10:55

Донецький окружний адміністративний
суд в складі : головуючого судді
Аканова О.О., при секретарі Кушнерьовій
К.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про стягнення з відповідача витрат по
25 особовим справам пенсіонерів, яким
виплачені пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 13547,29
грн.,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
звернулось до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про стягнення з відповідача витрат по
25 особовим справам пенсіонерів, яким
виплачені пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 13547,29
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідно до ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», органи виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
повинні відшкодовувати органам
Пенсійного фонду пенсії, сплачені
особам, яким призначено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання. Відповідач
відмовився від відшкодування витрат по
особовим справам потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за період з вересня 2013 по
грудень 2013 у розмірі 13547,29 грн.

А тому, просить суд задовольнити
позовні вимоги у повному обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні наполягала на задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що за період з
вересня 2013 по грудень 2013 позивачем до
відповідача направлено акти
щомісячної звірки витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсій у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Позивачем сплачені пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника
(витрати на поховання), який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання на загальну суму.

Вказані виплати увійшли до Актів
щомісячної звірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника (витрати
на поховання), який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Відповідачем - Відділенням виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
не були враховані суми, визначені у
актах щомісячної звірки у тому числі за
період з вересня 2013 по грудень 2013 у
розмірі 13547,29 грн. :

1) ОСОБА_1, 2) ОСОБА_2, 3)ОСОБА_3, 4) ОСОБА_4; 5)
ОСОБА_5; 6) ОСОБА_6; 7) ОСОБА_7, 8)ОСОБА_8, 9)
ОСОБА_9, 10) ОСОБА_10, 11) ОСОБА_11, 12) ОСОБА_12,
13) ОСОБА_13, 14) ОСОБА_14, 15) ОСОБА_15, 16)
ОСОБА_16, 17) ОСОБА_17, 18) ОСОБА_18 - у зв'язку
з тим, що на момент загибелі
годувальника вказані особи не досягли
55 річного віку та не перебували на
утриманні потерпілого, тобто були
працездатними;

- 19) ОСОБА_19, 20) ОСОБА_20, 21) ОСОБА_21, 22)
ОСОБА_22 - у зв'язку з тим, що на момент
загибелі годувальника вказані особи
досягли 55 річного віку але працювали;

- 23) ОСОБА_23, 24) ОСОБА_24 - у зв'язку з тим,
що на момент загибелі годувальника
вказані особи не знаходились на
утриманні потерпілого;

- 25) ОСОБА_25 - у зв'язку з тим, що вказана
особа не отримує страхові виплати від
робочих органів Фонду від нещасних
випадків.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення " здійснюється
органами Пенсійного Фонду України.

Статтею 81 цього Закону визначено, що
призначення та виплата пенсій, у тому
числі, пенсій по інвалідності
внаслідок трудового каліцтва або
професійного захворювання
здійснюється органами Пенсійного
Фонду.

Згідно частини 4 пункту 4 Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
Постановою Правління Пенсійного Фонду
України та Правління Фонду Соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.05.2003 року за № 376/7697,
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення"
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячно цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім і померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію, сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

З набранням чинності Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності " обов'язок
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникові внаслідок ушкодження
його здоров'я або в разі його смерті при
настанні страхового випадку, зокрема,
виплати йому або особам, які
перебувають на його утриманні пенсій
по інвалідності у зв'язку із втратою
годувальника, покладено на Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань.

Тобто, чинним законодавством саме на
відповідача у справі - Фонд соціального
страхування покладений обов'язок щодо
відшкодування шкоди при настанні
страхового випадку.

Відповідно до п. 2 Порядку, він визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку встановлено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
звірку витрат за особовими справами
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі і управлінням
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно п. 6 зазначеного Порядку Головні
Управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі акта щомісячної
звірки витрат за особовими справами
потерпілих, яким виплачено пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, узагальнюють і
узгоджують довідку про відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, та до 20 числа місяця,
наступного за звітним, подають її
відповідно до Пенсійного фонду та
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків.

Відповідно до статті 24 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності ", якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. Страховик, до
якого звернувся застрахований, має
право звернутись до відповідного
страховика з інших видів соціального
страхування щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Згідно із частиною 16 статті 34 вказаного
Закону, виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " передбачено, що пенсія по
інвалідності від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Також частиною 1 статті 36 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування "
визначено, що пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 21 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності " (надалі Закон)
визначений перелік соціальних послуг
та виплат, які здійснюються та
відшкодовуються Фондом соціального
страхування від нещасних випадків у
разі настання страхового випадку.

Відповідно статті 28 Закону, страховими
виплатами є грошові суми, які згідно із
статтею 21 цього Закону Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків виплачує застрахованому чи
особам, які мають на це право, у разі
настання страхового випадку.

Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) залежно від ступеня втрати
потерпілим професійної працездатності
(далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених
випадках одноразової допомоги
потерпілому (членам його сім'ї та
особам, які перебували на утриманні
померлого);

3) страхової виплати пенсії по
інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з
втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка
народилася інвалідом внаслідок
травмування на виробництві або
професійного захворювання її матері
під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та
соціальну допомогу.

Згідно із статтею 33 Закону, у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника
призначається і виплачується згідно із
законодавством.

Суд зазначає, що по пенсіонерам по
втраті годувальника, зокрема, 1) ОСОБА_4,
2) ОСОБА_5, 3) ОСОБА_26, 4) ОСОБА_10, 5) ОСОБА_11,
6)ОСОБА_27, 7) ОСОБА_28, 8) ОСОБА_29, 9) ОСОБА_17,
10) ОСОБА_18, 11) ОСОБА_20, 12) ОСОБА_2, на
момент смерті їх годувальників не
досягли 55-річного віку, а докази
непрацездатності вказаних осіб на
момент смерті годувальників за
матеріалами справи відсутні.

Крім того, по пенсіонерам ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_26 в матеріалах справи
відсутні докази про наявний
причинно-наслідковий зв'язок смерті їх
годувальників з одержаним каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я чи з
професійним захворюванням, як того
вимагають положення абз. 2 ч. 9 ст. 34
Закону № 1105.

Що стосується вимог в частині
стягнення витрат на виплату пенсій по
13)ОСОБА_19 та 14) ОСОБА_6, з матеріалів
справи вбачається, що останнім на
момент смерті годувальників було
відповідно 68 та 71 рік, однак згідно
трудових книжок останні працювали.

Таким чином, суд зазначає, що
вищезазначені особи не належали до
категорії непрацездатних осіб в
розумінні ст. 33 Закону №1105, а тому не
мали права на страхові виплати, отже,
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача витрат на виплату цим
особам основного розміру пенсії по
втраті годувальника та витрат на її
доставку не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що 15) ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1
на момент смерті свого чоловіка
ІНФОРМАЦІЯ_2 не досягла 55-річного віку,
а 16) ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_3 (63 роки) на
момент смерті годувальників
ІНФОРМАЦІЯ_10 згідно трудової книжки
працювала токарем на КП "Кіровський", а
тому позовні вимоги в цій частині також
не підлягають задоволенню.

Суд зазначає, що стосується позовних
вимог в частині стягнення витрат на
виплату пенсії 17) ОСОБА_3, 18) ОСОБА_24, 19)
ОСОБА_25 зазначені особи належали до
категорії непрацездатних осіб в
розумінні ст. 33 Закону №1105.

Так, ОСОБА_24, ІНФОРМАЦІЯ_4, на момент
смерті батька від антракосиликатозу -
профзахворювання ІНФОРМАЦІЯ_11 дочці
було 8 років й вона була інвалідом
дитинства І групи; ОСОБА_25,
ІНФОРМАЦІЯ_5, батько ОСОБА_30 помер
ІНФОРМАЦІЯ_12 внаслідок нещасного
випадку на виробництві, на момент
смерті батька сину було 10 років,
інвалід дитинства II групи з 01.03.1990 року;
ОСОБА_3, є інвалідом з дитинства, що
підтверджується висновком про час
настання інвалідності від 17.07.2013 року.

Суд зазначає, що стосується позовних
вимог в частині стягнення витрат на
виплату пенсій 20) ОСОБА_8, 21) ОСОБА_15, 22)
ОСОБА_13 наступне.

Так, ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6, її чоловік
ОСОБА_31 помер ІНФОРМАЦІЯ_13, на момент
смерті чоловіка жінці було 34 роки, вона
не працювала, перебувала на утриманні у
чоловіка, оскільки здійснювала догляд
за хворою дитиною до 8 років; ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_7, її чоловік ОСОБА_32 помер
ІНФОРМАЦІЯ_14 внаслідок нещасного
випадку на виробництві, на момент
смерті чоловіка дружині було 43 роки,
вона не працювала, знаходилася на
повному утриманні чоловіка, виховувала
чотирьох неповнолітніх (на момент
смерті) дітей; ОСОБА_8, її чоловік
ОСОБА_33 помер внаслідок нещасного
випадку на виробництві ІНФОРМАЦІЯ_15, на
момент смерті чоловіка жінка не
працювала, знаходилася на утриманні
чоловіка та доглядала дітей, яким на
момент смерті батька не було 8 років.

Колегія суддів зазначає, що після
досягнення дітьми вищезазначених осіб
восьмирічного віку, останні втратили
статус утриманців в розумінні ст.33
Закону України № 1105, а з ним і право на
отримання страхових виплат з цих
підстав, а тому відсутній обов'язок
відповідача відшкодовувати витрати на
виплату пенсії ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_13
Вказані особи отримують пенсію по
втраті годувальника вже як особи, які
самі набули право на пенсію за віком і
після її призначення перейшли на
пенсію по втраті годувальника з
підстав, визначених законом України №
1058.

За таких обставин суд вважає, що
витрати позивача на виплату цім особам
пенсії не підлягають відшкодуванню за
рахунок відповідача.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення витрат на виплату пенсії
23)ОСОБА_1, суд зазначає, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_8, є інвалідом 3 групи з
дитинства, тому перебував на утриманні
батька ОСОБА_34, яки помер в листопаді
ІНФОРМАЦІЯ_16. За таких обставин ОСОБА_1
належить до категорії непрацездатних
осіб в розумінні ст.33 Закону №1105, тому
позовні вимоги в цій в частині
підлягають задоволенню.

Щодо вищевказаних осіб пенсіонерів,
суд зазначає наступне, що постановою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18.02.2014 року
у адміністративній справі №805/16599/13-а
встановлені вищевказані обставини
щодо вказаних пенсіонерів та між тими
самими сторонами у справі.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення витрат на виплату пенсії
24)ОСОБА_23, суд зазначає, що ОСОБА_23,
ІНФОРМАЦІЯ_9, на момент смерті батька
ОСОБА_35 від антракосиликатозу -
профзахворювання ІНФОРМАЦІЯ_17 була
інвалідом дитинства 2 групи, а тому вона
належали до категорії непрацездатних
осіб в розумінні ст. 33 Закону №1105.

Щодо вищевказаної особи пенсіонера,
суд зазначає наступне, що ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 24.04.2013 року
у адміністративній справі №805/2221/13-а
встановлені вищевказані обставини
щодо вказаної пенсіонерки та між тими
самими сторонами у справі.

Частиною 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Що стосується вимог в частині
стягнення витрат на виплату пенсій по
25)ОСОБА_22, з матеріалів справи
вбачається, що останній на момент
смерті годувальників виповнилось 53
роки, крім того, згідно трудової книжки
остання працювала.

Таким чином, суд зазначає, що
вищезазначена особа не належала до
категорії непрацездатних осіб в
розумінні ст. 33 Закону №1105, а тому не
мала права на страхові виплати, отже,
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача витрат на виплату цієї
особі основного розміру пенсії по
втраті годувальника та витрат на її
доставку не підлягають задоволенню.

Крім того, в матеріалах справи наявні
копії документів розпорядження про
призначення пенсій, акти про нещасний
випадок, довідки про знаходження на
утриманні, свідоцтва про смерть які
свідчать про вказані обставини.

За приписами ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили,
в одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги позивача підлягають
частковому задоволенню, а саме : ОСОБА_1
- 542,76 грн., ОСОБА_24 - 370,12 грн., ОСОБА_25 - 604,76
грн., ОСОБА_3 - 511,65грн., ОСОБА_23 - 600 грн., а
всього у сумі 2629,29 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 17-20, 69-72, 86, 94, 158-163, 167,
185, 186, 254, 263 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позовну заяву Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Горлівки до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про стягнення з відповідача витрат по
25 особовим справам пенсіонерів, яким
виплачені пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання в сумі 13547,29
грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
на користь Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки витрати по виплаті пенсії у
зв'язку із втратою годувальника :
ОСОБА_1 - 542,76 грн., ОСОБА_24 - 370,12 грн.,
ОСОБА_25 - 604,76 грн., ОСОБА_3 - 511,65 грн.,
ОСОБА_23 - 600 грн., а всього : у сумі 2629,29
грн.

В решті позову - відмовити.

Постанова прийнята у нарадчій кімнаті,
вступна та резолютивна частини
проголошені в судовому засіданні 26.03.2014
року.

У повному обсязі постанова буде
виготовлена 28.03.2014 року.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її отримання.

Суддя
Аканов О.О.