Справа № 2а-2609/11/0770
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
24728/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Костіва М.В. та
Савицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційну
скаргу Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
12.12.2011р. в адміністративній справі за
позовом Мукачівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Закарпатської обл. до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про примусове
стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

09.08.2011р. позивач Мукачівська об'єднана
державна податкова інспекція /ОДПІ/
звернулася до суду із адміністративним
позовом, в якому, із врахуванням
поданої заяви про зменшення позовних
вимог, просила примусово стягнути з
відповідача Фізичної особи -
підприємця /ФОП/ ОСОБА_2 в дохід
державного бюджету суму податкового
боргу по податку на додану вартість
/ПДВ/ у розмірі 645 грн. 06 коп. (а.с.3-5, 83).

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011р.
заявлений позов задоволено частково,
стягнуто з відповідача ФОП ОСОБА_2 на
користь державного бюджету суму
податкового боргу в розмірі 620 грн. 30
коп. по ПДВ (а.с.92-94).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржив
відповідач ФОП ОСОБА_2, який
покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду в
частині боргу, що перевищує 172 грн. 99
коп. (а.с.97).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що розрахунок спірних штрафних санкцій
проведений податковим органом із
порушенням 1095-денного строку; також суд
не прийняв до уваги представлений
апелянтом розрахунок штрафних санкцій
в розмірі 49 грн. 90 коп.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Розглядувані відносини по
стягненню податкового боргу на час
виникнення спірних правовідносин
регулювалися приписами Податкового
кодексу /ПК/ України, відповідно до
пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим
боргом є сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється (п.41.5 ст.41 ПК
України).

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Як встановлено судом першої
інстанції, відповідач перебуває на
обліку в Мукачівській ОДПІ; юридична
адреса останнього - АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно представленої довідки про
суми податкового боргу по платежах
станом з 01.01.2011р. по 22.07.2011р. податковий
борг відповідача становить 645 грн. 06
коп. з податку на додану вартість та 02
грн. 99 коп. нарахованої пені (а.с.18).

Вказана заборгованість
стверджується даними облікової картки
платника податків (а.с.19-31),
результатами невиїзної документальної
перевірки відповідача щодо
своєчасності подання податкової
звітності (Акт перевірки № 67/17-01/НОМЕР_1
від 28.01.2011р. - а.с.10), податковими
повідомленнями-рішеннями № /1 від
13.01.2011р. про застосування штрафних
санкцій в розмірі 450 грн. 30 коп. за
несвоєчасну сплату ПДВ (а.с.7), №
від 10.02.2011р. про застосування штрафних
санкцій в розмірі 170 грн. за несвоєчасну
подачу податкової декларації по ПДВ
(а.с.8), розрахунком штрафних санкцій
(а.с.9) і доказами отримання таких
відповідачем, а також податковими
деклараціями з ПДВ №№ 57452 від 16.05.2011р.
із нарахованою до сплати сумою ПДВ у
розмірі 26 грн. (а.с.11-12), № 59582 від 14.06.2011р.
із нарахованою до сплати сумою ПДВ у
розмірі 36 грн. (а.с.13-14).

У зв'язку з несплатою суми
податкового боргу та на виконання ст.6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (діючого на цей час) позивачем
були скеровані перша податкова вимога
№ 2/1334 від 22.12.2005р. на суму 850 грн. 97 коп.
та друга податкова вимога № 1/579 від
11.10.2005р. на суму 1002 грн. 63 коп., які
залишені без виконання зі сторони
відповідача (а.с.16, 17).

Окрім цього, під час розгляду
справи судом з'ясовано, що 27.05.2011р.
відповідачем сплачено заборгованість
у розмірі 26 грн. згідно платіжного
доручення № 14 від 27.05.2011р. та 23.06.2011р.
останній перерахував до бюджету 36 грн.
відповідно до платіжного доручення № 19
від 23.06.2011р., які податковим органом
зараховані в порядку, передбаченому ПК
України, у погашення попереднього
податкового боргу.

Також згідно платіжного
доручення № 18 від 23.06.2011р. відповідачем
сплачено заборгованість по збору на
розвиток виноградарства, садівництва і
хмелярства за травень 2011 року в сумі 46
грн.

Решта суми податкового боргу в
загальному розмірі 620 грн. 30 коп.
залишилася несплаченою.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про наявність у відповідача
податкового боргу, доказів погашення
якого останнім не представлено, не було
здобуто таких судом під час розгляду
справи по суті.

В частині доводів апелянта колегія
суддів виходить з того, що позивачем
правомірно обчислено суму
заборгованості відповідача, доказів
сплати такої суду не представлено. При
цьому, сума заборгованості відповідача
перед податковим органом на час
винесення судом рішення по справі
підтверджена належними доказами, через
що постанову суду першої інстанції
щодо стягнення вказаної
заборгованості слід вважати
підставною і обґрунтованою.

На виконання вимог ст.71 КАС
України позивач надав суду належні
докази, які свідчать про підставність
та обґрунтованість заявленого ним
позову.

Окрім цього, визначені податковим
органом суми грошових зобов'язань
згідно податкових повідомлень-рішень
№ /1 від 13.01.2011р. та № від
10.02.2011р. є узгодженими, оскільки
позивачем представлені докази їх
скерування відповідачу; також останній
вказані повідомлення-рішення не
оскаржував в установленому порядку.

Додатково колегія суддів підкреслює,
що факт узгодження грошового
зобов'язання має наслідком обов'язок
платника податку сплатити таке
зобов'язання у встановлений законом
строк. Своєю чергою, невиконання
обов'язку зі сплати узгодженого
грошового зобов'язання у встановлений
законом строк має наслідком включення
такого зобов'язання до податкового
боргу платника податків, процедура
стягнення якого визначається законом.

Факт узгодження грошового
зобов'язання, несплата його у
встановлений законом строк та набрання
таким зобов'язанням якості податкового
боргу виключає підстави для оцінки
судом правомірності визначення
податковим органом податкового
зобов'язання у справі, де предметом
позову є стягнення такого податкового
боргу.

У частині решти доводів апелянта
колегія суддів враховує, що сума ПДВ,
визначена згідно податкової
декларації № 38885 від 20.08.2006р., не була
підставою для стягнення
заборгованості з відповідача по ПДВ в
сумі 645 грн. 06 коп. Натомість, штрафні
санкції за несвоєчасну сплату ПДВ
застосовані згідно податкового
повідомлення-рішення № /1 від
13.01.2011р. (прийняті за розглядом
первинної скарги); початком
нарахування цих санкцій була
декларація № 38885 від 17.07.2006р., однак
сплата узгодженого податкового
зобов'язання мала місце 16.11.2007р., а
штрафні санкції визначені згідно
первинного податкового
повідомлення-рішення № /0 від
25.10.2010р.

Оскільки визначені податковим органом
грошові зобов'язання стали узгодженими
в лютому 2011 року (саме з цього часу
виник податковий борг та з'явилося у
відповідача право на звернення до суду
із розглядуваним позовом), тому строки
для стягнення у примусовому порядку
цих сум визначаються п.102.4 ПК України,
відповідно до якого у разі якщо грошове
зобов'язання нараховане контролюючим
органом до закінчення строку давності,
визначеного у пункті 102.1 цієї статті,
податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні
такого грошового зобов'язання, може
бути стягнутий протягом наступних 1095
календарних днів з дня виникнення
податкового боргу. Якщо платіж
стягується за рішенням суду, строки
стягнення встановлюються до повного
погашення такого платежу або
визначення боргу безнадійним.

За таких обставин строки
звернення до суду із розглядуваним
позовом Мукачівською ОДПІ слід вважати
дотриманими.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Звідси, загальна сума податкового
боргу на час розгляду справи в суді
першої інстанції складала 620 грн. 30 коп.
і становить заборгованість по ПДВ (із
урахуванням поданої позивачем заяви
про зменшення позовних вимог).

Щодо правильності визначення
судом суми податкового боргу (зниження
такої з 645 грн. 06 коп. до 620 грн. 30 коп.)
колегія суддів виходить з того, у цій
частині рішення суду не оскаржено
податковим органом, а відтак правові
підстави для його апеляційного
перегляду в цій частині є відсутніми.
Вказана позиція відповідає
роз'ясненням, наведеним в п.п.13.1, 13.2
постанови Пленуму ВАС України № 7 від
20.05.2013р. «Про судове рішення в
адміністративній справі».

Таким чином, колегія суддів вважає
заявлений позов частково підставним та
обгрунтованим, а тому такий підлягає до
часткового задоволення з
вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.ст.94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 на постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 12.12.2011р. в
адміністративній справі № 2а-0770/2609/11
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена у касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до адміністративного
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька