Справа № 2а-9995/10/1370
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.
Справа № 10326/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

сторін по справі ОСОБА_1,ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у Франківському районі міста Львова на
ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі за позовом
Державної податкової інспекції у
Франківському районі міста Львова до
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 про
стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2010 року Державна податкова
інспекція у Франківському районі міста
Львова звернулась до суду з позовом до
суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4, яким
просила стягнути податковий борг в
розмірі 9739,01 грн.

Ухвалою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року позовну заяву залишено без
розгляду на підставі ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала мотивована тим, що
позивач пропустив шестимісячний строк
звернення до суду з даним позовом,
передбачений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Мотиви поважності причин
пропуску строку звернення до суду,
наведені позивачем у клопотанні, не
підтверджені жодними належними та
допустимими доказами, а внесення змін
до КАС України Законом України «Про
судоустрій та статус суддів» не
являється поважною причиною, яка б
давала можливість для поновлення
вказаних строків.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає її такою, що прийнята з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Просить
скасувати ухвалу, а справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника апелянта, представників
відповідача, дослідивши матеріали
справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» було внесено зміни до ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, які набули чинності з 30 липня
2010 року.

Згідно з цими змінами загальний строк
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи, визначений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зменшено з одного року до
шести місяців.

Зазначена норма підлягала
застосуванню також і щодо рішень,
прийнятих контролюючими органами на
підставі чинного до 1 січня 2011 року
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами».

Разом з тим, колегія суддів враховує, що
відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як зазначено в рішенні Конституційного
Суду України від 9 лютого 1999 року №
1-рп/99, ч. 1 ст. 58 Конституції України щодо
дії нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права
особи, в тому числі права особи на
звернення до суду, слід визначати із
застосуванням законодавства, яке діяло
на момент виникнення відповідного
права.

Водночас неприпустимість зворотної
дії нормативно-правового акта полягає
в тому, що запроваджені ним нові норми
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності.

Отже, приписи нового
нормативно-правового акта не можуть
змінити обсяг прав, який було
встановлено попередніми
нормативно-правовими актами.

Таким чином, тривалість і правила
обчислення строку звернення особи до
суду визначаються за тими правилами,
які були чинними на момент початку
перебігу відповідного строку.

Отже, тривалість строку звернення до
суду не змінюється в разі подальших
змін законодавства, яке регулює
відповідні відносини. Тому строк
звернення до суду розпочинається і
закінчується з урахуванням тієї
тривалості, яка передбачалася на
момент початку перебігу відповідного
строку.

При цьому тривалість строку звернення
до суду не змінюється залежно від того,
коли було реалізоване право на позов,
тобто не залежить від того, коли було
фактично пред'явлено позов.

До 30 липня 2010 року строк звернення до
суду з позовом про оскарження
податкових повідомлень-рішень був
визначений Законом України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

У разі якщо платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені зазначеним
Законом строки, то ця сума визнається
сумою податкового боргу, внаслідок
чого до платника податків
застосовуються заходи щодо стягнення
боргу.

Згідно з п. 1.3 ст. 1 цього Закону
податковий борг - це податкове
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгоджене платником податків або
узгоджене в адміністративному чи
судовому порядку, але не сплачене в
установлений строк, а також пеня,
нарахована на суму такого зобов'язання.

Тобто виникнення податкового боргу є
юридичним фактом, який пов'язаний із
несплатою узгодженої суми податкового
зобов'язання протягом установленого
строку.

Порядок погашення податкового боргу
регулюється нормами статей 6-15
зазначеного Закону. При цьому дані
норми не передбачають зупинення
процедур погашення, у тому числі
примусового стягнення податкового
боргу в разі оскарження платником
податків до суду раніше узгодженої
суми податкового зобов'язання.

Відповідно до пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10
зазначеного Закону стягнення коштів та
продаж інших активів платника податків
провадяться не раніше тридцятого
календарного дня з моменту надіслання
йому другої податкової вимоги.

Саме після настання зазначених у п. 6.2.4
п. 6.2 ст. 6 цього Закону обставин та з
урахуванням строку, передбаченого пп.
10.1.1 п. 10.1 ст. 10 Закону, виникає право на
звернення контролюючого органу із
позовом про стягнення податкового
боргу.

А пп. 15.1.1 п. 15.1 ст. 15 цього Закону було
встановлено, що строки давності
становлять 1095 днів.

Як встановлено судом, друга податкова
вимога від 22 січня 2008 року надіслана
відповідачу 29.01.2008 року та отримана
таким 04.02.2008 року, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с.103). Таким чином, з
урахуванням строку, передбаченого
підпунктом 10.1.1 пункту 10.1 статті 10
вказаного вище Закону право у позивача
на звернення із позовом про стягнення
податкового боргу до суду виникло з
29.02.2008 року, а саме з моменту надіслання
податкової вимоги, і відповідно з цього
моменту починається перебіг строку
звернення контролюючого органу з
відповідним позовом до
адміністративного суду.

Оскільки при визначенні строків
звернення до адміністративного суду з
даним позовом повинні застосовуватись
строки, встановлені відповідно до пп.
15.1.1 п. 15.1 ст. 15 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» - 1095
днів, колегія суддів приходить до
висновку, що строк звернення позивачем
до суду не пропущений.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
матеріального і процесуального справа,
тому її слід скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Франківському
районі міста Львова задовольнити.

Ухвалу Львівського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі № 2а-9995/10/1370 за
позовом Державної податкової
інспекції у Франківському районі міста
Львова до суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_4 про
стягнення податкового боргу -
скасувати та направити справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький

Повний текст ухвали виготовлений 28
березня 2014 року.