Справа № 2а-3582/12/1070
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/800/36973/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13 червня 2013 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області про визнання протиправними дій
та скасування рішення,

в с т а н о в и л а:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі
- ФОП ОСОБА_4) звернулась із позовом про
визнання протиправними дій
відповідача щодо винесення рішення №6
від 23.01.2012 про накладання штрафу у
розмірі 2654,98 грн. та стягнення пені в
сумі 25438 грн. та про зобов'язання
вчинити певні дії: скасувати це рішення
і фінансові санкції; виконати судове
рішення щодо списання фінансових
санкцій у розмірі 15120,94 грн.

Позов мотивовано тим, що управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області (далі - Управління) не мало
законних підстав приймати рішення про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені, оскільки при його
прийнятті ним не враховано змін до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Позивач зазначає, що він
перебуває на спрощеній системі
оподаткування - єдиний податок, а
відповідно до цих змін нараховані
органами Пенсійного фонду України суми
фінансових санкцій, які не сплачені
фізичними особами-суб'єктами
підприємницької діяльності, що обрали
особливий спосіб оподаткування,
підлягають списанню. Оскільки позивач
перебуває на спрощеній системі
оподаткування, то Управлінням всупереч
норм законодавства прийнято рішення
про застосування фінансових санкцій та
нарахування пені.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано Рішення
Управління №6 від 23 січня 2012 року про
накладення штрафу та стягнення пені на
загальну суму 28093,79 грн.

Рішення судів мотивовано тим, що
відповідальність за правопорушення,
вчинені ФОП ОСОБА_4 у минулому,
скасовано Законом України № 3609-VI від 07
липня 2011, а тому нарахування
Управлінням Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області позивачу штрафних санкцій та
пені за період з 16 грудня 2008 року по 07
грудня 2011 року рішенням № 6 здійснено
всупереч вимогам чинного
законодавства, є протиправним та таким,
що підлягає скасуванню.

У касаційній скарзі до Вищого
адміністративного суду України
Управління просить скасувати
оскаржувані рішення попередніх
судових інстанцій та прийняти нове
рішення яким у задоволенні позову
відмовлено, посилаючись на
невідповідність висновків судів
дійсним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 має статус
фізичної особи-підприємця та перебуває
на спрощеній системі оподаткування та
звітності (єдиний податок).

У липні 2007 р. Управлінням проведено
документальну позапланову перевірку
правильності обчислення, повноти
нарахування та своєчасності сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування ФОП ОСОБА_4 за період з 01
травня 2005 по 01 липня 2007 року. За
результатами перевірки складено акт
від 25 липня 2007 року №56, яким
встановлено, що за перевіряємий період
ФОП ОСОБА_4 порушено вимоги п.6 ч.2 ст.17 та
ст.19 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо нарахування
страхових внесків на суми фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників та донараховано страхових
внесків на загальну суму 17745,19 грн.

У серпні 2007 р. Управлінням винесено
рішення №155 відносно ФОП ОСОБА_4, за
наслідками якого донараховано 17745,19
грн. та нараховано штрафні санкції в
сумі 12328,65 грн.

У травні 2008 року Управлінням проведено
документальну позапланову перевірку
правильності обчислення, повноти
нарахування та своєчасності сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за період з 02 липня 2007 року
по 05 травня 2008 року. За результатами
перевірки складено акт від 06 травня 2008
року №32, яким встановлено, що позивачем
за період з липня 2007 р. по квітень 2008 р.
страхові внески відповідно до п.6 ч.2
ст.17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не нараховувались та
донараховано страхових внесків за
ставкою 33,2 % на загальну суму 8804,64 грн.

Управлінням винесено рішення №179
відносно ФОП ОСОБА_4, за наслідками
якого донараховано 8804,64 грн. та штрафні
санкції в сумі 2792,29 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 16 січня 2012
року по справі №2а-2465/10/1070, залишеною
без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 червня 2012 року Управлінню у
задоволенні позову про стягнення
заборгованості за внесками на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, фінансовими санкціями та
пенею відмовлено. У постанові суд
дійшов висновку, що відповідальність
за правопорушення, вчинені ОСОБА_4 у
минулому, скасовано Законом України
від 07 липня 2011 року №3609-VІ. Оскільки
вона є платником податків, яка обрала
спрощену систему оподаткування шляхом
сплати єдиного податку, тобто особою,
яка обрала особливий спосіб
оподаткування, а заборгованість
відповідача складається виключно з сум
фінансових санкцій, то нараховані
органами Пенсійного фонду України суми
фінансових санкцій, зазначених в
абзаці другому цієї частини, та не
сплачені фізичними особами-суб'єктами
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування,
підлягають списанню.

У травні 2012 р. позивач звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Управління про визнання протиправним
дій та рішення в частині стягнення на
користь відповідача фінансових
санкцій у розмірі 15120,94 грн. Постановою
Київського окружного
адміністративного суду від 20.06.2012 у
справі №2а-2048/12/1070 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління
щодо направлення для виконання до
відділу державної виконавчої служби
Богуславського районного управління
юстиції вимоги про сплату боргу від 04
жовтня 2011 року № Ф 167, визнано
протиправною і скасовано вимогу
Управління про сплату боргу від 04
жовтня 2011 року №Ф 167 у частині
стягнення з ОСОБА_4 на користь
Управління фінансових санкцій

Управлінням 23 січня 2012 року винесено
рішення № 6 про застосування
фінансових санкцій та нарахування пені
за несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) страхувальниками
страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або
органом Пенсійного фонду України,
згідно з яким позивачу визначено
фінансові санкції у розмірі 2654,98 грн. та
пеню у розмірі 25438,81 грн. за період з 16
грудня 2008 року по 07 грудня 2011 року.

Відповідно до п. 5 ст. 14 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-ІV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (далі - Закон № 1058-ІV)
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), є
одночасно й страхувальниками.

Відповідно до пункту 6 частини другої
статті 17 Закон № 1058-ІV страхувальник
зобов'язаний нараховувати, обчислювати
і сплачувати в установлені строки та в
повному обсязі страхові внески.

Згідно ч. 6 ст. 20 Закон № 1058-ІV
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду. Базовим
звітним періодом для страхувальників,
зазначених у п. 5 ст. 14 зазначеного
закону, є квартал.

Відповідно до п.п. 1 п. 8 Розділу XV
"Прикінцеві положення" Закон № 1058-ІV до
набрання чинності законом про
спрямування частини страхових внесків
до накопичувального фонду страхові
внески, що перераховуються до
солідарної системи (крім страхових
внесків, що перераховуються особами,
зазначеними в пунктах 3 і 4 статті 11 та у
статті 12 цього Закону, а також
страхових внесків, сплачуваних за осіб,
зазначених у пунктах 8, 13, 14 статті 11
цього Закону), сплачуються
страхувальниками та застрахованими
особами на умовах і в порядку,
визначених цим Законом, та в розмірах,
передбачених Законом України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" для відповідних платників
збору.

Законом України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що
страхувальники повинні сплачувати
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 33,2 % від
фонду оплати праці підприємства, та
здійснювати відрахування збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за фізичних осіб, які
працюють на підприємстві
страхувальника за трудовим договором в
розмірах, установлених цим Законом (від
1 до 5 % сукупного оподатковуваного
доходу фізичних осіб).

Відповідно до ч. 2 ст. 106 Закону України
від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми страхових внесків,
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків і стягуються з нарахуванням
пені та застосуванням фінансових
санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" (у редакції Закону України
від 28.12.2007 № 107-VI) за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф залежно від строку
затримки платежу в розмірі: 10 відсотків
своєчасно не сплачених зазначених сум -
у разі затримки їх сплати у строк до 30
календарних днів включно; 20 відсотків
зазначених сум - у разі затримки їх
сплати у строк до 90 календарних днів
включно; 50 відсотків зазначених сум - у
разі затримки їх сплати понад 90
календарних днів. Згідно з частиною
восьмою статті 106 Закону України від
09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" на
недоїмку нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Водночас, відповідно до абз. 2 та 3 ч. 15
ст. 106 Закон № 1058-IV (у редакції Закону
України від 07.07.2011 №3609-VI) фінансові
санкції (штраф, пеня) та
адміністративні стягнення, а також
примусові стягнення органами
виконавчої служби за несплату внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності, які обрали особливий
спосіб оподаткування, не
застосовуються. Нараховані органами
Пенсійного фонду України суми
фінансових санкцій, зазначених в
абзаці другому цієї частини, та не
сплачені фізичними особами-суб'єктами
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування,
підлягають списанню.

Оскільки судами попередніх інстанцій
було встановлено, що позивач
перебувала на спрощеній системі
оподаткування, висновок про
необґрунтованість застосування в силу
вимог ч. 15 ст. 106 Закону № 1058-IV
фінансових санкцій оскаржуваним
рішенням від 23 січня 2012 року № 6 судова
колегія вважає правомірним.

При цьому судами правомірно враховано
судові рішення у справах №2а-2465/10/1070 та
№2а-2048/12/1070, що мають преюдиціальне
значення для вирішення даної справи в
силу ст. 72 КАС України. Вказаними
рішеннями було визнано дії Управління
щодо застосування до ФОП ОСОБА_4 сум
фінансових санкцій протиправними,
оскільки відповідно до ч. 15 ст. 106 Закону
№ 1058-IV зазначені суми підлягають
списанню в разі обрання суб'єктами
підприємницької діяльності особливого
способу оподаткування.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судами норм матеріального чи
процесуального права та не можуть бути
підставою для їх скасування.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 222, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х
в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Богуславському районі Київської
області залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та
оскарженню не підлягає крім, як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді В.Ф. Мороз О.Є. Донець

А.О. Логвиненко