Справа № К/9991/23831/11-С
Суддя: Заїка М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/23831/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Заїки М.М.,

суддів
Малиніна В.В.,

Штульман І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної митної служби України,
правонаступником якої є Міністерство
доходів і зборів України, на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної митної служби України про
визнання незаконним та скасування
наказу, поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Державної митної
служби України про визнання незаконним
та скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення заробітної плати
за час вимушеного прогулу.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 14
грудня 2010 року в задоволенні позову
ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 березня
2011 року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нову постанову,
якою позовні вимоги позивача
задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано наказ
Державної митної служби України «По
особовому складу» від 25 червня 2010 року
№1188-к. Поновлено ОСОБА_2 на посаді
головного спеціаліста-юрисконсульта
відділу організації правової роботи
Юридичного департаменту Державної
митної служби України. Стягнуто з
відповідача середньомісячну заробітну
плату за час вимушеного прогулу,
починаючи з 25 червня 2010 року по
день видання наказу про поновлення
позивача на роботі. В решті позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник
Державної митної служби України
просить постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31 березня 2011 року скасувати, а
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 14 грудня 2010 року
залишити в силі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Перевіривши доводи касаційної скарги,
рішення суду першої та апеляційної
інстанції щодо правильності
застосування ними норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що наказом Державної
митної служби України від 19 листопада
2002 року №143-к ОСОБА_2 було прийнято по
переводу з Державного комітету України
з питань фізичної культури та спорту на
посаду головного юрисконсульта до
відділу моніторингу проектів правових
актів і аналізу правової роботи.

У зв'язку із введенням в дію нової
структури та штатного розпису
центрального апарату Державної митної
служби України на 2006 рік, наказом
Державної митної служби України від 28
березня 2006 року №246 позивача 10 квітня
2006 року було переведено на посаду
головного спеціаліста-юрисконсульта
відділу організації правової роботи
Юридичного департаменту з посадовим
окладом згідно зі штатним розписом та
із збереженням надбавок у раніше
встановлених розмірах.

Наказом Державної митної служби
України «По особовому складу» від 25
червня 2010 року №1188-к за порушення
Присяги державних службовців, що
виразилось у завданні шкоди
авторитетові митної служби України, 25
червня 2010 року припинено перебування
ОСОБА_2 на державній службі в митних
органах відповідно до пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» шляхом звільнення її
із займаної посади.

Причиною звільнення за порушення
Присяги державних службовців стало те,
що 25 червня 2010 року ОСОБА_2 під час
керування власним автомобілем по
вул. Дегтярівській, перебуваючи
в стані алкогольного сп'яніння, було
скоєно дорожньо-транспортну пригоду.

Підставою для прийняття наказу
Державної митної служби України від 25
червня 2010 року №1188-к про звільнення
ОСОБА_2 за порушення Присяги державних
службовців стала службова записка
начальника управління правового
забезпечення без визначення дати та
вихідного номеру цієї записки.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва від 06 серпня 2010 року у
справі №2819-1/10 на підставі наданих ВДАІ
з обслуговування Солом'янського району
при УДАІ МВС України в м. Києві про
притягнення до адміністративної
відповідальності, позивача визнано
винною у вчиненні правопорушення,
передбаченого статтею 124 та частиною
першою статті 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, та
встановлено адміністративне стягнення
у вигляді штрафу в розмірі двісті
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, що дорівнює 3740 грн.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що враховуючи характер
правопорушення та обставини, за яких
його вчинено, відповідачем правомірно
було застосовано до ОСОБА_2
дисциплінарне стягнення у вигляді
припинення перебування на державній
службі відповідно до пункту 6 частини
першої статті 30 Закону України «Про
державну службу» за порушення Присяги
державних службовців.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги ОСОБА_2, суд апеляційної
інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку про те, що видаючи
оскаржуваний наказ, відповідач діяв не
на підставі та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а
упереджено та нерозсудливо, що є
підставою для визнання протиправним та
скасування спірного наказу в частині
щодо припинення перебування позивача
на державній службі, та поновлення його
на державній службі в митних органах на
займаній посаді.

Колегія суддів касаційної інстанції
погоджується з таким висновком суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Правовий статус посадових осіб митної
служби України, їх права та обов'язки
визначаються Конституцією України,
Митним кодексом України, а в частині, що
ними не регулюється, - Законом України
«Про державну службу». Тобто
дисциплінарна відповідальність
посадових осіб митної служби
врегульована спеціальним
законодавством, у тому числі й нормами
Дисциплінарного статуту митної служби
України. Норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватися щодо посадових осіб
митної служби у тій частині, що не
врегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі й нормами
Статуту, оскільки припинення державної
служби на підставі пункту 6 частини
першої статті 30 зазначеного Закону є
крайнім заходом відповідальності
державного службовця за порушення
службової дисципліни, який виходить за
межі дисциплінарної відповідальності,
тому неможливість застосування до
посадової особи митної служби
дисциплінарних стягнень аж до
звільнення з митного органу повинно
бути мотивованим. Розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Також необхідно враховувати, що у разі
вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу є санкціями різних
рівнів відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.
Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок не можливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічна правова позиція була
висловлена і Верховним Судом України у
постанові від 21 травня 2013 року у справі
№21-403а12.

Крім того, колегія суддів також
погоджується з висновком апеляційного
суду про те, що оскільки ОСОБА_2 вчинила
зазначене правопорушення 25 червня 2010
року після 18 години, тобто після
закінчення робочого часу, то
відповідачем протиправно було
звільнено її того ж дня.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга Державної
митної служби України не підлягає
задоволенню. Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 31 березня 2011 року необхідно
залишити без змін, оскільки вона є
законною і обґрунтованою та
постановлена з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної митної
служби України, правонаступником якої
є Міністерство доходів і зборів
України, залишити без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 31 березня
2011 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Державної митної служби України про
визнання незаконним та скасування
наказу, поновлення на роботі та
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя
М.М. Заїка

судді:
В.В. Малинін

І.В. Штульман