Справа № 1027/5287/12 (2а/381/7/13)
Суддя: Міщук М.С.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1027/5287/12 (2а/381/7/13) Головуючий у
1-й інстанції: Буймова Л.П.
Суддя-доповідач: Міщук М.С.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
при секретарі Міщука М.С. Бєлової Л.В.,
Гром Л.М. Коток А.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову
Фастівського міськрайонного суду
Київської області у справі за позовом
ОСОБА_5 до Триліської сільської ради
Фастівського району Київської області,
треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
визнання недійсним рішень сільської
ради,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2012 року ОСОБА_5 звернулась до
Фастівського міськрайонного суду
Київської області із позовом до
Триліської сільської ради
Фастівського району Київської області,
у якому з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог просила:

- визнати недійсним рішення
відповідача № 5/4 від 14.02.2001 року «Про
дозвіл на будівництво житлового
будинку» ОСОБА_9 на власній земельній
ділянці розміром 0,24 га по АДРЕСА_1 - в
повному обсязі та рішення № 2/1 від
18.12.2009 року «Про погодження прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами» за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_9 - в повному обсязі.

Фастівський міськрайонний суд
Київської області постановою від 28
жовтня 2013 року у задоволенні позову
відмовив.

В апеляційній скарзі про скасування
постанови позивач посилається на те, що
будинок третіх осіб має ту саму адресу,
що і будинок позивача, тому
відповідачем при присвоєнні адреси
повинна була бути присвоєна інша
адреса.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, які з`явились у
судове засідання та перевіривши за
матеріалами справи наведені у скарзі
доводи колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не зазначено, чим саме дозвіл
на будівництво та введення будинку в
експлуатацію порушує її права як
власника сусіднього будинку на
сусідній земельній ділянці, а відтак
права позивача не є порушеними
оскаржуваними рішеннями.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
предметом оскарження в даній справі є
визнання недійсним рішень Триліської
сільської ради № 5/4 від 14.02.2001 року «Про
дозвіл на будівництво житлового
будинку» в частині адреси - АДРЕСА_1 та
рішення № 2/1 від 18.12.2009 року «Про
погодження прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами» в частині адреси - АДРЕСА_1.

Оскаржувані рішення були видані
відповідачем на користь третіх осіб.

Згідно обставин справи, 15.12.1990 року
ОСОБА_10 подарувала своєму сину ОСОБА_11
житловий будинок з усіма надвірними
прилеглими спорудами. Будинок, що був
подарований розташований на земельній
ділянці 0,23 га за адресою: АДРЕСА_1. Дана
обставина підтверджується договором
дарування.

ОСОБА_11 введено в експлуатацію
домоволодіння, розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується актом
державного приймання в експлуатацію
індивідуального домоволодіння від
27.01.1994 року.

1994 року домоволодіння було підключено
до постачання електроенергії.
Відповідно до дійсних обставин справи,
адреса підключення АДРЕСА_1.

Разом з цим, Державним нотаріусом
Левченко Г.І видано свідоцтво від 20.02.2001
року про право на спадщину на ім'я
ОСОБА_9 із на 1/2 частину жилового
будинку за адресою: АДРЕСА_2.

Вказане свідоцтво є єдиним
правовстановлюючим документом на
будинок і основним доказом, який
підтверджує адресу будинку - АДРЕСА_2
Підставою для видачі свідоцтва став
заповіт від 13.12.1990 року.

Жодних доказів того, що ОСОБА_9 отримав
спадщину або шляхом спадкової
трансмісії майно, яке знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1 в матеріалах справи
немає.

Разом з цим, рішенням Триіліської
сільської ради № 5/4 від 14.02.2001 року «Про
дозвіл на будівництво житлового
будинку», надано дозвіл ОСОБА_9 на
будівництво нового житлового будинку
по АДРЕСА_1 на власній земельній
ділянці розміром 0.24 га між сусідами
ОСОБА_13 та ОСОБА_11

21.06.2002 року відбулася газифікація
домоволодіння.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_9 не мав права
власності на будинок, тому брат
(ОСОБА_11) дав дозвіл на підключення від
свого газового редуктора, який згідно з
документів підключення під'єднаний до
будинку, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1.

20.06.2005 року ОСОБА_9 подав заяву на
підключення свого будинку до
газопостачання, яке відбулося за
адресою: АДРЕСА_1.

Отже, згода ОСОБА_11 в заяві ОСОБА_9 від
20.06.2005 року про надання дозволу
останньому здійснити газофікацію його
будинку від газового регулятора - в
якій ОСОБА_11 вказує адресу свого
проживаня: ІНФОРМАЦІЯ_1 - не може бути
правовою підставою для того, щоб
вважати, що відбулася зміна адреси
ОСОБА_11, а отже успадкованого позивачем
майна.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_11 помер.

Після смерті ОСОБА_11 спадкоємцем стала
його дружина ОСОБА_5.

ОСОБА_5 отримала свідоцтво №3-945 від
04.12.2009 року про право на спадщину за
законом, видане сьомою Київською
державною нотаріальною конторою та
зареєструвала право власності на майно
в БТІ. (Том.1, а.с.6)

Витягом з реєстру права власності на
нерухоме майно №24362231 від 05.11.2009 року
підтверджується, що до об'єму
спадкового майна входить житловий
будинок, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1. (Том.1,а.с.7)

Отже, позивач являється єдиною особою,
яка має право використовувати
присвоєному їй будинку поштову адресу:
АДРЕСА_1

Разом з цим, третя особа - ОСОБА_9 на
підставі оскаржуваного рішення
Триліської сільської ради № 2/1 від
18.12.2009 року отримав рішення про
введення нового будинку в експлуатацію
за адресою: АДРЕСА_1., а 22.07.2010 року
ОСОБА_9 отримав свідоцтво про право
власності на житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1.

Однак, з матеріалів справи
вбачається, що раніше на ім'я ОСОБА_5,
зареєстровано житловий будинок
АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за законом № 3-945 від
04.12.2009 року, виданого Сьомою Київською
державною нотаріальною конторою.
Юридична адреса даного житлового
будинку по сьогоднішній день не
змінювалася.

Оскільки, по АДРЕСА_1 також на підставі
рішення виконкому сільської ради №2/1
від 18.12.2009 року зареєстровано інший
житловий будинок на ім'я ОСОБА_9,
вказане рішення сільської ради видане
неправомірно на вже забудовану ОСОБА_11
земельну ділянку площею 0,24 га.за тією ж
адресою та успадковану позивачем
ОСОБА_5.

Таким чином, Сільська рада не мала
правових підстав надавати дозвіл на
будівництво житлового будинку ОСОБА_9
на земельній ділянці 0,24 га по АДРЕСА_1,
оскільки останній не мав жодних
документів на володіння вказаною
земельною ділянкою станом на 14.02.2001
року, а також приймати рішення про
ведення будинку ОСОБА_9 в експлуатацію.

22.02.2010 року ОСОБА_5 зареєструвала право
власності на майно в Триліській
сільській раді за №9.

Виконавчий комітет Триліської
сільської ради листом №42 від 19.04.2010
року повідомив позивача про те, що
поштова адреса будинку, який належав її
померлому чоловікові - ОСОБА_11 з 1994 року
не змінювалась.

Рішенням відповідача №8 від 10.07.2010 року
ОСОБА_5 було передано у приватну
власність 0,14 га земельної ділянки, яка
розташована в межах Триліської
сільської ради за адресою: АДРЕСА_1.

27.08.2010 року Триліською сільською радою
видана позивачу довідка №501 про те, що
за нею рахується земельна ділянка
розміром 0,14 га., яка розташована в
АДРЕСА_1.

З метою виготовлення Державного акта
на право приватної власності на
земельну ділянку ОСОБА_5 звернулася до
землевпорядної організації. Після
складання акту про встановлення в
натурі (на місцевості) та погодження
зовнішньої межі земельної ділянки,
позивачку було повідомлено про
неможливість оформлення документів, що
посвідчують право власності на належну
позивачу земельну ділянку, оскільки
вже виготовлявся державний акт на цю ж
земельну ділянку за вищезазначеною
адресою (АДРЕСА_1).

Таким чином позивачка дізналася, що по
АДРЕСА_1 також зареєстрований ще один
будинок і як наслідок про порушення
своїх прав.

Відтак, Триліська сільська рада своїм
рішенням передала у власність позивачу
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 на
якій знаходиться домоволодіння
позивача.

Однак суд першої інстанції не надав
оцінки зазначеним обставинам і дійшов
помилкового висновку, що права
позивача не є порушеними оскаржуваними
рішеннями відповідача.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що у третіх осіб не було
достатніх та належних правових підстав
для присвоєння їхньому будинку
поштової адреси: АДРЕСА_1, а у
відповідача -Триліської сільської ради
надавати дозволи на будівництво та
прийняття в експлуатацію будинку за
зазначеною адресою.

За наведених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
спростовують висновки суду першої
інстанції, зроблені з порушенням
вищеназваних норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку із чим
колегія суддів вважає за необхідне
задовольнити апеляційну скаргу.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207
КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Постанову Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 28 жовтня 2013
року скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити позовні вимоги.

Визнати незаконним рішення Триліської
сільської ради Фастівського району
Київської області № 5/4 від 14.02.2001 року
«Про дозвіл на будівництво житлового
будинку» ОСОБА_9 на власній земельній
ділянці розміром 0,24 га по АДРЕСА_1 в
повному обсязі.

Визнати незаконним рішення Триліської
сільської ради Фастівського району
Київської області № 2/1 від 18.12.2009 року
«Про погодження прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку з господарськими
будівлями і спорудами» за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_9 в повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

Судді:

Повний текст рішення складено 07.04.2014

Головуючий суддя

Міщук М.С.

Судді:

Бєлова Л.В.

Гром Л.М.