Справа № 826/2735/14
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2014 року № 826/2735/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Григоровича П.О.
розглянув в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Компанії з обмеженою
відповідальністю «Вайтклиффс Холдинг
до Департаменту економіки та
інвестицій Виконавчого органу
міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
про визнання протиправними
дій, зобов'язання вчинити дії.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Компанія з обмеженою відповідальністю
«Вайтклиффс Холдинг ЛТД», (надалі -
позивач, Компанія), звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Київської міської
державної адміністрації та
Департаменту економіки та інвестицій
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) про визнання
протиправними дій КМДА та Департаменту
економіки та інвестицій ВО КМДА щодо
відмови Компанії у державній
реєстрації іноземної інвестиції та
зобов'язання провести державну
реєстрацію іноземної інвестиції.
17 березня 2014 року в судовому засіданні,
з урахуванням позицій представників
сторін та їх обговорення, суд ухвалив
виключити зі складу відповідачів
відповідача-1- Київську міську державну
Під час розгляду справи представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та зазначив, що
відмова позивачеві у державній
реєстрації іноземної інвестиції є
безпідставною та такою, що не
відповідає вимогам законодавства. При
цьому позивач вказав, що ним було
здійснено іноземну інвестицію у формі
придбання у власність підприємства
повністю, що відповідає вимогам Закону
України «Про режим іноземного
інвестування». З огляду на те, що
позивачем були надані всі документи,
необхідні для проведення державної
реєстрації іноземної інвестиції, а
отже, не було законних підстав для
відмові йому у такій державній
реєстрації, представник позивача
просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову
заперечував та зазначив, що позивачеві
відмовлено у державній реєстрації
іноземної інвестиції у відповідності
до вимог Закону України «Про
інвестиційну діяльність» та Порядку
державної реєстрації (перереєстрації)
іноземних інвестицій та її анулювання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 06.03.2013р. №139,
(надалі Порядок №139), з огляду на що
просив відмовити в позові в повному
Справа розглянута в письмовому
провадженні з огляду на положення ч.4
ст.122 КАС України за відсутності
необхідності заслуховувати свідків чи
Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Окружний адміністративний суд міста
22.10.2013 року між Компанією з обмеженою
відповідальністю «Вайтклиффс Холдинг
ЛТД» (юридична особа, зареєстрована в
Реєстрі Компаній Мальти), та
засновниками Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шеваль Бланк»,
(надаліТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК») ОСОБА_2 і
ОСОБА_3 було укладено договір
відступлення (купівлі-продажу) часток в
статутному капіталі Товариства з
обмеженою відповідальністю «Шеваль
Бланк». Цей договір посвідчено
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
та зареєстровано в реєстрі за реєстр.
№№1126,1127. Відповідно до умов вказаного
договору позивач купив у ОСОБА_2 частку
в розмірі 50% статутного капіталу ТОВ
«Шеваль Бланк» за ціною 1 022 500грн., та у
ОСОБА_3 - частку в розмірі 50% статутного
капіталу ТОВ «Шеваль Бланк» за ціною 1
022500грн. Загальна ціна договору склала 2
24 жовтня 2013 року державним
реєстратором юридичних осіб та
фізичних осіб- підприємців
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві було
зареєстровано Статут ТОВ «ШЕВАЛЬ
БЛАНК» в новій редакції, затвердженій
рішенням загальних зборів учасників
ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК», (протокол №9 від 22
жовтня 2013р.), номер запису 4043974.

Відповідно до п.6.3. зазначеної нової
редакції Статуту єдиним учасником ТОВ
«ШЕВАЛЬ БЛАНК» є Компанія з обмеженою
відповідальністю «Вайтклиффс Холдинг
ЛТД», якій належить 2 045 000 часток
статутного капіталу товариства, що
складає 100% статутного капіталу
товариства.

З метою проведення розрахунків за
договором відступлення
(купівлі-продажу) часток в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шеваль Бланк» від 22
жовтня 2013 року позивач вніс на власний
поточний інвестиційний рахунок
іноземну валюту в сумі 200 000 ЄВРО.

06 листопада 2013 року із цих грошових
коштів на відкриті в АТ «Дельта Банк»
інвестиційні рахунки позивача:
№3638 в ЄВРО було зараховано кошти
в сумі 100000, 00 ЄВРО, та №3638 у гривні
було зараховано кошти в сумі 1 101 235,00
грн. від продажу іноземної валюти в
розмірі 100 000,00 ЄВРО за курсом обміну 11,06
гривень за ЄВРО.

08 листопада 2013р. позивачем було
перераховано на рахунки ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 по 1 022 500, 00 грн. з призначенням
платежу «за частки у статутному
капіталі згідно Договору відступлення
(купівлі-продажу) від 22 жовтня 2013р., без
ПДВ».

Вказані перерахування коштів
підтверджуються Випискою по особовим
рахункам за 08.11.2013р. та Довідкою
вих.№26/01/622 від 11.11.2013р., виданої АТ
«Дельта Банк» на ім'я позивача, копії
яких містяться в матеріалах справи.

12 листопада 2013р. позивач звернувся до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва для
отримання відмітки територіального
органу Міндоходів на інформаційному
повідомленні про здійснення іноземної
інвестиції, яке було зареєстроване 16
грудня 2013р. за №17.

16 січня 2014р. позивач звернувся до
Департаменту економіки та інвестицій
ВО КМДА із зверненням про проведення
державної реєстрації здійсненої
іноземної інвестиції.

Листом Департаменту економіки та
інвестицій ВО КМДА від 23 січня 2014р.
№050/14-435 позивачу було відмовлено в
державній реєстрації іноземної
інвестиції. Підставою для такої
відмови Департаментом економіки та
інвестицій ВО КМДА було зазначено, що
купівля-продаж часток у статутному
капіталі ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» не
вважається інвестицією. Такого
висновку Департамент економіки та
інвестицій ВО КМДА дійшов з огляду на
те, що до статутного капіталу ТОВ
«ШЕВАЛЬ БЛАНК» кошти позивачем не
вносились, отже інвестиція в об'єкт
інвестування внесена не була. Також,
формування оцінки іноземної
інвестиції в статуті ТОВ «Шеваль
Бланк» лише в гривнях суперечить ст.5
Закону України «Про режим іноземного
інвестування» та ст.393 Господарського
кодексу України, оскільки вона має
здійснюватись в іноземній
конвертованій валюті та у гривнах.
Відмовляючи у державній реєстрації
іноземної інвестиції, відповідач-2
також послався на ненадання позивачем
відповідних документів, що
підтверджують вартість іноземної
інвестиції.

Окружний адміністративний суд м. Києва
критично ставиться до таких висновків
відповідача, враховуючи наступне.

Особливості режиму іноземного
інвестування на території України,
виходячи з цілей, принципів і положень
законодавства України, визначені
Законом України «Про режим іноземного
інвестування» від 19 березня 1996 року
№93/96-вр (далі Закон №93/96), який є
спеціальним законом, що регулює
відносини у сфері іноземного
інвестування.

Згідно із п.1 ст.1 Закону №93/96 іноземними
інвесторами є суб'єкти, які провадять
інвестиційну діяльність на території
України.

Відповідно до п.2 ст.1 Закону № 93/96
іноземними інвестиціями є цінності, що
вкладаються іноземними інвесторами в
об'єкти інвестиційної діяльності
відповідно до законодавства України з
метою отримання прибутку або
досягнення соціального ефекту.

Згідно із абз.2 ст. 2 Закону № 93/96
іноземні інвестиції можуть
здійснюватися у вигляді іноземної
валюти, що визнається конвертованою
Національним банком України.

Відповідно до абз.3 ст.3 Закону №93/96
іноземні інвестиції можуть
здійснюватися у формі створення
підприємств, що повністю належать
іноземним інвесторам, філій та інших
відокремлених підрозділів іноземних
юридичних осіб або придбання у
власність діючих підприємств повністю.

Згідно із ст.13 Закону №93/96 державна
реєстрація іноземних інвестицій
здійснюється Урядом Автономної
Республіки Крим, обласними, Київською
та Севастопольською міськими
державними адміністраціями протягом
трьох робочих днів після фактичного їх
внесення у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України.
Незареєстровані іноземні інвестиції
не дають права на одержання пільг та
гарантій, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 14 Закону №93/96 відмова
в державній реєстрації іноземних
інвестицій можлива лише у разі
порушення встановленого порядку
реєстрації. Відмова з мотивів її
недоцільності не допускається. Відмова
в державній реєстрації іноземних
інвестицій повинна бути оформлена
письмово із зазначенням мотивів
відмови і може бути оскаржена у
судовому порядку.

Згідно із ст.393 Господарського кодексу
України (далі -ГК України) оцінка
іноземних інвестицій, включаючи внески
до статутного капіталу підприємства з
іноземними інвестиціями, здійснюється
в іноземній конвертованій валюті та у
гривнях, за згодою сторін, на основі цін
міжнародних ринків або ринку України.
При цьому перерахунок сум в іноземній
валюті у гривні провадиться за курсом,
встановленим Національним банком
України.

Відповідно до ч.1 ст.395 ГК України
державна реєстрація іноземних
інвестицій здійснюється Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими державними
адміністраціями протягом трьох
робочих днів після фактичного їх
внесення у порядку, що встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч.2 ст.395 ГК України відмова у
державній реєстрації іноземних
інвестицій можлива лише у разі
порушення законодавства України про
іноземне інвестування. Відмову у
державній реєстрації іноземних
інвестицій може бути оскаржено у
судовому порядку.

Відповідно до ч.3 ст.395 ГК України
незареєстровані іноземні інвестиції
не дають права на одержання пільг та
гарантій, передбачених цим Кодексом та
іншими законами для іноземних
інвесторів і підприємств з іноземними
інвестиціями.

Згідно пункту 1 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації) іноземних
інвестицій та її анулювання,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 06 березня 2013р.
№1392 державна реєстрація
(перереєстрація) іноземних інвестицій
та її анулювання здійснюються Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласними, Київською та
Севастопольською міськими
держадміністраціями у семиденний
строк з дня подання іноземним
інвестором документів для реєстрації
(перереєстрації) іноземних інвестицій
або її анулювання.

Керуючись пунктом 1 Положення про
Департамент економіки та інвестицій
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) із змінами і
доповненнями, внесеними
розпорядженням Київської міської
державної адміністрації від 4
листопада 2013 року №1987) Департамент
економіки та інвестицій виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (далі - Департамент) є
структурним підрозділом виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), підпорядковується
голові Київської міської державної
адміністрації, підзвітним та
підконтрольним Київській міській раді,
а з питань виконання функцій державної
виконавчої влади - Міністерству
економічного розвитку і торгівлі
України.

В силу приписів вищезазначеного
Положення органом, який здійснює
державну реєстрацію іноземних
інвестицій в місті Києві є Департамент.

Суд не погоджується з твердженням
відповідача про те, що іноземна валюта
в сумі 191 431,99 ЄВРО, перерахована
позивачем на підставі відповідного
договору купівлі-продажу часток у
статутному капіталі ТОВ «ШЕВАЛЬ
БЛАНК», не є інвестицією, що підлягає
реєстрації. Відповідач стверджує, що в
цьому випадку інвестиція у відтворення
основних фондів і на приріст
матеріально-технічних запасів
позивачем не здійснилась, статутний
капітал ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» не змінився,
а отже, ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» не
вважається об'єктом інвестування. На
підтвердження своєї правової позиції
представник відповідача послався на
лист - роз'яснення Міністерства
економіки України №3905-23/280 від 07.07.2009
року «Про перереєстрацію іноземних
інвестицій», адресований Державній
митній службі України у відповідь на її
лист від 11.06.2009р. №1/8-10.15/5507. Однак, в
даному випадку, суд залишає без уваги
посилання на зазначений лист, оскільки
він не спростовує доводів позивача,
має рекомендаційний характер,
безпосередньо не породжує ніяких
правових наслідків для вирішення даної
справи, оскільки містить роз'яснення
положень законодавства, які, за
висновком зазначеного міністерства,
підлягають застосуванню до конкретних
правовідносин, наведених у
відповідному листі запитувача -
Державної митної служби України.

Суд встановив та матеріалами справи
підтверджується, що договір
відступлення (купівлі-продажу) часток в
статутному капіталі ТОВ «Шеваль Бланк»
від 22 жовтня 2013р. сторонами виконано
повністю, а саме: позивач провів
розрахунки з попередніми власниками
часток у статутному капіталі ТОВ
«ШЕВАЛЬ БЛАНК» в повному обсязі та став
одноосібним власником зазначеного
товариства, тобто придбав його
повністю у власність.

При цьому, позивач вніс інвестицію на
власний поточний інвестиційний
рахунок в ЄВРО. Згідно із
класифікатором іноземних валют та
банківських металів, затвердженого
Постановою Правління Національного
банку України від 04.02.1998р. №34, ЄВРО
визнається вільно конвертованою
валютою, що широко використовується
для здійснення платежів за
міжнародними операціями та продається
на головних валютних ринках світу і
дозволяється для здійснення
інвестицій в Україну.

З пояснень представника позивача, які
не були спростовані відповідачем,
вбачається, що у відповідності до вимог
чинного законодавства України в
обов'язковому порядку іноземна валюта
в розмірі 50% від суми здійсненої
позивачем інвестиції була
конвертована в гривню. Пізніше
відбулась додаткова конвертація
валюти у гривню з розрахунку, щоб
загальний залишок валюти на рахунку
позивача у гривні дорівнював би сумі
Договору відступлення
(купівлі-продажу) часток в статутному
капіталі Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шеваль Бланк» від
22.10.2013р. та сум відповідних комісій та
зборів.

Судом встановлено і підтверджується
матеріалами справи фактичне
здійснення Компанією з обмеженою
відповідальністю «Вайтклиффс Холдинг
ЛТД» іноземної інвестиції шляхом
придбання часток у статутному капіталі
ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК». Доказів іншого
відповідачем не надано.

Також, не можна погодитись з
твердженням відповідача про те, що
формування оцінки іноземної
інвестиції в статуті ТОВ «ШЕВАЛЬ
БЛАНК» суперечить нормам ст.5 Закону
України «Про режим іноземного
інвестування» та ст.393 ГК України.

Так, зазначеними нормами передбачено,
що іноземні інвестиції та інвестиції
українських партнерів, включаючи
внески до статутного капіталу
підприємств, оцінюються в іноземній
конвертованій валюті та у валюті
України за домовленістю сторін на
основі цін міжнародних ринків або
ринку України. Перерахування
інвестиційних сум в іноземній валюті
у валюту України здійснюється за
офіційним курсом валюти України,
визначеним Національним банком
України.

В даному випадку внески до статутного
капіталу ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» не
вносились, інвестиція була здійснена у
формі придбання позивачем у власність
підприємства повністю, що відповідає
приписам абз.3 ст.3 Закону №93/96.

Суд враховує, що розмір та порядок
формування статутного капіталу ТОВ
«ШЕВАЛЬ БЛАНК» було визначено у
Статуті вказаного підприємства в
редакції, яка була зареєстрована 15
жовтня 2013 року, тобто до здійснення
іноземної інвестиції позивачем.
Зокрема, відповідно до п.п.6.1.,6.2. Статуту
в зазначеній редакції статутний
капітал товариства складає 2 045 000
гривень. Статутний капітал товариства
поділений на 2 045 000 часток. Розмір
однієї частки складає одну гривню.

В новій редакції Статуту ТОВ «ШЕВАЛЬ
БЛАНК», зареєстрованій 24 жовтня 2013р.,
тобто після здійснення позивачем
іноземної інвестиції, до вказаних
пунктів Статуту зміни не вносились.

Суд звертає увагу на те, що в пункті 1.5.
Договору відступлення
(купівлі-продажу) часток в статутному
капіталі ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» від 22
жовтня 2013р. зазначено, що статутний
капітал ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» було
сформовано засновниками товариства в
повному обсязі, що підтверджується
свідоцтвами №№1-2 від 22.10.2014р.

Отже, статутний капітал ТОВ «ШЕВАЛЬ
БЛАНК» було сформовано його
засновниками в повному обсязі до
здійснення позивачем іноземної
інвестиції у формі придбання у
власність вказаного підприємства
повністю.

Частиною 6 п.3. ст.144 Цивільного кодексу
України передбачено, що зміни до
статуту, пов'язані із зміною розміру
статутного капіталу та/або із зміною
складу учасників, підлягають
державній реєстрації в установленому
законом порядку. Тобто, зміни, пов'язані
із зміною статутного капіталу
товариства можуть відбуватись
одночасно із зміною складу учасників, а
можуть не відбуватись. Тобто зміна
учасників товариства не у всіх
випадках спричиняє зміну розміру
та/або порядку внесення вкладів до
статутного капіталу такого товариства.

В даному випадку відбулась зміна
учасників без зміни розміру статутного
капіталу ТОВ «ШЕВАЛЬ БЛАНК» та без
зміни порядку внесення вкладів
учасників до статутного капіталу
товариства.

Суд враховує, що відповідно до ст.1
Закону №93/96 іноземною інвестицією
визнаються цінності, що вкладаються
іноземними інвесторами в об'єкти
інвестиційної діяльності відповідно
до законодавства України. Таким чином
підтвердженням здійснення іноземної
інвестиції в українські підприємства є
фактичне надходження цінностей в обмін
на корпоративні права підприємств.
Здійснення позивачем іноземної
інвестиції у формі придбання у
власність підприємства в цілому, яке є
самостійним об'єктом інвестування
відповідно до абз. 3 ст.3 Закону №93/96, не
пов'язане з внесенням змін до
статутного капіталу, тому висновки
відповідача про суперечність
формування оцінки іноземної
інвестиції в статуті ТОВ «ШЕВАЛЬ
БЛАНК» нормам законодавства не знайшло
свого підтвердження.

Не відповідає дійсним обставинам й
твердження відповідача про те, що серед
наданих позивачем документів відсутні
документи, що підтверджують вартість
іноземної інвестиції.

Порядок подання документів, їх
розгляду та здійснення державної
реєстрації іноземних інвестицій, що
відповідають умовам, викладеним у
пункті 2 статті 1 Закону № 93/96, та
здійснюються за видами і формами,
передбаченими статтями 2 і 3 цього
Закону, встановлений Положенням про
порядок державної реєстрації
іноземних інвестицій, яке затверджене
Постановою Кабінету Міністрів України
від 7 серпня 1996 року № 928 «Про
затвердження Положення про порядок
державної реєстрації іноземних
інвестицій» (надалі Порядок №928).

Відповідно до п.3 Порядку №928 для
державної реєстрації іноземних
інвестицій іноземний інвестор або
уповноважена ним в установленому
порядку особа (далі - заявник) подає
органу державної реєстрації такі
документи: - інформаційне повідомлення
про внесення іноземної інвестиції у
трьох примірниках, заповнене за формою
і в порядку згідно з додатками № 1 і 2 до
цього Положення, з відміткою державної
податкової інспекції за місцем
здійснення інвестиції про її фактичне
внесення; - документи, що підтверджують
форму здійснення іноземної інвестиції
(установчі документи, договори
(контракти) про виробничу кооперацію,
спільне виробництво та інші види
спільної інвестиційної діяльності,
концесійні договори тощо); - документи,
що підтверджують вартість іноземної
інвестиції (відповідно до вимог,
визначених статтею 2 Закону України
«Про режим іноземного інвестування»); -
документ, що свідчить про внесення
заявником плати за реєстрацію.

Згідно з Описом документів, що надано
до ЦНАБ суб'єктом господарювання,
громадянином для надання
адміністративної послуги позивач
надав наступні документи:

1. Заява про держану реєстрацію
іноземних інвестицій - 1 аркуш,

2. Інформаційне повідомлення у трьох
примірниках з відміткою
територіального органу Міністерства
доходів і зборів за місцем здійснення
інвестицій про їх фактичне здійснення -
3 аркуші,

3. Документи, що підтверджують форму
здійснення іноземних інвестицій
(установчі документи, договори
(контракти) про виробничу кооперацію,
спільне виробництво та інші види
спільної інвестиційної діяльності,
концесійні договори тощо)- 5 аркушів,

4. Документи, що підтверджують вартість
іноземних інвестицій, що визначається
відповідно до статті Закону України
«Про режим іноземного інвестування» -1
аркуш.

В Інформаційному повідомленні
позивача, зареєстрованому
територіальним органом Міндоходів, в
графі «Обсяг інвестицій» зазначено: 191
431,99 євро, що дорівнює 2 045 000грн.00коп. за
курсом НБУ 1Євро=10,682645грн. Тобто сума
інвестиції зазначена позивачем в
іноземній валюті та в гривнах, з
перерахунком сум в іноземній валюті у
гривні за курсом, встановленим
Національним банком України, що
відповідає вимогам ст.393 ГК України.

З огляду на зазначене вбачається, що,
документи, що підтверджують вартість
іноземної інвестиції, були надані
позивачем у встановленому законом
порядку. Доказів іншого відповідачем
надано не було.

Слід зауважити, що суд, в рамках
положень статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відмовив представнику
відповідача у залученні до матеріалів
справи постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2013 року у справі
№826/6098/13-а за позовом ТОВ «Торговий Дім
«Аделант-Україна» до виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації), Департаменту економіки
та інвестицій виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії. Отже вказані
правовідносини не преюдиціальними,
відповідно, висновки суду у справі
№826/6098/13-а не можуть бути враховані при
вирішенні даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону
України «Про режим іноземного
інвестування» відмова в державній
реєстрації іноземних інвестицій
можлива лише у разі порушення
встановленого порядку реєстрації.

Частиною 1 пункту 9 Положення №928
передбачено, що відмова в державній
реєстрації іноземних інвестицій
можлива лише у разі, коли здійснення
цієї інвестиції суперечить
законодавству України, або подані
документи не відповідають вимогам
Положення.

Окружним адміністративним судом м.
Києва встановлено, що усі документи,
які надавалися позивачем, як іноземним
інвестором, для реєстрації іноземної
інвестиції, були складені у
відповідності із встановленим
порядком.

З огляду на викладене, Окружний
адміністративний суд вважає
протиправними дії Департаменту
економіки та інвестицій Виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) щодо відмови Компанії з
обмеженою відповідальністю
«Вайтклиффс Холдинг ЛТД» в державній
реєстрації іноземної інвестиції,
оформленої листом від 23 січня 2014р.
№050/14-435.

Також з метою належного захисту та
відновлення прав позивача, з
урахуванням встановлених обставин у
справі, суд приходить до переконання
про необхідність зобов'язати
Департамент економіки та інвестицій
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) здійснити державну
реєстрацію іноземної інвестиції
позивача на підставі заяви та доданих
до неї документів.

Відповідно до ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
при вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково, у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення.

Суд може прийняти іншу постанову, яка б
гарантувала дотримання і захист прав,
свобод, інтересів людини і громадянина,
інших суб'єктів у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч.3 ст.2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на викладене, відповідач, як
суб'єкт владних повноважень, в
обґрунтування правомірності своїх
висновків, достатніх доказів не надав,
висновки відповідача спростовуються
зібраними по справі документами.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд м.
Києва вважає, що позовні вимоги
Компанії з обмеженою відповідальністю
«Вайтклиффс Холдинг ЛТД», в даному
випадку, підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69-71, 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправними дії
Департаменту економіки та інвестицій
Виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) щодо відмови Компанії з
обмеженою відповідальністю
«Вайтклиффс Холдинг ЛТД» в державній
реєстрації іноземної інвестиції,
оформленої листом від 23 січня 2014р.
№050/14-435.

3. Зобов'язати Департамент економіки та
інвестицій Виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
(, місто Київ, вул. Хрещатик,
36), здійснити державну реєстрацію
іноземної інвестиції Компанії з
обмеженою відповідальністю
«Вайтклиффс Холдинг ЛТД»,
зареєстрованої в Реєстрі Республіки
Мальта за №С62197 від 10.10.2013р., яка була
здійснена у вигляді іноземної валюти
на загальну суму 191 431,99 ЄВРО.

4. Судові витрати в сумі 73 (сімдесят три)
грн. 08 коп. присудити на користь
Компанії з обмеженою відповідальністю
«Вайтклиффс Холдинг ЛТД»,
зареєстрованої в Реєстрі Компаній
Мальти за №С62197 від 10.10.2013р. з
Державного бюджету України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.ст.
185-187 КАС України. Апеляційна скарга
подається до адміністративного суду
апеляційної інстанції через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
судове рішення. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
П.О. Григорович