Справа № 805/1371/14
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чучко В.М.
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
справа №805/1371/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

при секретарі судового засідання
Єгоровій К.М.

за участю представників від:

позивача
Прощенко О.С.

відповідача
Краснопер Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року по адміністративній справі
№805/1371/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фідлайф»
до Державної податкової інспекції у
Ворошиловському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецької області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення від
17 січня 2014 року, -

В С Т А Н О В
И В :

Звертаючись з адміністративним
позовом до суду позивач просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення відповідача від 17
січня 2014 року № .

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача висновки ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька у
акті перевірки від 26.12.2013 року №
365/22-01/35710888 щодо заниження ТОВ «Фідлайф»
податку на додану вартість за липень 2013
року на суму 90979,03 грн. є
необґрунтованими, оскільки
документами первинного
бухгалтерського та податкового обліку
підтверджений факт реальності
здійснення господарської діяльності
по взаємовідносинам з контрагентом ПП
«СФГ Нікопольське». Таким чином,
позивач вважає неправомірним
податкове повідомлення-рішення від 17
січня 2014 року № про збільшення
ТОВ «Фідлайф» суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на 136468,50 грн. (з яких: основній
платіж - 90979,00 грн., штрафні санкції -
45489,50 грн.), а тому просить у судовому
порядку його скасувати.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволений (а.с.30, 31-35 т.3).

Скасовано податкове повідомлення -
рішення Державної податкової
інспекції у Ворошиловському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області від 17
січня 2014 року № про збільшення
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Фідлайф» суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 136468,50 грн. (у тому
числі: основній платіж - 90979,00 грн.,
штрафні санкції - 45489,50 грн.)

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції,
прийняту с порушенням норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної
скарги зазначив, що висновок в акті
перевірки від 26.12.2013 року № 365/22-01/35710888 є
правомірним, тому як під час проведення
перевірки ТОВ «Фідлайф» було
встановлено факт не підтвердження та
зняття податкових зобов'язань
постачальника ПП «СФГ Нікопольське» на
підставі акту від 17.10.2013 року №
681/04-61-22-2/38361070 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки»,
ненадання до перевірки специфікацій до
договору постачання, та якісних
посвідчень або сертифікатів якості,
недоведеність фактичного
відвантаження продукції покупцю,
фактичне здійснення постачання,
приймання-передачі та оприбуткування
товару по ланцюгу від постачальника до
покупця. Таким чином, сформований ТОВ
«Фідлайф» податковий кредит за липень
2013 року не підтверджується, а тому
вважає, що оскаржене податкове
повідомлення-рішення прийнято у
відповідності до вимог чинного
законодавства та просить відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі (а.с.39-41 т.3).

Представник апелянта наполягав на
задоволенні апеляційної скарги.

Представник позивача заперечував
проти задоволення апеляційної скарги у
повному обсязі, вважають доводи
апеляційної скарги необґрунтованими.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, вважає за
необхідне апеляційну скаргу залишити
без задоволення з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що станом на 25.02.2014 року
ТОВ «Фідлайф» зареєстроване як
юридична особа виконавчим комітетом
Донецької міської ради 22.01.2008 року за №
1 029171, запис до Єдиного
державного реєстру внесена 22.01.2008 року
за № 1 029171, ідентифікаційний код
- 35710888, місцезнаходження - 83001, Донецька
область, м. Донецьк, Ворошиловський
район, площа Конституції, будинок 1 (т. 2
а.с. 22, 238-239). Перебуває на податковому
обліку в ДПІ у Ворошиловському районі
м. Донецька з 23.01.2008 року за № 14549 (т. 2 а.с.
24). Господарську діяльність позивач
здійснює згідно зі статутом,
затвердженим Загальними зборами
Засновників ТОВ «Фідлайф», оформленого
протоколом від 09.01.2008 року за № 1 (т.2 а.с.
6-21).

ТОВ «Фідлайф» є платником податку на
додану вартість, про що свідчить
свідоцтво № 100093822 про реєстрацію
платника податку на додану вартість (НБ
№ 107208), видане 29.01.2008 року ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька (т.2
а.с. 23).

Згідно з довідкою серії АА № 550409 з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) та Витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних та фізичних
осіб-підприємців серії АД № 0578914, ТОВ
«Фідлайф» має право на здійснення
наступних видів діяльності за КВЕД-2010
(класифікація видів економічної
діяльності): «10.91 Виробництво готових
кормів для тварин, що утримуються на
фермах», «01.62 Допоміжна діяльність у
тваринництві», «10.92 Виробництво
готових кормів для домашніх тварин»,
«46.21 Оптова торгівля зерном,
необробленим тютюном, насінням і
кормами для тварин», 46.90
Неспеціалізована оптова торгівля»,
«47.76 Роздрібна торгівля квітами,
рослинами, насінням, добривами,
домашніми тваринами та кормами для них
у спеціалізованих магазинах» (т. 1 а.с.
50).

На підставі п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1
ст. 75, п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 Податкового
кодексу України, наказу від 18.12.2013 року
№ 523 та повідомлення від 19.12.2013 року №
19525/10/05-62-22-01 в період з 19.12.2013 року по
25.12.2013 року ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецька проведено
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фідлайф» () щодо взаємовідносин із платником
податків ПП «СФГ Нікопольське» ( за період: липень 2013 року,
про що складено акт від 26.12.2013 року №
365/22-01/35710888 (надалі - Акт перевірки).

Згідно висновку Акту перевірки
проведеною перевіркою встановлено
порушення ТОВ «Фідлайф» п. 198.1, п. 198.2, п.
198.3, п. 198.6ст. 198 Податкового кодексу
України та п. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 № 996-XIV
(надалі - Закон № 996), в результаті чого
ТОВ «Фідлайф» занижено податок на
додану вартість по рядку 25 податкової
декларації з податку на додану
вартість за липень 2013 року на суму 90979,03
грн. (т.1 а.с. 24).

Не погоджуючись з наведеним позивач
подав до ДПІ у Ворошиловському районі
м. Донецька заперечення на Акт
перевірки (т.1 а.с. 27-32).

З відповіді ДПІ у Ворошиловському
районі м. Донецька від 16.01.2014 року №
1334/10/05-62-22-01 на вказані заперечення,
висновки Акту перевірки податковим
органом залишено без змін (т.1 а.с. 34-35).

За наслідками Акту перевірки, ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька
прийняте податкове
повідомлення-рішення від 17.01.2014 року №
про збільшення ТОВ «Фідлайф»
суми грошового зобов'язання з податку
на додану вартість на 136 468,50 грн., у тому
числі: за основним платежем - 90 979,00 грн.,
за штрафними (фінансовими) санкціями - 45
489,50 грн. (т.1 а.с. 37). Штрафні санкції
позивачу нараховані відповідно до п.123.1
ст.123 Податкового кодексу України, в
розмірі 50%. (т.1 а.с. 38).

Зі змісту Акту перевірки вбачається, що
під час перевірки відповідачем
використані наступні документи:
договір постачання від 13.06.2013 року № 293,
податкові та видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні за липень
2013 року, платіжні доручення за період
липень 2013 року, журнал-ордер по рахунку
631 за липень 2013 року, реєстр виданих та
отриманих податкових накладних за
липень 2013 року, податкова декларація з
податку на додану вартіст за липень 2013
рок від 16.08.2013 року № , Також при
звірці були використані: інформація
баз даних «Податковий блок» та інші,
акт ДПІ у Амур-Нижньодніпровському
районі м. Дніпропетровська від 17.10.2013
року № 681/04-61-22-2/38361070 про неможливсть
проведення зустрічної перевірки ПП
«СФГ Нікопольське» (код за )
за період: липень 2012 року.

Проведеною перевіркою встановлено, що
між ТОВ «Фідлайф» та його контрагентом
ПП «СФГ Нікопольське» укладено договір
постачання товару від 13.06.2013 року № 293,
на підтвердження виконання умов якого
ТОВ «Фідлайф» надано перевіряючим
податкові накладні, видаткові
накладні, товарно-транспортні
накладні, платіжні документи, перелік
яких наведено у Акті перевірки (т.1 а.с.
20-22).

Разом з тим, в Акті перевірки зазначено
наступне:

- ТОВ «Фідлайф» до перевірки не надано
специфікації до даного договору (т.1 а.с.
19),

- згідно наданої до ДПІ у
Ворошиловському районі м. Донецька
податкової звітності та даних ІС
«Податковий блок»
фінансово-господарської діяльності
взаємовідносини ТОВ «Фідлайф» з ПП
«СФГ Нікопольське» відображено у липні
2013 року. За результатами співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту у розрізі контрагентів
відповідно бази ІС «Податковий кредит»
встановлено розбіжності, з яких
вбачається відсутність податкових
зобов'язань за липень 2013 року у ПП «СФГ
Нікопольське», у той час, коли за цей же
період у ТОВ «Фідлайф» задекларований
податковий кредит в сумі 90979,03 грн. (т.1
а.с. 20),

- надані до перевірки
товарно-транспортні накладні
оформлені неналежним чином, а саме: не
містять всіх необхідних реквізитів,
передбачених спільним наказом
Міністерства транспорту України,
Мінстату України «Про затвердження
типових форм первинного обліку роботи
вантажного автомобіля» від 29.12.95 р. №
488/346: інформація про «Пункт
навантаження» та «Пункт
розвантаження» обмежено тільки назвою
міста або селища, замість відображення
адреси (т. 1 а.с. 22).

Також в Акті перевірки зазначено, що
ТОВ «Фідлайф» до складу податкового
кредиту за липень 2013 року включено суму
податку на додану вартість 90979,03 грн. по
контрагенту ПП «СФГ Нікопольське»,
який штучно сформував податкове
зобов'язання у зв'язку з чим неможливо
встановити умови для фактичного
ведення господарської діяльності. ПП
«СФГ Нікопольске» перебуває на обліку
в ДПІ в Амур-Ніжньодніпровському
районі м. Дніпропетровська, де згідно
бази «Системи автоматизованого
співставлення даних податкового
кредиту та податкових зобов'язань в
розрізі контрагентів» було знято
податкові зобов'язання на підставі
Акту про неможливість проведення
зустрічної звірки від 17.10.2013 року №
681/04-61-22-2/38361070.

Враховуючи вищенаведене, податковим
органом визначено, що податковий
кредит ТОВ «Фідлайф» сформований по
податковій декларації з податку на
додану вартість за липень 2013 року не
підтверджується податковими
зобов'язаннями постачальника ПП «СФГ
Нікопольське» (т.1 а.с. 22).

Правова позиція позивача полягає у
тому, що наданими відповідачу
документами первинного
бухгалтерського та податкового обліку
повністю підтверджено реальність
господарської діяльності із
взаємовідносин з контрагентом ПП «СФГ
Нікопольське» у липні 2013 року на суму
90979,03 грн., при цьому, відсутність у
товарно-транспортних накладних повних
адрес пунктів завантаження та
відвантаження не мають правових
підстав на заборону включати податку
на додану вартість по проведеним
господарським операціям до складу
податкового кредиту. Також, як вказує
позивач, ТОВ «Фідлайф» є виробником
високоякісної комбікормової
продукції, має акредитовану
виробничо-технічну лабораторію, де
зберігаються копії документів, що
посвідчують якість сировини, що
придбавається підприємством. Отже
кожна партія висівок, придбаних у ПП
«СФГ Нікопольське» підтверджена
відповідним посвідченням про якість.
При цьому, позивач посилається на те, що
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 01.02.2005 року № 28,
зареєстрованого у Міністерстві
юстиції України 04.05.2005 року за № 466/10746,
затверджено Перелік продукції, що
підлягає обов'язковій сертифікації, та
згідно якому встановлено, що не вся
продукція підлягає обов'язковій
сертифікації, а лише та частина,
виключний перелік якої наведений в
цьому Переліку.

Як встановлено судом першої інстанції,
що підтверджується матеріалами справи,
між ТОВ «Фідлайф» (Покупець) та ПП «СФГ
Нікопольське» (Постачальник) укладено
договір постачання товару від 13.06.2013
року № 293, за умовами якого
Постачальник зобов'язується
передавати у власність Покупцю
сировину для виробництва комбікорму
(надалі - Товар) за плату. Загальна
вартість цього Договору приблизно
складає 5 000 000,00 грн. у т.ч. ПДВ 20%.
Приймання Товару за кількістю та
якістю здійснюється сторонами на
складі Покупця, що зазначається у
підписаних сторонами Специфікаціях.
Постачання Товару повинно
супроводжуватися наступними
товаросупроводжувальними документами:
видатковими накладними на партію
товару, податковими накладними,
рахунками-фактурами,
товарно-транспортними накладними на
партію Товару. Договір набирає
чинності з моменту підписання його
сторонами і діє до 31.12.2014 року, або до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим Договором (т.1 а.с.
39-41).

За даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (т.2, а.с. 240-241), приватне
підприємство «СФГ Нікопольське» є
юридичною особою, запис про
підприємство до Єдиного державного
реєстру внесено 25.09.2012 року за № 1 055468, ідентифікаційний код - 38361070,
місцезнаходження - 49083,
Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Аржанова, буд. 12,
кімната 415, має право на здійснення
таких видів економічної діяльності:
«01.41 Розведення великої рогатої худоби
молочних порід»; «01.50 Змішане сільське
господарство»; «10.91 Виробництво
готових кормів для тварин, що
утримуються на фермах»; «46.21 Оптова
торгівля зерном, необробленим тютюном,
насінням і кормами для тварин
(основний)»; «46.90 Неспеціалізована
оптова торгівля».

Згідно Специфікаціям до цього Договору
Постачальник зобов'язується передати у
власність Покупця сировину для
виробництва комбікорму, а саме:
Специфікація від 13.06.2013 року № 1:
висівки пшеничні у кількості 240 т. на
суму 420 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 70 000,00 грн.);
Специфікація від 08.07.2013 року № 2:
висівки пшеничні у кількості 200 т. на
суму 320 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 53 333,33 грн.);
Специфікація від 15.07.2013 року № 3:
висівки пшеничні у кількості 20 т. на
суму 30 600,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 5100,00 грн.) (т.1
а.с. 42-44).

Отже, постачання висівок пшеничних за
Договором від 13.06.2013 року № 293 відбулося
у липні 2013 року, на виконання чого ПП
«СФГ Нікопольське» виписано та надано
на ТОВ «Фідлайф» видаткові накладні,
податкові накладні,
товарно-транспортні накладні,
посвідчення про якість висівок
пшеничних (т.1 а.с. 58-109).

Оплата за Товар здійснювалася у
безготівковій формі, що підтверджено
платіжними дорученнями з відмітками
банку (т.1 а.с. 110-128).

Товар отримувався позивачем на
підставі виписаних довіреностей, про
що свідчить Журнал реєстрації
довіреностей за липень 2013 року (т.1 а.с.
129-134).

До складу податкового кредиту липня 2013
року ТОВ «Фідлайф» включено суму
податку на додану вартість по
контрагенту ПП «СФГ Нікопольске» у
розмірі 909079,03 грн., а також наведена
господарська операція відображена у
реєстрі отриманих податкових
накладних, яка відповідає даним
додатку 5 до податкової декларації з
податку на додану вартість за липень 2013
року та податкової декларації з
податку на додану вартість за липень 2013
року.

Незважаючи на наявність наведених
документів, які підтверджують
реальність господарської операції ТОВ
«Фідлайф» з ПП «СФГ Нікопольське» у
липні 2013 року, відповідач вважає, що ТОВ
«Фідлайф» неправомірно включено до
складу податкового кредиту суму
податку на додану вартість у розмірі
90979,03 грн. за наведеними вище
підставами: не надання до перевірки
специфікації до Договору постачання,
також у зв'язку з тим, що на думку
відповідача, зазначення у
товарно-транспортних накладних в
графах «Пункт навантаження» та «Пункт
розвантаження» назви міста або селища,
замість зазначення адреси не
відповідає вимогам законодавства.

Крім того, на висновок Акту перевірки
також вплинув інший акт від 17.10.2013 року
№ 681/04-61-22-2/38361070 про неможливість
проведення зустрічної звірки ПП «СФГ
Нікопольське» з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на додану вартість за період
липень 2013 року, який отриманий
відповідачем від ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська (т.3 а.с. 14-27).

Так, зі змісту цього акту вбачається, що
ПП «СФГ Нікопольське» не знаходиться
за своєю юридичною адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Аржанова, буд. 12
кв. 415, у зв'язку з чим до відділу
податкової міліції ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська направлено запит на
встановлення місцезнаходження
платника податків. Отже перевіркою
використана інформація комп'ютерних
автоматизованих інформаційних систем,
зокрема: АІС «Облік податків та
платежів», АІС «Облік платників», АІС
«Податки», АРМ «Бест-Звіт», АІС
«Система обробки податкових
зобов'язань та податкового кредиту у
розрізі контрагентів».

При цьому, як було зазначено вище, за
даними Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців щодо приватного
підприємства «СФГ Нікопольське», у
графі «Статус відомостей про юридичну
особу» значиться запис «відомості
підтверджено».

Як слідує з акту від 17.10.2013 року №
681/04-61-22-2/38361070, ПП «СФГ Нікопольське»
задекларовано у податковій декларації
з податку на додану вартість за липень
2013 року податкові зобов'язання по ТОВ
«Фідлайф» у розмірі 90 979,03 грн. Проте,
згідно отриманому акту
Західно-Донбаської ОДПІ у
Дніпропетровській області від 23.08.213
року № 12/22/3-38548199 про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Торгова компанія «Сімплекс» (код за
), ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська дійшла до висновку
про не підтвердження ПП «СФГ
Нікопольське» здійснення
господарських відносин з платниками
податків у липні 2013 року.

Отже фактично на результати Акту
перевірки по ТОВ «Фідлайф», вплинув
інший акт податкового органу, яким не
підтверджено реальність господарських
операцій ПП «СФГ Нікопольське» по
ланцюгу постачання товарів у липні 2013
року.

В той же час, з дослідженого акту ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська від 17.10.2013 року №
681/04-61-22-2/38361070 не вбачається будь-який
зв'язок постачання висівок пшеничних
за ланцюгом: ТОВ «Торгова компанія
«Сімплекс» - ПП «СФГ Нікопольське» -
ТОВ «Фідлайф». При цьому, у даному акті
прямо підтверджено декларування
податкових зобов'язань у липні 2013 року
ПП «СФГ Нікопольське» по покупцю ТОВ
«Фідлайф» в розмірі 90 979,03 грн. (т.3 а.с. 18).

Судом першої інстанції обґрунтовано не
прийнято до уваги посилання
відповідача на акт ДПІ в
Амур-Нижньодніпровському районі м.
Дніпропетровська. Колегія суддів
зазначає, що зазначений акт перевірки
контрагента позивача, що вплинув на
висновки відповідача, з урахуванням
ст.83 ПК України, не є єдиним та
обов'язковим фактором при врахуванні
висновків сформованих по факту
проведеної перевірки позивача в межах
даної справи.

Положення ст.83 ПК України, встановлюють
перелік даних, які можуть
використовуватися податковим органом
під час здійснення перевірки та
надання висновків. Певний акт можливо
враховувати при наданні висновків. В
той же час, перелік ст.83 ПК України не є
вичерпним та при здійсненні перевірки
повинні враховуватися усі документи
які відносяться до предмету перевірки.
До того ж, це були акти складені не за
результатами проведених перевірок, а
неможливості такого проведення.
Врахування та дослідження усіх наявних
документів при здійсненні перевірки
податковим органом є дотримання
принципу обґрунтованості такого
рішення суб'єкта владних повноважень,
що є обов'язком такого органу.

Виходячи із викладеного вище судом не
приймаються доводи відповідача щодо не
підтвердження податкового кредиту ТОВ
«Фідлайф», що сформований за
здійсненими господарськими операціями
з ПП «СФГ Нікопольське» на підставі
інших актів податкових органів,
оскільки нормами Податкового кодексу
України право платника податку на
формування податкового кредиту не
поставлене в залежність від інших
перевірок по ланцюгу придбання товарів
(отримання послуг).

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апелянта щодо не надання судом
першої інстанції належної оцінки,
факту не представлення ТОВ «Фідлайф»
до перевірки специфікації до даного
договору.

Колегія суддів зазначає, що такі
специфікації були наданні до поданих
заперечень по Акту перевірки від 26.12.2013
року до прийняття спірного податкового
повідомлення - рішення від 17.01.2014 року,
що не суперечить та відповідає п.8
Наказу Державної Податкової
адміністрації України №984 від 22.12.2010
року, абз.2 п.44.6 ст44 ПК України. Вважати
їх такими, що були відсутніми на час
складаня показників податкової
звітності правових підстав не має.

Колегія суддів не приймаються до уваги
доводи апелянта щодо наявних недоліків
товарно - транспортних накладних. Як
вбачається з досліджених
товарно-транспортних накладних, судом
першої інстанції зроблений правильний
висновок, який погоджується судом
апеляційної, що вони оформлені
належним чином, заповнені всі
необхідні графи щодо перевезення
Товару, з яких вбачається рух цього
Товару від ПП «СФГ Нікопольське» до ТОВ
«Фідлайф». Недоліків цих ТТН, які б
вказували на їх сумнівність судом не
встановлено.

Крім того, як підтверджено матеріалами
справи, ТОВ «Фідлайф» є кінцевим
споживачем, сировина, яка
придбавається, використовується для
виробництва комбікормів та
концентратів. Штатний розклад ТОВ
«Фідлайф» у липні 2013 року складав 164
особи, у тому числі: бухгалтери,
менеджери з постачання, комірники,
вантажники, лаборанти, технологи тощо.

Позивач має в наявності власні
технічні та технологічні можливості,
основні фонди, а саме: виробничий
комплекс комбікормового заводу, що
розташований за адресою: Луганська
область, Кремінський район, с.
Баранівка, вул. Зарічна, 124, який
орендований у ТОВ «СКВ-АГРО» за
договором оренди майна № 21/01/1 від 21.01.2011
року; трансформаторну підстанцію, яка
забезпечує енергопостачання
комбікормового виробництва,
розташованого за адресою: Луганська
область, Кремінський район, с.
Бараниківка, вул. Зарічна, 124 А,
орендується у ТОВ «СКВ-АГРО» за
договором оренди нерухомого майна від
28.12.2012 року № 28/12/9; офісні приміщення: за
адресою: 83001, м. Донецьк, площа
Конституції, 1, яке орендується у ТОВ
«СКВ-АГРО» за договором суборенди
нежитлового приміщення від 01.12.2011 року
№ 01/12/1; за адресою: 86126, Донецька
область, м. Макіївка, вул.
Молодогвардійська, 87/22, яке орендується
у фізичної особи-підприємця за
договором оренди від 01.12.2012 року № 573.

Колегія суддів зазначає, що надані
позивачем та досліджені судом
документи за змістом і формою є
первинними документами у розумінні
положень Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 2.1 Положення
«Про затвердження Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку» затвердженого
Наказом Міністерства Фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995
року за №168/704, та містять інформацію
про здійснені господарські операції,
їх невідповідність ст.ст. 3, 9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні», не
встановлено. Вказана первинна
документація бухгалтерської та
фінансової звітності, яка складена на
виконання договорів з контрагентом
оформлена належним чином та
підтверджена податковими накладними.
Наявність документів податкового та
бухгалтерського обліку у позивача, з
урахуванням положень п.44.1-44.2 ст.44, п.198.1,
198 п.2, п.198.3, 198.6 ст.198 ПК України, надавало
усі правові підстави та можливості для
формування для себе відповідних
показників за господарськими
операціями з контрагентом. Будь-яких
порушень цих норм не доведено.

Колегія суддів зазначає, що сукупність
наявних у справі первинних документів
податкового та бухгалтерського обліку,
що були надані позивачем до матеріалів
справи та які надавались в ході
проведення перевірки відповідають
вимогам наведених вище правових норм
та вказує на не доведеність стороною
відповідача порушення правил
бухгалтерського та податкового обліку
саме позивачем. Реальність здійснених
господарських операцій між ТОВ
«Фідлайф» та ПП «СФГ Нікопольське»
підтверджується наданими до суду
документами.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи
спір по суті, суд першої інстанції
правильно визначився з нормами
матеріального права, які підлягали до
застосування в межах спірних
правовідносинах. Посилання
відповідача в апеляційній скарзі на
допущенні порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, є
безпідставними. Апеляційна скарга не
містить фактів порушень в тому числі
норм процесуального права, які могли б
стати підставою для скасування
постанови суду.

Колегія суддів зазначає, що
недоведеність податковим органом
порушення платником податку ТОВ
«Фідлайф» податкового законодавства
по взаємовідносинам з ПП «СФГ
Нікопольське» у липні 2013 року при
прийнятті спірного податкового
повідомлення - рішення від 17 січня 2014
року № доводить протиправність
визначення податкових зобов'язань, і як
наслідок цього безпідставність
застосування штрафних (фінансових)
санкцій, через що, позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Під час апеляційного провадження,
колегія суду не встановила таких
порушень судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи по суті, які були
предметом розгляду і заявлені в суді
першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що
рішення суду першої інстанції є
обґрунтованим, прийняте на підставі
з'ясованих та встановлених обставинах
справи, які підтверджуються доказами,
та ухвалив постанову з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а тому, з урахуванням ст.200 КАС
України, залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а судове рішення без змін.

Жодні доводи апелянта не спростовують
правильності прийнятого судом першої
інстанції рішення.

Керуючись статтями 2, 11, 159, 160, 167, 184, 195, 196,
198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Ворошиловському районі м.Донецька
Головного управління Міндоходів у
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 28 лютого 2014
року по адміністративній справі
№805/1371/14- залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина ухвали
прийнята у нарадчій кімнаті та
проголошена у судовому засіданні 09
квітня 2014 року. У повному обсязі
складена 10 квітня 2014 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів, - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя
М.М.
Яковенко

Судді
Р.Ф.Ханова

А.В. Гайдар