Справа № 822/1176/14
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/1176/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 року м. Хмельницький

Хмельницький окружний
адміністративний суд

в
складі:головуючого-суддіПетричковича
А.І. при секретаріРепецькій І. Ю. за
участі:представника позивача Драчука
С.Л. представника відповідача
Остапчука Р.А.розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ясен-Поділля" до
Відділу Державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції, про визнання
протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 року до суду надійшов
адміністративний позов №195 від 25.03.2014
року у якому позивач просить визнати
протиправними та скасувати постанову
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
38113,29 гривень від 27.02.2014 року ВП №41261937 та
постанову державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції про арешт коштів
боржника від 18.03.2014 року ВП №41261937.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 27.02.2014 року державний
виконавець виніс постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
та постанову про арешт коштів боржника
від 18.03.2014 року з порушенням вимог
Закону України "Про виконавче
провадження", тому вони підлягають
скасуванню.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити позов, посилаючись
на ті ж докази, що у позові.

У суді представник відповідача позов
не визнав і не надав письмового
заперечення та просив відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників судового
розгляду і дослідивши докази, суд
прийшов до таких висновків, враховуючи
наступне.

Відповідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №41261937 від
24.12.2013 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Остапчуком Р.А. по
наказу №924/685/13 про стягнення 381132,93
гривень боргу з ТОВ "Ясен-Поділля",
виданого 02.12.2013 року Господарським
судом Хмельницької області, відкрито
виконавче провадження. Пунктом 2 даної
постанови боржнику пропонувалося
добровільно виконати рішення протягом
7-ми денного терміну з моменту
відкриття виконавчого провадження та
надати до відділу державної виконавчої
служби Старокостянтинівського
районного управління юстиції
документальне підтвердження виконання
у вказаний термін (стор. 20 справи).

Постанова про відкриття виконавчого
провадження ВП №41261937 від 24.12.2013 року
була направлена позивачу супровідним
листом №12085 від 26.12.2013 року (стор. 19
справи).

Судом встановлено , що 31.12.2013 року, 1 та 2
січня 2014 року банки не проводили
обслуговування своїх клієнтів у
зв"язку передсвятковими, святковими і
вихідними днями.

Платіжним дорученням №3550 від 03.01.2014
року стверджується, що ТОВ "Ясен -
Поділля" сплатило 381132,93 гривень боргу
на виконання постанови про відкриття
виконавчого провадження та наказу
№924/685/13 від 02.12.2013 року ( стор. 18 справи).

Отже, строк добровільного виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 24.12.1013 року, яку позивач
отримав 26.12.2013 року закінчувався 03.01.2014
року. Тобто, позивач не порушив термін
добровільної сплати боргу, який
сплатив - 03.01.2014 року.

Відповідно до витягу з електронної
пошти, позивач надіслав копію
платіжного доручення на адресу
відповідача електронним зв'язком 10.01.2014
року (стор. 17 справи).

14.01.2014 року до Відділу Державної
виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції надійшла заява від
приватного підприємства "ТІЗЕР - ГРУП"
про повне добровільне виконання
боржником рішення Господарського суду
Хмельницької області.

23.01.2014 року відповідач виніс постанову
про закінчення виконавчого
провадження на підставі п.8 ч.1 ст.49
Закону України "Про виконавче
провадження".

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону "Про виконавче
провадження" № 606-XIV від 21.04.1999 року (далі
- Закон № 606-XIV), виконавче провадження
підлягає закінченню у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Отже, відповідач 23.01.2014 року вважав, що
рішення Господарського суду
Хмельницької області виконано
боржником добровільно, про що виніс
постанову про закінчення виконавчого
провадження.

Однак, вже 27.02.2014 року начальник відділу
державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції виносить постанову
про результати перевірки виконавчого
провадження, якою скасовано постанову
про закінчення виконавчого
провадження від 23.01.2014 року винесену
при виконанні виконавчого провадження
з виконання наказу господарського суду
Хмельницької області від 02.12.2013 року
№924/685/13 про стягнення 381132,93 гривень з
ТОВ "Ясен-Поділля" на користь ПП
"Тізер-Груп" (стор. 15 -16 справи).

Цього ж дня - 27.02.2013 року, постановою про
відновлення виконавчого провадження
ВП №41261937 було, відновлено виконавче
провадження з виконання наказу №924/685/13,
виданого 02.12.2013 року Господарським
судом Хмельницької області.

Згідно постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №41261937
від 27.02.2014 року було постановлено
стягнути з боржника ТОВ "Ясен-Поділля"
виконавчий збір у розмірі 38113,29 гривень.
Дана постанова було надіслана
боржнику, згідно супровідного листа
№1996 від 27.02.2014 року.

Позивач стверджує, що про постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
ВП №41261937 від 27.02.2014 року він дізнався з
постанови про арешт коштів боржника
від 18.03.2014 року.

Постановою про арешт коштів боржника
ВП №41261937 від 18.03.2014 року, накладено
арешт на кошти ТОВ "Ясен - Поділля" у
межах суми 39072,56 гривень (стор. 7-8
справи), яку позивач отримав 25.03.2014 року.

Суд погоджується з позивачем про не
пропущення позивачем строку звернення
до суду, адже доказів щодо отримання
ним постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП №41261937 від 27.02.2014
року відповідач не надав і їх не
встановив суд, тому об"єктивно позивач
міг дізнатися про цю постанову з
отриманої 25.03.2014 року постанови про
арешт коштів боржника ВП №41261937 від
18.03.2014 року.

Згідно пунктів 1, 2, 5, 6 ст.25 Закону № 606-XIV
у редакції на час спірних
правовідносин, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові. Постанова про
відкриття виконавчого провадження
може бути оскаржена сторонами у
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Пунктами 1, 3 ст.27 Закону № 606-XIV у
редакції на час спірних правовідносин
визначено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення. У разі отримання
документального підтвердження про
повне виконання рішення боржником до
початку його примусового виконання
державний виконавець закінчує
виконавче провадження в порядку,
встановленому цим Законом. Виконавчий
збір та витрати, пов'язані з
організацією та проведенням
виконавчих дій, у такому разі з
боржника не стягуються.

Відповідно до п.1, п.3 ст.28 Закону № 606-XIV у
редакції на час спірних правовідносин,
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.
Постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю. При наступних
пред'явленнях до виконання виконавчого
документа державному виконавцеві
виконавчий збір стягується в частині,
що не була стягнута при попередньому
виконанні.

Підпунктом 3.7.1 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Міністерстом
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року
(далі - Інструкція) визначено, що
постанова про стягнення виконавчого
збору виноситься при першому
надходженні виконавчого документа
державному виконавцю на наступний день
після завершення строку, наданого
боржнику для самостійного виконання
рішення. У постанові про стягнення
виконавчого збору визначається розмір
виконавчого збору, що підлягає
стягненню, зазначений у частині першій
статті 28 Закону. Примусове стягнення
виконавчого збору здійснюється
відповідно до вимог Закону.

Згідно п.3.7.4 Інструкції, у разі
завершення виконавчого провадження з
виконання рішення немайнового
характеру, закінчення виконавчого
провадження з підстав, передбачених
пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої
статті 49 Закону, якщо виконавчий збір
не стягнуто, державний виконавець у
постанові про закінчення виконавчого
провадження (повернення виконавчого
документа) зазначає про виділення
постанови про стягнення виконавчого
збору в окреме провадження та не
пізніше наступного робочого дня після
завершення такого виконавчого
провадження відкриває виконавче
провадження за постановою про
стягнення виконавчого збору, про що
виносить постанову про відкриття
виконавчого провадження. Строк для
самостійного виконання боржнику в
такому випадку не надається. У разі
повернення виконавчого документа з
підстави, передбаченої пунктом 8
частини першої статті 47 Закону,
постанова про стягнення виконавчого
збору в окреме виконавче провадження
не виділяється та залишок нестягнутої
суми виконавчого збору не стягується.

Відповідно до ч.2 ст.49 Закону № 606-XIV, у
випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9,
11 - 13 частини першої цієї статті,
виконавчий документ надсилається до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав.

Частиною 1 ст.50 Закону № 606-XIV визначено,
що у разі закінчення виконавчого
провадження (крім направлення
виконавчого документа за належністю
іншому органу державної виконавчої
служби, офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, закінчення виконавчого
провадження за рішенням суду,
винесеним у порядку забезпечення
позову чи вжиття запобіжних заходів, а
також крім випадків нестягнення
виконавчого збору або витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій),
повернення виконавчого документа до
суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно ст.51 Закону № 606-XIV: 1. У разі якщо
постанова державного виконавця про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
стягувачу визнана судом незаконною чи
скасована начальником відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або керівником
відповідного органу державної
виконавчої служби або якщо до
державного виконавця надійшло рішення
суду про скасування заходів до
забезпечення позову, а також у разі
повернення виконавчого документа з
іншого відділу державної виконавчої
служби, виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду,
виконавчого документа чи постанови
керівника відповідного органу
державної виконавчої служби. 2. За
наявності обставин, передбачених
частиною шостою статті 79 цього Закону,
виконавче провадження підлягає
відновленню у триденний строк з дня
надходження до державного виконавця
відповідної заяви стягувача. 3. Про
відновлення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, копії якої не пізніше
наступного дня надсилаються до суду,
який визнав незаконною постанову
державного виконавця, сторонам, а також
органу (посадовій особі), який видав
виконавчий документ. 4. У разі
відновлення виконавчого провадження
стягувач, суд або орган (посадова
особа), якому повернуто виконавчий
документ, зобов'язаний у тримісячний
строк з дня надходження відповідної
постанови пред'явити його до виконання.

Частинами 3 - 4 ст.57 Закону № 606-XIV
визначено, що постановами,
передбаченими частиною другою цієї
статті, може бути накладений арешт у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій та застосованих
державним виконавцем штрафів, на все
майно боржника або на окремі предмети.
Копії постанови, якою накладено арешт
на майно боржника та оголошено
заборону на його відчуження, державний
виконавець надсилає органам, що
здійснюють реєстрацію майна або ведуть
реєстр заборони на його відчуження.
Копії постанови державного виконавця
про арешт коштів чи майна боржника
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня після її винесення
боржнику та банкам чи іншим фінансовим
установам або органам, зазначеним у
частині другій цієї статті та органам,
що ведуть Державний реєстр обтяжень
рухомого майна. Постанова державного
виконавця про арешт коштів чи майна
боржника може бути оскаржена в
десятиденний строк у порядку,
встановленому цим Законом.

Оскільки, суд прийшов до висновку про
незаконність постанови про стягнення
виконавчого збору від 27.02.2014 року,
підлягає скасуванню постанова про
арешт коштів боржника від 18.03.2014 року,
яка направлена на виконання першої.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України, суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
України.

Отже, орган ДВС закінчивши виконавче
провадження постановою від 23.01.2014 року
повинен був виконавчий документ
повернути суду, відповідно до вимог ч.2
ст.49 Закону № 606-XIV, але цього не було
зроблено. Це також, встановлено
постановою про результати перевірки
виконавчого провадження від 27.02.2014 року
у якій, орган ДВС встановив порушення
державним виконавцем: п.8 ч.1, ч.3 ст.49
Закону № 606-XIV щодо не направлення
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 23.01.2014 року сторонам та
суду і ч.1ст.28 Закону № 606-XIV, про не
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору. Суд вважає, що
відновлення 27.02.2014 року виконавчого
провадження на підставі ч.1 ст.51 Закону
№ 606-XIV не є підставою для винесення
27.02.2014 року постанови про стягнення
виконавчого збору у випадку його
закінчення за п.8 ч.1 ст.49 Закону № 606-XIV,
так як виконавчий документ, відповідно
до ч.2 ст.49 Закону № 606-XIV повинен бути
повернутий суду, який його видав і він
(суд), згідно ч.4 ст.51 Закону № 606-XIV
зобов'язаний у тримісячний строк з дня
надходження відповідної постанови
пред'явити його до виконання. Крім
цього, відповідач відповідно до ч.1 ст.6
Закону № 606-XI, зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб, адже через місяць після
закриття провадження у справі, на думку
суду, не встановивши порушення
відповідачем семиденного строку для
добровільного погашення боргу,
переглянув своє рішення, винісши
оскаржувані постанови. Тобто, суд
приходить до висновку, що суб"єкт
владних повноважень, який заперечує
проти позову не довів, що діяв у межах
закону при прийнятті постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
ВП №41261937 від 27.02.2014 року і постанови про
арешт коштів боржника ВП №41261937 від
18.03.2014 року, що підтверджено доказми,
які перевірено судом, тому позов
задовольняється.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження" і ст. 4-15, 70-71, 99, 99, 122, 158-167, 181,
186 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов №195 від 25.03.2014
року задовольнити.

Скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №41261937
від 27.02.2014 року і постанову про арешт
коштів боржника ВП №41261937 від 18.03.2014
року, визнавши їх протиправними.

Стягнути з Державного бюджету на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ясен-Поділля"
судовий збір у розмірі 78,15 гривень,
шляхом списання з рахунків Відділу
Державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції.

Копії постанови надати сторонам,
повний текст якої виготовлено 07.04.2014
року.

Постанова суду може бути
оскаржена до Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Хмельницький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її отримання.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

Постанова не набрала законної сили.

Суддя/підпис/А.І. Петричкович"Згідно з
оригіналом" Суддя А.І. Петричкович