Справа № 2а/0570/8924/12
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/79673/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги
С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державного
підприємства "Селидіввугілля" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області до
Державного підприємства
"Селидіввугілля" про відшкодування
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій, -

у с т а н о в и л а :

Управління Пенсійного фонду України в
м. Новогродівці Донецької області
звернулося до суду з позовом до
Державного підприємства
"Селидіввугілля" про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за Списком №
1 в розмірі 2 841 898, 83 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Державне підприємство "Селидіввугілля"
у порушення вимог Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV
та Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19 грудня 2003 року № 21-1 і зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року № 6464/8663, не відшкодував
позивачу фактичні витрати на виплату і
доставку пільгових пенсій за період за
квітень-червень 2012 року у сумі 2 841 898, 83
грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року, позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства
"Селидіввугілля" кошти на покриття
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах за Списком № 1 за період
квітень-червень 2012 у сумі 2 841 898, 83 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними
судовими рішеннями, Державне
підприємство "Селидіввугілля"
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати в частині стягнення 296 713,95
грн. та прийняти в цій частині позовних
вимог нову постанову про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
адміністративної справи позивачем на
адресу відповідача направлявся
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту "а" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" на
суму 2 841 898, 83 грн. Відповідач вказану
суму не сплатив, у зв'язку з чим має
заборгованість перед Пенсійним Фондом
України у зазначеному розмірі.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за Списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці та Списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсій за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому,
зберігається порядок витрат на виплату
і доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Згідно п.1 ст. 1 Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є: суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників. Відповідно до
абзацу четвертого пункту першого
статті другої Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування", крім
тих, які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів "б"-
"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

У відповідності до статі 3 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Згідно абзацу 2 п. 1 ст. 4 Закону України
"Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування" встановлена
ставка збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування в розмірі 100
відсотків від об'єкта оподаткування,
визначеного абзацом четвертим пункту 1
статті 2 цього Закону. До запровадження
пенсійного забезпечення через такі
фонди особам, зазначеним в абзаці
першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону в разі
досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому випадку
розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності зазначеним
Законом.

У відповідності з абзоцом 4 підпункту 1
п. 2 Прикінцевих положень Закону
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду України плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими й важкими умовами
праці за Списком № 1, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування від
19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за № 64/8663, відшкодуванню
підлягають витрати Пенсійного фонду
України на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

За приписами п. 6.4 вказаної Інструкції
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", які
надсилаються підприємствами до 20-го
січня поточною року протягом десяти
днів з новопризначених пенсій.

У відповідності до п. 6.8 Інструкції
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду України
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат па виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Пунктом 6.9 Інструкції встановлено, що
не сплачені та/або несвоєчасно
сплачені суми фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
зазначених в абзаці другому пункту 6.1
цієї Інструкції стягуються з
нарахуванням пені та штрафних санкцій
відповідно до норм Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами".

Відповідно до пункту 6.10 Інструкції,
відшкодування сум і фактичних витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом (з 1 січня 2004 року)
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на підставі пункту "а"
частини першої статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" особам, які
були зайняті на роботах за Списком № 1,
покриваються підприємствами та
організаціями. Обов'язок підприємств
та організацій з відшкодування
понесених Пенсійним фондом України
після 1 січня 2004 року витрат на виплату
і доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Винятком із цього правила є лише
відшкодування витрат на виплату та
доставку призначених з урахуванням
вимог статті 14 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" пенсій особам,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суди попередніх інстанцій дійшли до
обґрунтованого висновку, що витрати
Пенсійного фонду України на виплату і
доставку пенсій, призначених
працівникам відповідно до п. "а" статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення відшкодовуються
підприємствами та організаціями.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, судами
першої та апеляційної інстанції
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Державного
підприємства "Селидіввугілля" залишити
без задоволення, а постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 09 жовтня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 листопада
2012 року у справі за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.
Новогродівці Донецької області до
Державного підприємства
"Селидіввугілля" про відшкодування
витрат на доставку та виплату
пільгових пенсій залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній