Справа № 875/17/14
Суддя: Зайцев М.П.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2014 року м. Київ
справа № 875/17/14

Головуючого судді
Зайцева М.П.,

суддів:
Веденяпіна О.А.,

Єрьоміна А.В.,

секретар судового засідання
Загородній А.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Глущенко
В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовлено
повністю.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить позов
задовольнити, скасувати Постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року, Постанову Центральної виборчої
комісії № 186 від 03 квітня 2014 року та
зареєструвати її кандидатом на пост
Президента України.

В наданих запереченнях представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечив і
зазначив, що оскаржувана Постанова є
такою, що прийнята на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законом. Позивачем не виконані вимоги
статей 49, 51 Закону України "Про вибори
Президента України", зокрема, не
сплачено у повному розмірі грошової
застави, в поданій анкеті відсутні
відомості щодо наукового ступеня,
вченого звання, посади (заняття), місця
роботи, державних нагород, а надані
фотографії не відповідають
встановленому зразку.

У судовому засіданні позивач
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити у повному обсязі з
підстав викладених у апеляційній
скарзі.

Представник відповідача заперечив
проти задоволення апеляційної скарги,
посилаючись на законність та
обґрунтованість постанови Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2014 року.

Заслухавши пояснення позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи,
викладені в апеляційній скарзі,
колегія суддів приходить до
наступного.

Частиною першою статті 1 Закону від 30
червня 2004 року № 1932-IV України "Про
Центральну виборчу комісію" (далі -
Закон № 1932-IV) встановлено, що
Центральна виборча комісія (далі -
Комісія) є постійно діючим
колегіальним державним органом, який
діє на підставі Конституції України,
цього та інших законів України і
наділений повноваженнями щодо
організації підготовки і проведення
виборів Президента України, народних
депутатів України, депутатів Верховної
Ради Автономної Республіки Крим,
депутатів місцевих рад та сільських,
селищних, міських голів,
всеукраїнського і місцевих
референдумів в порядку та в межах,
встановлених цим та іншими законами
України.

Комісія та її члени зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією України, цим та іншими
законами України (частина друга статті
3 названого Закону).

Стаття 17 Закону № 1932-IV встановлює
перелік загальних повноважень
Центральної виборчої комісії. Так,
Комісія, зокрема: забезпечує
реалізацію і захист виборчих прав
громадян України; забезпечує
дотримання передбачених Конституцією
та законами України принципів і засад
виборчого процесу; здійснює контроль
за додержанням вимог законодавства
України про вибори.

Відповідно до статті 19 Закону № 1932-IV
Комісія в процесі організації
підготовки і проведення виборів
Президента України реєструє
кандидатів на пост Президента України,
їх довірених осіб, уповноважених
представників у Центральній виборчій
комісії, звертається до Вищого
адміністративного суду України щодо
скасування реєстрації кандидата на
пост Президента України з підстав,
встановлених законом.

Спеціальним законом в Україні, який
регламентує порядок проведення
виборів Президента України, у тому
числі порядок і умови висування та
реєстрації кандидатів на пост
Президента України, є Закон України від
5 березня 1999 року № 474-XIV "Про
вибори Президента України" (далі - Закон
№ 474-XIV), який регулює спірні
правовідносини.

Судом першої інстанції встановлено
наступне.

Постановою Верховної Ради України від
22 лютого 2014 року № 757-VII "Про
самоусунення Президента України від
виконання конституційних повноважень
та призначення позачергових виборів
Президента України" позачергові вибори
Президента України призначено на 25
травня 2014 року.

30 березня 2014 року ОСОБА_2 особисто
подано до Центральної виборчої комісії
заяву про самовисунення кандидатом на
пост Президента України на
позачергових виборах Президента
України 25 травня 2014 року з доданими до
неї документами.

Постановою Центральної виборчої
комісії № 186 від 03 квітня 2014 року (далі -
Постанова) в зв'язку з невідповідністю
поданих документів, ОСОБА_2 відмовлено
в реєстрації кандидатом на пост
Президента України. Як вбачається з
Постанови, форма анкети кандидата на
пост Президента України не відповідає
вимогам пункту 1 частини першої статті
51 Закону № 474-XIV та Постанови
Центральної виборчої комісії від 25
лютого 2014 року № 21 "Про форму анкети
кандидата на пост Президента України",
а саме, в ній не зазначено відомості
щодо наукового ступеня, вченого звання,
посади (заняття), місця роботи,
державних нагород, до заяви про
самовисунення кандидатом на пост
Президента України додано документ про
часткове внесення ним грошової застави
в сумі 2 грн. 50 коп., (квитанція №126 від 29
березня 2014 року) та в порушення вимог
пункту 7 частини першої статті 51 Закону
№ 474-XIV замість чотирьох фотографій
розміром 4х6 сантиметрів додано чотири
фотографії розміром 6х8 сантиметрів.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог, суд першої інстанції, прийшов до
висновку, що оскаржувана Постанова є
законною та обґрунтованою.

Колегія суддів вважає такі висновки
суду першої інстанції правильними, які
ґрунтуються на повному та всебічному
встановленні всіх обставин по справі з
таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 51
Закону № 474-XIV, Центральна виборча
комісія реєструє кандидата на пост
Президента України за умови отримання,
зокрема, анкети кандидата на пост
Президента України за формою,
встановленою Центральною виборчою
комісією (заповнюється кандидатом
особисто); документа про внесення
грошової застави відповідно до статті
49 цього Закону.

Частиною п'ятою статті 51 названого
Закону визначено, що подання
документів до Центральної виборчої
комісії для реєстрації кандидатів
закінчується за п'ятдесят п'ять днів до
дня виборів.

Згідно із частиною першою статі 49
Закону № 474-XIV, грошова застава
вноситься партією, яка висунула
кандидата на пост Президента України,
або кандидатом на пост Президента
України у безготівковому порядку на
спеціальний рахунок Центральної
виборчої комісії (після початку
виборчого процесу та до подання
документів Центральній виборчій
комісії для реєстрації) у розмірі два
мільйони п'ятсот тисяч гривень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем частково внесено грошову
заставу в сумі 2 грн. 50 коп. з необхідних
двох мільйонів п'ятсот тисяч гривень,
що підтверджується квитанцією №126 від
29 березня 2014 року.

Крім того, до відповідача подано анкету
кандидата на пост Президента України, в
якій відсутні відомості щодо наукового
ступеня, вченого звання, посади
(заняття), місця роботи, державних
нагород, а надані фотографії не
відповідають вимогам статті 51 Закону №
474-XIV.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відмови в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Центральної виборчої комісії про
скасування постанови та зобов'язання
вчинити певні дії ".

З підстав вищенаведеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
постанова Київського апеляційного
адміністративного суду від 10 квітня 2014
року ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді всіх
обставин справи, які мають значення для
вирішення спору, відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, викладених у зазначеній
постанові, підстав для зміни чи
скасування рішення суду не вбачається.

Згідно із частиною першою статті 200
Кодексу адміністративного судочинства
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись підпунктом 2 пункту 3 частини
другої статті 4 Закону України "Про
судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI,
за подання до адміністративного суду
апеляційної скарги немайнового
характеру, ставка судового збору
становить 50 відсотків ставки, що
підлягає сплаті при поданні позовної
заяви, а у разі подання позовної заяви
майнового характеру - 50 відсотків
ставки, обчисленої виходячи з
оспорюваної суми.

Враховуючи, що при подачі до суду
апеляційної скарги судовий збір не
сплачено, його має бути стягнуто з
позивача на користь Державного бюджету
України у розмірі 36 грн. 54 коп.

З урахуванням наведеного, керуючись
статтями 172, 176, 198, 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 10 квітня 2014 року - без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 36 грн. 54 коп.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Судді: