Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2014 р. м.
Київ К/9991/36857/12, К/9991/38386/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.,

при секретарі: Зубенко Д.В.

за участю прокурора: Клюге А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційними скаргами селянського
(фермерського) господарства "Віка" та
Мангушської селищної ради
Першотравневого району Донецької
області на постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 18 травня 2012 року у справі за позовом
прокурора Першотравневого району
Донецької області до Мангушської
селищної ради Першотравневого району
Донецької області, третя особа -
селянське (фермерське) господарство
"Віка", про визнання протиправними та
скасування рішень,

в с т а н о в и л а:

Прокурор Першотравневого району
Донецької області звернувся до суду з
позовом до Мангушської селищної ради
Першотравневого району Донецької
області, третя особа - селянське
(фермерське) господарство "Віка", про
визнання протиправними та скасування
рішення від 30.03.2007 №5/11-7 "Про надання
згоди на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,34 га в оренду під
обслуговування виробничої бази в смт.
Мангуш, вул. Мурзи, 47, СФГ "Віка" та
рішення від 19.03.2010 №5/44-11 "Про
затвердження проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
надання її в оренду".

Позовні вимоги мотивовано
необґрунтованим відхиленням
протестів, принесених прокурором
Першотравневого району Донецької
області на рішення Мангушської
селищної ради Першотравневого району
Донецької області від 30.03.2007 №5/11-7 та
від 19.03.2010 №5/44-11. Протиправність рішень
від 30.03.2007 №5/11-7 та від 19.03.2010 №5/44-11, у
свою чергу, мотивовано тим, що
відповідачем за відсутності факту
вилучення земельної ділянки у
державного підприємства Шовкорадгосп
"Першотравневий" протиправно, за
відсутності повноважень щодо
розпорядження землями державної
власності, передано земельну ділянку
площею 0,34 га в оренду під
обслуговування виробничої бази
сільськогосподарському (фермерському)
господарству "Віка".

Постановою Першотравневого районного
суду Донецької області від 27березня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 травня 2012
року постанову Першотравневого
районного суду Донецької області від
27березня 2012 року скасовано; прийнято
нову, якою позов задоволено: визнано
протиправними та скасовано рішення
сесії Мангушської селищної ради від
30.03.2007 №5/11-7 "Про надання згоди на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки" та від
19.03.2010 №5/44-11 "Про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надання її в оренду".

У поданих касаційних скаргах селянське
(фермерське) господарство "Віка" та
Мангушська селищна рада
Першотравневого району Донецької
області із посиланням на порушення
судом апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просили скасувати оскаржуване рішення
суду апеляційної інстанції та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційних скарг, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарги
підлягають задоволенню, з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що згідно з договором
застави від 01.12.2001 та рішення
Господарського суду Донецької області
від 05.12.2006 нерухомість (зерносклад,
насіннєсховище, будівля зерносховища,
контора, гараж), що розташована за
адресою: смт. Мангуш, вул. Мурзи, 47,
перейшла у власність Селянського
(фермерського) господарства «Віка».

Рішенням сесії Мангушської селищної
ради від 30.03.2007 №5/11-7 надано згоду на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки
селянському (фермерському)
господарству "Віка" для обслуговування
виробничої бази в смт. Мангуш по вул.
Мурзи, 47, площею 0,34 га, на підставі
рішення Господарського суду Донецької
області від 05.12.2006.

Рішенням сесії Мангушської селищної
ради від 19.03.2010 №5/44-11 затверджено
проект землеустрою щодо відведення
вказаної земельної ділянки
селянському (фермерському)
господарству "Віка" для обслуговування
виробничої бази в смт. Мангуш по вул.
Мурзи, 47, площею 0,3239 га та надано її в
оренду вказаному господарству.

Вказуючи на протиправність зазначених
рішень, прокурор Першотравневого
району Донецької області звернувся до
Мангушської селищної ради із
протестами на рішення від 30.03.2007 №5/11-7
та від 19.03.2010 №5/44-11.

Протести прокурора мотивовано тим, що
земельна ділянка, яку передано в оренду
третій особі, знаходиться у державній
власності, оскільки відсутнє будь-яке
рішення чи розпорядження щодо
вилучення її із земель державного
підприємства Шовкорадгосп
"Першотравневий" в порядку,
передбаченому статтею 149 Земельного
кодексу України.

У зв'язку з відхиленням протестів
прокурора, принесених на рішення від
30.03.2007 №5/11-7 та від 19.03.2010 №5/44-11, прокурор
Першотравневого району Донецької
області звернувся до суду із
зазначеним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з
правомірності оскаржуваних рішень як
таких, що прийнято органом місцевого
самоврядування на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
законами України. Зазначена позиція
суду першої інстанції ґрунтується на
недоведеності з боку прокурора
наявності у державного підприємства
Шовкорадгосп "Першотравневий" на
момент прийняття Мангушської селищною
радою оскаржуваних рішень будь-яких
правовстановлюючих документів на
спірну земельну ділянку.

Посилаючись на викладене, суд першої
інстанції вказав на необґрунтованість
позиції прокурора Першотравневого
району Донецької області щодо
відсутності у відповідача як органу
місцевого самоврядування повноважень
на розпорядження спірною земельною
ділянкою.

Суд апеляційної інстанції, скасовуючи
рішення суду першої інстанції та
задовольняючи позов, виходив з того, що
відсутність у державного підприємства
Шовкорадгосп "Першотравневий"
державного акту на право постійного
користування землею не свідчить про
наявність повноважень відповідача
щодо розпорядження спірною земельною
ділянкою, яка розташована під
нерухомим майном, яке належало
державному підприємству. Так, судом
апеляційної інстанції зазначено що
вказана земельна ділянка предметом
застави не була і питання щодо зміни її
статусу не вирішувалось.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, не погоджується
із позицією суду апеляційної інстанції
щодо протиправності оскаржуваних
рішень та вказує на помилкове
скасування судом апеляційної
інстанції законного та обґрунтованого
рішення суду першої інстанції, з огляду
на наступне.

Відповідно до статті 125 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент надання третій особі дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду,
право власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється.

Згідно з частиною першою статті 126
Земельного кодексу України Право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами. Форми державних актів
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Статтею 125 Земельного кодексу України в
редакції, чинній на момент прийняття
рішення про затвердження проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду, так само закріплено,
що право власності на земельну ділянку,
а також право постійного користування
та право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на момент прийняття
Мангушською селищною радою рішень про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою та його затвердження,
державне підприємство Шовкорадгосп
"Першотравневий" державного акту на
право постійного користування спірною
земельною ділянкою не мало.

Так, державні акти на право постійного
користування державне підприємство
Шовкорадгосп "Першотравневий" отримало
лише 28.12.2011 на підставі розпорядження
голови Першотравневої районної
державної адміністрації від 27.12.2011 №645.

За вказаних обставин, з огляду на
недоведеність з боку позивача
наявності у державного підприємства
Шовкорадгосп "Першотравневий"
зареєстрованого у встановленому
законом порядку речового права на
спірну земельну ділянку, колегія
суддів погоджується із позицією суду
першої інстанції щодо
необґрунтованості посилання прокурора
на протиправність оскаржуваних рішень
з мотивів відсутності факту прийняття
уповноваженим органом рішення про
вилучення земельної ділянки у
державного підприємства Шовкорадгосп
"Першотравневий" в порядку,
передбаченому статтею 149 Земельного
кодексу України.

У свою чергу, статтею 120 Земельного
кодексу України в редакції, чинній на
момент надання третій особі дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки в оренду,
встановлено, що при переході права
власності на будівлю і споруду право
власності на земельну ділянку або її
частину може переходити на підставі
цивільно-правових угод, а право
користування - на підставі договору
оренди.

Згідно з частинами першою, третьою
статті 124 Земельного кодексу України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки.
Передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Відповідно до пункту 12 Перехідних
положень Земельного кодексу України в
редакції, чинній на момент надання
третій особі дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду, до
розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями в межах
населених пунктів, крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, на яких розташовані державні, в
тому числі казенні, підприємства,
господарські товариства, у статутних
фондах яких державі належать частки
(акції, паї), об'єкти незавершеного
будівництва та законсервовані об'єкти,
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що згідно з договором
застави від 01.12.2001 та рішення
Господарського суду Донецької області
від 05.12.2006 нерухомість (зерносклад,
насіннєсховище, будівля зерносховища,
контора, гараж), що розташована за
адресою: смт. Мангуш, вул. Мурзи, 47,
перейшла у власність Селянського
(фермерського) господарства «Віка».

Доказів наявності у державного
підприємства Шовкорадгосп
"Першотравневий" зареєстрованого у
встановленому законом порядку
речового права на спірну земельну
ділянку на момент прийняття селищною
радою рішення про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
передачі земельної ділянки в оренду
третій особі прокурором не надано.

За вказаних обставин, колегія суддів
вказує на необґрунтованість доводів
прокурора щодо наявності підстав для
застосування до спірних правовідносин
положень пункту "ж" частини третьої
статті 84 Земельного кодексу України,
згідно з якими до земель державної
власності, які не можуть передаватись у
комунальну власність, належать
земельні ділянки, на яких розташовані
державні, в тому числі казенні,
підприємства, господарські товариства,
у статутних фондах яких державі
належать частки (акції, паї), об'єкти
незавершеного будівництва та
законсервовані об'єкти.

Судом першої інстанції в обґрунтування
судового рішення зазначено, що станом
на 19.03.2010 проект землеустрою стосовно
розмежування земель державної та
комунальної власності на території
Мангушської селищної ради не
затверджено; розмежування земель не
проведено.

За вказаних обставин, колегія суддів
погоджується із позицією суду першої
інстанції щодо правомірності
оскаржуваних рішень Мангушської
селищної ради як таких, що прийнято за
наявності повноважень на
розпорядження спірною земельною
ділянкою.

Враховуючи викладене, зважаючи на
необґрунтованість протестів прокурора
Першотравневого району Донецької
області, принесених на рішення
Мангушської селищної ради 30.03.2007 №5/11-7
та від 19.03.2010 №5/44-11, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення позову, у зв'язку з чим
вказує на помилкове скасування судом
апеляційної інстанції законного та
обґрунтованого рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до частини першої статті 226
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
скасовує судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишає в
силі рішення суду першої інстанції, яке
ухвалено відповідно до закону і
скасоване або змінене помилково.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 222, 226, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги селянського
(фермерського) господарства "Віка" та
Мангушської селищної ради
Першотравневого району Донецької
області задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 18 травня 2012
року скасувати, а постанову
Першотравневого районного суду
Донецької області від 27 березня 2012 року
залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: