Справа № 2-а-33/11
Суддя: Іщенко І. М.
Дата ухвалення: 2011-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-33/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2011 року
смт. Петриківка

Суддя Петриківського районного суду
Дніпропетровської області Іщенко І. М.,

розглянувши в порядку скороченого
провадження справу за позовом ОСОБА_1
до Управління ПФУ в Петриківському
районі Дніпропетровської області про
про стягнення соціальної допомоги , -

В С Т А Н О В И В:

08 листопада 2010 року ОСОБА_1 звернулася
до Петриківського районного суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Петриківському районі
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та визнання права на отримання
невиплаченої соціальної допомоги.

У позовній заяві позивач
зазначив, що він відповідно до ст. 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відноситься до категорії
"діти війни".

У зв'язку з тим, що рішеннями
Конституційного Суду України від 09.07.2007
року та 22.05.2008 року визнані
неконституційними положення Законів
України "Про державний бюджет України
на 2007 рік" та "Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
йому, як дитині війни, Пенсійний фонд
України повинен нараховувати 30
відсотків до пенсії, а нараховує тільки
10 відсотків.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд
визнати протиправною бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Петриківському районі по невиконанню з
09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з 22.05.2008 року
по 31.10.2010 року вимог ст. 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
визнати її право на отримання
невиплаченої соціальної допомоги в
розмірі 30% прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб на зазначений
період часу, зобов'язати відповідача
провести перерахунок розміру пенсії та
виплатити недоотримані кошти за період
з 01.01.2006 року по 01.11.2010 року із
розрахунку збільшення розміру пенсії
на 30 % мінімальної пенсії за віком з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів на час виплати,
зобов'язати відповідача надалі
виплачувати пенсію у відповідності до
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідач - Управління Пенсійного
фонду України в Петриківському районі
Дніпропетровської області, у
встановлений судом строк, заперечення
проти позову не надав.

Ухвалою Петриківського районного суду
Дніпропетровської області від 09
листопада 2010 року позовні вимоги
ОСОБА_1 за період з 01.01.2006 року по 08.05.2010
року залишені без розгляду. Позивач
подав апеляцію на ухвалу від 09
листопада 2010 року про залишення без
розгляду частини позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без
задоволення, а ухвала Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 09 листопада 2010 року
залишена без змін.

Ухвалою судді Петриківського
районного суду Дніпропетровської
області від 09.09.2011 року відкрито
скорочене провадження у справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Петриківському районі
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та визнання права на отримання
невиплаченої соціальної допомоги.

Дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Петриківському районі
Дніпропетровської області підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Звернувшись до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії з
урахуванням державної соціальної
допомоги, позивачу листом від 01.11.2010
року за № Р 366 було відмовлено в
проведенні перерахунку.

Позивач відноситься до
соціальної категорії - «дитина війни»,
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду, та має право на
пільги, встановлені законодавством
України, що підтверджується
матеріалами справи: довідкою
управління праці та соціального
захисту населення Петриківської
райдержадміністрації (а.с. 8).

У відповідності до ст.1 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни»від 18.11.2004 року №2195-IV, дитиною
війни визнається особа, яка є
громадянином України та якій на час
закінчення (2 вересня 1945 року) Другої
світової війни було менше 18 років.

Відповідно до вимог статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни»від 18 листопада 2004 року N
2195-ІV дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Нормами Закону України «Про Державний
бюджет України на 2010 рік»від 27 квітня
2010 року за № 2154-VІ зупинення дії статті
6 Закону України N 2195-ІV на 2010 рік
передбачено не було.

Отже, Управління Пенсійного фонду
України в Петриківському районі
Дніпропетровської області повинно
було провести відповідний перерахунок
підвищення до пенсії позивача згідно
вимог ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»та
сплатити на користь позивача
заборгованість з цих виплат, з
урахуванням при цьому норм ч. 1 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», проте, жодних дій з цього
приводу відповідачем вчинено не було.

Абзацом 1 частини 1 статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування»мінімальний розмір пенсії
за віком встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Так, у частині третій статті 28
цього Закону закладено однозначну
вимогу щодо застосування мінімального
розміру пенсії за віком, встановленого
у абзаці першому частини першої цієї
статті, - виключно для визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом.

Водночас, згідно з пунктом 4
статті 8 Кодексу адміністративного
судочинства України забороняється
відмова в розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини. В силу пункту
7 статті 9 цього Кодексу у разі
відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Пенсійний фонд України діє у
відповідності до Положення «Про
Пенсійний фонд України»і здійснює свої
повноваження на підставі пункту 15
зазначеного положення через створені в
установленому порядку територіальні
управління.

Відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»рішення щодо призначення,
донарахування, перерахунок пенсії
приймаються територіальними органами
Пенсійного фонду України за місцем
проживання пенсіонерів.

Обов'язок по нарахуванню та
виплаті доплати до пенсії позивача,
передбаченої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
покладено на відповідне територіальне
управління Пенсійного фонду за місцем
проживання позивача.

При цьому, в силу статті 7 цього
Закону за рахунок коштів Державного
бюджету України здійснюється
фінансове забезпечення державних
соціальних гарантій, передбачених
Законом. Наділивши дітей війни
зазначеною соціальною гарантією,
держава, таким чином, взяла на себе
публічне зобов'язання забезпечити
належний матеріальний рівень осіб, які
є дітьми війни.

Органи державної влади не можуть
посилатись на відсутність коштів, як на
підставу невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені статтею 46
Конституції України та статтею 6 Закону
та це не є підставою для обмеження
державної соціальної допомоги,
встановленої статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни».

Правовий статус дітей війни і
основи їх соціального захисту
встановлені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни»від 18
листопада 2004 року N 2195-ІV.

Державна соціальна гарантія -
встановлений цим Законом мінімальний
розмір державної соціальної допомоги,
а також пільги з метою надання
соціальної підтримки дітям війни.

У відповідності з пунктом 4 статті
9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує:
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, дії відповідача є
неправомірними і Управління
Пенсійного фонду в Петриківському
районі Дніпропетровської області як
орган державної влади повинен
виконувати вимоги зазначених законів.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача заборгованості з пенсії з
нарахуванням компенсації втрати
частини доходів, вони задоволенню не
підлягають, оскільки сума, яку просить
стягнути позивач, з державного бюджету
не перераховувались безпосередньо для
подальшої виплати ОСОБА_1, тому в
задоволенні цієї частини позовних
вимог слід відмовити.

Керуючись ч. 2 ст. 152 КУ, ст. 1, 6, 7 ЗУ
"Про соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 року, ч.4 ст.14 ЗУ "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" від 22.10.1993 року, ст.
28 ЗУ "Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року,
ЗУ «Про Державний бюджет України на 2010
рік»від 27 квітня 2010 року, статтями 41, 122,
158-163 158 -163, 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т А НО В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України у
Петриківському районі
Дніпропетровської області про
визнання бездіяльності протиправною
та визнання права на отримання
невиплаченої соціальної допомоги
-задовольнити частково.

Визнати дії Управління
Пенсійного фонду України в
Петриківському районі
Дніпропетровської області щодо
відмови проведення перерахунку та
виплати ОСОБА_1 пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
у відповідності до ст. 6 ЗУ «Про
соціальних захист дітей війни»за
період з 08 травня 2010 року -
неправомірними.

Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в
Петриківському районі
Дніпропетровської області здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з
08 травня 2010 року з урахуванням
підвищення в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком
відповідно зі ст. 6 ЗУ «Про соціальних
захист дітей війни»та відповідно до
частини 1 статті 28 ЗУ «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»з урахуванням різниці, яка
була виплачена за цей період.

В іншій частині позовних вимог
ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з місцевого бюджету на
користь ОСОБА_1 понесені ним
документально підтверджені судові
витрати в сумі 3 грн. 40 коп.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня її отримання
шляхом подачі апеляційної скарги через
Петриківський районний суд.

Суддя: І. М. Іщенко