Справа № 2а-1292/10/0670
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/4823/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Верстатуніверсалмаш»

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 02.04.2010

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 07.12.2010

у справі № 2-а-1292/10/0670

за позовом Державної податкової
інспекції у м.Житомирі

до Відкритого акціонерного товариства
«Верстатуніверсалмаш»

про накладення адміністративного
арешту у вигляді зупинення операцій на
рахунках, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 02.04.2010,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2010, позов задоволено частково.
Застосовано до ВАТ
«Верстатуніверсалмаш»
адміністративний арешт активів у
вигляді зупинення операції на низці
рахунків в банківських установах:
філії «ПАТ ПІБ в м.Житомирі», філії «АБ
Енергобанк», філії Житомирська обласна
ВАТ ОЩАД м.Житомир на 365 днів, крім
сплати податкових зобов'язань,
податкового боргу, заробітної плати та
інших соціальних виплат, погашення
боргів за виконавчими документами або
за задоволеними претензіями.

ВАТ «Верстатуніверсалмаш» подало
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати вказані судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції. Посилається на
порушення судами норм матеріального
права: ст. 19, п. 22 ст. 92, ст. 123 Конституції
України, ст. 1, п. 7 ст. 11, ст. 19 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» від 04.12.1990 № 509-XII, ст.ст. 2, 5, 6,
9, 10, 11, 17, 18, 69, 70, 71, 79, 86, 160, 166 Кодексу
адміністративного судочинства
України, ст.ст. 3, 8, 9, 10 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 № 2181-ІІІ, Порядку стягнення
коштів та продажу інших активів
платників податків, які перебувають у
податковій заставі, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 15.04.2022 № 538.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідно до ст. 8
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (далі
Закону № 2181-ІІІ) 02.07.2007, 22.05.2008 та 27.07.2009
реєструвалась податкова застава на
майно відповідача в державному реєстрі
застав, що підтверджується витягами
про реєстрацію в Державному реєстрі
обтяжень рухомого майна.

Актом від 03.02.2010 № 15 перевірки стану
збереження активів ВАТ
«Верстатуніверсалмаш», що перебувають
в податковій заставі, зафіксовано
порушення п.п. «б» п.п. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8
Закону № 2181-ІІІ, що полягало у
здійснення операцій з активами -
надання позики (безвідсоткової
фінансової допомоги) ЗАТ «Концерн
Борекс» за низкою договорів позики,
укладених в період з червня 2008 року по
грудень 2007 року та розміщення
депозитів за низкою договорів
банківського вкладу, укладених в
період з серпня 2006 року по вересень 2008
року.

Відповідно до п.п. «б» п.п. 8.6.1. п. 8.6 ст. 8
Закону № 2181-ІІІ платник податків,
активи якого перебувають у податковій
заставі, здійснює вільне розпорядження
ними, за винятком операцій, що
підлягають письмовому узгодженню з
податковим органом: використання
об'єктів нерухомого чи рухомого майна,
майнових чи немайнових прав, а також
коштів для здійснення прямих чи
портфельних інвестицій, а також цінних
паперів, що засвідчують відносини
боргу, надання гарантій, поручительств,
уступлення вимоги та переведення
боргу, виплату дивідендів, розміщення
депозитів або надання кредитів.

Враховуючи викладене, здійснені
позивачем операції з надання позики та
розміщення депозитів в банку підлягали
письмовому узгодженню з податковим
органом, якого відповідачем отримано
не було.

Відповідно до п.п. 9.1.1. п. 9.1 ст. 9 Закону №
2181-ІІІ адміністративний арешт активів
платника податків (далі - арешт активів)
є виключним способом забезпечення
можливості погашення його податкового
боргу.

Про наявність у відповідача
податкового боргу на час виникнення
спірних відносин свідчить встановлена
судами обставина щодо перебування його
активів в податковій заставі, тому суд
касаційної інстанції відхиляє його
доводи, викладені в касаційній скарзі,
про не підтвердження в судах факту
наявності в нього податкового боргу.

Відповідно до п.п. «а» п.п. 9.1.2. п. 9.1 ст. 9
Закону № 2181-ІІІ арешт активів може бути
застосовано, якщо з'ясовується, що
платник податків порушує правила
відчуження активів, визначені пунктом
8.6 статті 8 цього Закону.

Порядок застосування арешту активів
встановлено п. 9.3 ст. 9 Закону № 2181-ІІІ, а
також Порядком застосування
адміністративного арешту активів
платників податків, затвердженим
наказом Державної податкової
адміністрації України від 25.09.2001 № 386 та
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 05.10.2001 за № 865/6056, що розроблений
на підставі норм, передбачених Законом
№ 2181-ІІІ.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
дотримано порядок застосування арешту
активів, зокрема керівником
податкового органу прийнято
відповідне рішення за поданням
відповідного підрозділу податкової
міліції.

Відповідно до п.п. 9.3.9. п. 9.3 ст. 9 Закону №
2181-ІІ арешт коштів на рахунку платника
податків здійснюється за заявою
податкового органу виключно на
підставі рішення суду в порядку,
передбаченому законодавством.

Враховуючи наведене, суд касаційної
інстанції вважає, що висновки судів про
необхідність задоволення позову про
застосування адміністративного арешту
активів у вигляді зупинення операцій
на рахунках в банку є обґрунтованими.
Суди повно встановили обставини та
надали їм правову оцінку на підставі
норм законодавства, що підлягали
застосуванню до спірних відносин.
Підстав для задоволення касаційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства
«Верстатуніверсалмаш» залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
02.04.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07.12.2010 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун