Справа № 826/3704/14
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 квітня 2014 року 10:18
справа №826/3704/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кузьменка В.А., суддів Добрівської Н.А.,
Кармазіна О.А., за участю секретаря
Калужського Д.О., розглянувши у
письмовому провадженні
адміністративну справу
ОСОБА_1доМіністерства закордонних
справ України провизнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити діїОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Адвокат ОСОБА_1 (далі по тексту -
позивач, ОСОБА_1) звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Міністерства закордонних справ
України (далі по тексту - відповідач), в
якому просить: 1) визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо
ненадання ОСОБА_1 інформації на
адвокатський запит від 13 березня 2014
року №77-10; 2) зобов'язати відповідача
надати ОСОБА_1 повну відповідь на запит
від 13 березня 2014 року №77-10 з наступною
інформацією: на підставі чого був
зроблений висновок про розкрадання
державних коштів та їх незаконним
виведенням за межі України ОСОБА_2; які
документи направлялись до органів
Європейського Союзу, Уряду Канади та
урядів інших країн на підтвердження
корумпованості ОСОБА_2 та незаконного
присвоєння ним власності України або
іншого майна, документів, що стали
підставою для застосування санкцій по
відношенню до ОСОБА_2; який державний
орган або посадова особа та на якій
підставі звертались до відповідних
країн та організацій задля
застосування санкцій проти ОСОБА_2; 3)
зобов'язати відповідача надати
позивачу належним чином завірені копії
запитуваних в запиті від 13 березня 2014
року №77-10 документів.
Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі №826/3704/14,
закінчено підготовче провадження та
призначено справу до судового
В судовому засіданні 07 квітня 2014 року
позивач позовні вимоги підтримав,
представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив;
сторонами заявлено спільне клопотання
про розгляд справи у письмовому
Відповідно до частини четвертої статті
122 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка бере
участь у справі, має право заявити
клопотання про розгляд справи за її
відсутності. Якщо таке клопотання
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, судовий розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
Враховуючи викладене, суд ухвалив
здійснити розгляд справи у порядку
письмового провадження.
Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Окружний адміністративний суд
ОСОБА_1 має право на заняття
адвокатською діяльністю, що
підтверджується свідоцтвом про право
на заняття адвокатською діяльністю від
20 серпня 2012 року НОМЕР_1, та згідно
ордеру від 12 березня 2014 року серії
НОМЕР_2 надає правову допомогу ОСОБА_2
(далі по тексту - ОСОБА_2).
Позивач звернувся до Міністерства
закордонних справ України із
адвокатським запитом від 13 березня 2014
року №77-10, в якому просив протягом п'яти
днів надати наступну інформацію: на
підставі чого був зроблений висновок
про розкрадання державних коштів та їх
незаконним виведенням за межі України
ОСОБА_2; які документи направлялись до
органів Європейського Союзу, Уряду
Канади та урядів інших країн на
підтвердження корумпованості ОСОБА_2
та незаконного присвоєння ним
власності України або іншого майна,
документів, що стали підставою для
застосування санкцій по відношенню
ОСОБА_2; який державний орган або
посадова особа та на якій підставі
звертались до відповідних країн та
організацій задля застосування
санкцій до ОСОБА_2, надати копії
вищевказаних документів.
До вказаного запиту позивач додав
копію ордеру та свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю.
У відповідь на адвокатський запит
ОСОБА_1 відповідач у листі від 18 березня
2014 року №71/КПП/19-091-176 відповідач
повідомив наступне: "Відповідно до
положення про Міністерство
закордонних справ України,
затвердженого Указом Президента
України від 06 квітня 2001 року №381/2011,
Міністерство є головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади у формуванні та
забезпечення реалізації державної
політики у сфері зовнішніх відносин,
який координує взаємодію органів
державної влади в частині здійснення
ними зовнішніх відносин та виконання
міжнародних зобов'язань України.
Згідно зі статтею 545 Кримінального
процесуального кодексу України,
Генеральна прокуратура України
звертається із запитами про міжнародну
правову допомогу у кримінальному
провадженні під час досудового
розслідування, а Міністерство юстиції
України - під час судового провадження.
Уповноважений центральний орган
України при зверненні за міжнародною
правовою допомогою до іноземної
держави керується положеннями Кодексу,
зокрема Розділ ІХ "Міжнародне
співробітництво під час кримінального
Виходячи з наданих у запиті позивача
запиті відомостей та із урахування
викладеного, відповідач зазначив про
доцільність звернення до відповідного
компетентного органу з метою отримання
запитуваної інформації.
Позивач вважає, що не надання
Міністерством закордонних справ
України відповіді по суті
адвокатського запиту суперечить
вимогам частини другої статті 24 Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" та є протиправною
Відповідач проти задоволення
адміністративного позову заперечив,
зазначивши, що відповідь на
адвокатський запит надано своєчасно, у
повному обсязі та у межах компетенції
Міністерства закордонних справ
Окружний адміністративний суд міста
Києва, виходячи зі змісту пред'явлених
позовних вимог, звертає увагу на
Стаття 20 Закону України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність" передбачає,
що під час здійснення адвокатської
діяльності адвокат має право вчиняти
будь-які дії, не заборонені законом,
правилами адвокатської етики та
договором про надання правової
допомоги, необхідні для належного
виконання договору про надання
правової допомоги, зокрема звертатися
з адвокатськими запитами, у тому числі
щодо отримання копій документів, до
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, їх посадових
і службових осіб, підприємств, установ,
організацій, громадських об'єднань, а
також до фізичних осіб (за згодою таких
За визначенням абзацу першого частини
першої статті 24 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
адвокатський запит - письмове
звернення адвоката до органу державної
влади, органу місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, підприємств, установ і
організацій незалежно від форми
власності та підпорядкування,
громадських об'єднань про надання
інформації, копій документів,
необхідних адвокату для надання
правової допомоги клієнту.
Відповідно до абзацу другого частини
першої статті 24 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
до адвокатського запиту додаються
посвідчені адвокатом копії свідоцтва
про право на заняття адвокатською
діяльністю, ордера або доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги. Вимагати від
адвоката подання разом з адвокатським
запитом інших документів
Згідно з частиною другою статті 24
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" визначено, що
орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їх посадові та
службові особи, керівники підприємств,
установ, організацій, громадських
об'єднань, яким направлено
адвокатський запит, зобов'язані не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання запиту надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, крім інформації з
обмеженим доступом і копій документів,
в яких міститься інформація з
У разі якщо адвокатський запит
стосується надання значного обсягу
інформації або потребує пошуку
інформації серед значної кількості
даних, строк розгляду адвокатського
запиту може бути продовжено до
двадцяти робочих днів з обґрунтуванням
причин такого продовження, про що
адвокату письмово повідомляється не
пізніше п'яти робочих днів з дня
отримання адвокатського запиту.
У разі якщо задоволення адвокатського
запиту передбачає виготовлення копій
документів обсягом більш як десять
сторінок, адвокат зобов'язаний
відшкодувати фактичні витрати на
копіювання та друк. Розмір таких витрат
не може перевищувати граничні норми
витрат на копіювання та друк,
встановлені Кабінетом Міністрів
України відповідно до Закону України
"Про доступ до публічної інформації".
Відповідно до частини третьої статті 24
Закону України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" відмова в
наданні інформації на адвокатський
запит, несвоєчасне або неповне надання
інформації, надання інформації, що не
відповідає дійсності, тягнуть за собою
відповідальність, встановлену законом,
крім випадків відмови в наданні
інформації з обмеженим доступом.
Як слідує з наведених правових норм,
Закон України "Про адвокатуру та
адвокатську діяльність" передбачає
лише обов'язок державного органу
надати інформацію та копії документів
на адвокатський запит та передбачає
відповідальність за відмову в наданні
інформації на адвокатський запит,
несвоєчасне або неповне надання
інформації або за надання інформації,
що не відповідає дійсності.
Зазначені положення про обов'язок
надання інформації на адвокатський
запит, на думку колегії суддів,
належить застосовувати за умови якщо
запитувана адвокатом інформація
знаходиться у розпорядженні
відповідного державного органу.
У той же час, норми Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
не передбачають порядку дій державного
органу якщо останній не володіє
запитуваною інформацією та, в силу
своїх повноважень, не повинен нею
Частина сьома статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлює, що у разі відсутності
закону, що регулює відповідні
правовідносини, суд застосовує закон,
що регулює подібні правовідносини
(аналогія закону), а за відсутності
такого закону суд виходить із
конституційних принципів і загальних
засад права (аналогія права).
З урахуванням того, що подібні
правовідносини щодо розгляду запиту на
інформацію регулюються Законом
України "Про доступ до публічної
інформації", суд вважає за можливе
застосувати до спірних правовідносин
за аналогією норми Закону України "Про
доступ до публічної інформації".
Так, відповідно до частини першої
статті 22 Закону України "Про доступ до
публічної інформації" розпорядник
інформації має право відмовити в
задоволенні запиту в таких випадках: 1)
розпорядник інформації не володіє і не
зобов'язаний відповідно до його
компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит; 2) інформація,
що запитується, належить до категорії
інформації з обмеженим доступом
відповідно до частини другої статті 6
цього Закону; 3) особа, яка подала запит
на інформацію, не оплатила передбачені
статтею 21 цього Закону фактичні
витрати, пов'язані з копіюванням або
друком; 4) не дотримано вимог до запиту
на інформацію, передбачених частиною
п'ятою статті 19 цього Закону.
Згідно частини третьої статті 22 Закону
України "Про доступ до публічної
інформації" передбачено, що
розпорядник інформації, який не
володіє запитуваною інформацією, але
якому за статусом або характером
діяльності відомо або має бути відомо,
хто нею володіє, зобов'язаний направити
цей запит належному розпоряднику з
одночасним повідомленням про це
запитувача. У такому разі відлік строку
розгляду запиту на інформацію
починається з дня отримання запиту
належним розпорядником.
З аналізу наведених норм Закону
України "Про адвокатуру та адвокатську
діяльність" та Закону України "Про
доступ до публічної інформації" в їх
сукупності суд приходить до висновку,
що за результатами розгляду
адвокатського запиту ОСОБА_1
Міністерство закордонних справ
України мало б надати адвокату
відповідну інформацію, копії
документів, у разі їх наявності, або
відмовити у наданні запитуваної
інформації, зокрема у зв'язку з тим, що
не володіє і не зобов'язане відповідно
до його компетенції, передбаченої
законодавством, володіти інформацією,
щодо якої зроблено запит.
Дослідивши відповідь Міністерства
закордонних справ України на
адвокатський запит ОСОБА_1, а саме лист
від 18 березня 2014 року №71/КПП/19-091-176, суд
встановив, що у ньому роз'яснюється
компетенція Міністерства закордонних
справ України, цитується стаття 545
Кримінального процесуального кодексу
України та міститься пропозиція
звернутись до відповідного
компетентного органу для отримання
запитуваної інформації.
При цьому відповідь відповідача не
містить відомостей про запитувану
ОСОБА_1 інформацію та документи, про їх
наявність чи відсутність у
Міністерства закордонних справ
України, а тому не є відповіддю про
надання інформації на адвокатський
запит або відмовою у наданні
Як встановлює частина друга статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглядає адміністративні
справи не інакше як за позовною заявою,
поданою відповідно до цього Кодексу, і
не може виходити за межі позовних
вимог. Суд може вийти за межі позовних
вимог тільки в разі, якщо це необхідно
для повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Враховуючи наведену процесуальну
норму, Окружний адміністративний суд
міста Києва вважає, що для повного
захисту прав, свобод та інтересів
позивача в рамках даного
адміністративного спору необхідно
вийти за межі позовних вимог та
зобов'язати Міністерство закордонних
справ України повторно розглянути
адвокатський запит ОСОБА_1 від 13
березня 2014 року №77-10.
Разом з тим, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 в цілому не підлягають
задоволенню, оскільки судом не
встановлено, а позивачем не доведено,
що Міністерство закордонних справ
України володіє наступною інформацією:
на підставі чого був зроблений
висновок про розкрадання державних
коштів та їх незаконним виведенням за
межі України ОСОБА_2; які документи
направлялись до органів Європейського
Союзу, Уряду Канади та урядів інших
країн на підтвердження корумпованості
ОСОБА_2 та незаконного присвоєння ним
власності України або іншого майна,
документів, що стали підставою для
застосування санкцій по відношенню до
ОСОБА_2; який державний орган або
посадова особа та на якій підставі
звертались до відповідних країн та
організацій задля застосування
санкцій до ОСОБА_2; та відповідними
На переконання суду, відсутність в
матеріалах справи доказів того, що
Міністерство закордонних справ
України володіє запитуваною
інформацією, спростовує факт
протиправної бездіяльності
відповідача щодо ненадання ОСОБА_1
інформації на адвокатський запит від 13
березня 2014 року №77-10, та виключає
можливість зобов'язати відповідача
надати відповідну інформацію і копії
Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
Частиною третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
На думку Окружного адміністративного
суду міста Києва, Міністерством
закордонних справ України не доведено
правомірність та обґрунтованість
своїх дій при розгляді адвокатського
запиту з урахуванням вимог,
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України; у свою чергу позивачем не
доведено обставин, на яких ґрунтуються
його вимоги, а тому, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень законодавства
України та доказів, наявних у
матеріалах справи, адміністративний
позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. В задоволенні адміністративного
позову Адвокату ОСОБА_1 відмовити
2. Зобов'язати Міністерство закордонних
справ України повторно розглянути
адвокатський запит Адвоката ОСОБА_1 від
13 березня 2014 року №77-10.
Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
В.А. Кузьменко

Судді
Н.А. Добрівська

О.А. Кармазін