Справа № 804/11195/13-а
Суддя: Борисенко Павло Олександрович
Дата ухвалення: 2013-09-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі: судді
Борисенка П.О., при секретарі судового
засідання - Світка Н.В., за участю
представників позивача -Іващенко В.В.
та Кучер О.С., розглянувши у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройінвест»
до Нікопольської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління
Міндоходів України у
Дніпропетровській області
протиправними та скасування
податкових повідомлень-
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Стройінвест»
звернулося до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції
Дніпропетровської області ДПС
(правонаступником якого є -
Нікопольська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів України у
Дніпропетровській області), в якому
просить визнати протиправними та
скасувати податкове повідомлення-
рішення № від 01.04.2013 р. за
платежем ПДВ на загальну суму 38088,15 грн.
та податкове повідомлення-рішення №
від 01.04.2013 р. за платежем на
податок на прибуток на загальну суму
40548,75 грн., які прийняті за актом
№ 806/225.31563232 від 15.03.2913 р. «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройінвест»
(реєстраційний номер облікової справи
платника податків 31563232) з питання
дотримання вимог податкового
законодавства в частині повноти
нарахування а сплати податку на додану
вартість та податку на прибуток по
взаємовідносинам з ПП «АТМ»
(реєстраційний номер облікової справи
платника податків 24606641) за період з
01.04.2012 р. по 31.08.2012 р. у фактичних
періодах їх здійснення» (далі - Акт
перевірки).

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що висновки відповідача в
Акті перевірки про заниження податку
на додану вартість та податку на
прибуток є протиправними, оскільки
зроблені на підставі акту Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська № 7198/22-4/24606641
від 21.12.2012 р. «Про результати
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України
Приватного підприємства «АТМ», код за
під час здійснення
господарських відносин з ТОВ
«Будівництво та реконструкція» (код
6274510) за період листопад 2011 р., ТОВ
«Інфотерм» (код 31343537) за період червень
2011 р., ТОВ «Пасіфік» (код 31684481) за період
вересень 2011 р., БПП «Сура» (код 30668399) за
період вересень 2011 р., ПВП «Форест» (код
25158848) за червень 2011 р.» (далі - Акт
перевірки ПП «АТМ» № 7198/22-4/24606641 від
21.12.2012 р.)та без урахування первинних
документів по господарським
відносинам з ПП «АТМ» (податкові
накладні, платіжні доручення,
товарно-транспортні накладні),
документів, що підтверджують
використання придбаних ТМЦ у власній
господарській діяльності (акти
списання товарів). Актом перевірки не
доведено і не встановлено наявності
мети, завідомо суперечної інтересам
держави та суспільства,а також умислу у
ТОВ «Стройінвест» чи його
контрагентів, як обов'язкової ознаки
визнання правочину недійсним. Рішенням
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду №
804/1268/13-а від 22.05.2013 р., яке набрало
законної сили, визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «АТМ» №
7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р., за результатами
якої складено акт №
7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р.

У судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали та
просили суд задовольнити їх у повному
обсязі.

Відповідач належним чином
повідомлений про час і місце розгляду
справи, в судове засідання не з'явився,
подав заперечення на адміністративний
позов, згідно яких заперечував проти
його задоволення та зазначив, що
відповідно до Акту перевірки ПП «АТМ»
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з
придбання товарів (послуг) у
підприємств-постачальників та по
операціях з продажу цих товарів
(послуг) підприємствам-покупцям у 2012 р,
ПП «АТМ» здійснював діяльність
спрямовану на здійснення операцій
пов'язаних з наданням податкової
вигоди третім особам, тому надані
позивачем документи не мають силу
первинних та не підтверджують
фактичне здійснення господарської
операції.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, судом встановлено наступні
обставини.

На підставі направлення від 27.02.2013 р. №
167/225, виданого Нікопольською ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС, згідно
з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.1 п.
78.1 ст. 78 ПК України проведена
позапланова виїзна документальна
перевірка ТОВ «Стройінвест», за
результатами якої складено Акт «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стройінвест»
(реєстраційний номер облікової справи
платника податків 31563232) з питання
дотримання вимог податкового
законодавства в частині повноти
нарахування та сплати податку на
додану вартість та податку на прибуток
по взаємовідносинам з ПП «АТМ»
(реєстраційний номер облікової справи
платника податків 24606641) за період з
01.04.2012 р. по 31.08.2012 р. у фактичних
періодах їх здійснення», згідно якої
встановлено наступні порушення:

- п. 138.1, 138.2 ст. 138, п. 134.1 ст. 134 ПК України в
результаті чого занижено податок на
прибуток всього в сумі 38535,00 грн. (сума
наведена в одиницях звітності без
копійок), в тому числі за ІІ квартал 2012
р. в сумі 28035,00 грн., за ІІІ квартал
2012 р. в сумі 10500,00 грн.;

- ст. 185, ст. 188, ст. 198, ст. 201 ПК України із
змінами та доповненнями в результаті
чого встановлено заниження податку на
додану вартість за перевіряємий період
на загальну суму 36700,49 грн., в одиницях
звітності - 36700,00 грн.,а саме: за квітень
2012 р. на суму 20745,61 грн., за травень 2012 р.
на суму 5954,00 грн., за липень 2012 р. на суму
6656,00 грн., за серпень 2012 р. на суму 3344,88
грн.

На підставі Акту перевірки
відповідачем були прийняті податкові
повідомлення-рішення № від 01.04.2013
р. за платежем ПДВ на загальну суму
38088,15 грн., в т.ч. штрафні санкції 7617,63
грн. та податкове повідомлення-рішення
№ за платежем на податок на
прибуток на загальну суму 40548,75
грн., в т.ч. штрафні санкції 8109,75 грн.

Відповідно до Акту перевірки
встановлено, що висновки про
правопорушення позивача зроблені на
підставі Акту перевірки ПП «АТМ» №
7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р., згідно
висновків якого контролюючий орган
зробив висновок про дефектність
первинних документів по
взаємовідносинам позивача з ПП «АТМ».

Рішенням Дніпропетровського окружного
адміністративного суду
№ 804/1268/13-а від 22.05.2013 р., яке набрало
законної сили, визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська щодо проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ПП «АТМ» №
7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р., за результатами
якої складено акт №
7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р., який
використано як доказ правопорушень
позивача.

Предметом дослідження за Актом
перевірки ПП «АТМ» № 7198/22-4/24606641 від
21.12.2012 р. не були відносини позивача з ПП
«АТМ».

Відповідачем не доведено, що товари
(рельси та будівельні матеріали), що
були придбані позивачем в ПП «АТМ» були
придбані ПП «АТМ» в підприємств,
відносини з якими були предметом
дослідження за Актом перевірки ПП
«АТМ» № 7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р.

Відповідно до пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК
України документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів.

Відповідно до Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом Державної
податкової адміністрації України від
22.12.2010 N 984 в акті, складеному за
результатами документальної
перевірки, факти виявлених порушень
податкового валютного та іншого
законодавства викладаються в актів
чітко, об'єктивно та в повній мірі, із
посиланням на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

Актом перевірки зазначено
«відсутність за юридичною адресою ПП
«АТМ», в свою чергу, обумовлює
відсутність первинних бухгалтерських
документів». Відтак, за Актом
перевірки ПП «АТМ» № 7198/22-4/24606641 від
21.12.2012 р. первинні документи не
досліджувалися, що є порушенням пп. 75.1.2
п. 75.1 ст. 75 ПК України та Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 N 984.

Враховуючи зазначене, використання
Акту перевірки ПП «АТМ»
№ 7198/22-4/24606641 від 21.12.2012 р. як доказу є
протиправним та не доводить факту
правопорушень позивача.

Зазначені висновки суду підтверджено
листом Вищого адміністративного суду
України від 02.06.2011 р. № 742/11/13-11 «Щодо
однакового застосування
адміністративними судами окремих
приписів Податкового кодексу України
та Кодексу адміністративного
судочинства України» згідно яких не є
обов'язковою передумовою для
визначення контролюючими органами
грошових зобов'язань визнання
недійсними (у тому числі нікчемними)
правочинів, які укладалися за ланцюгом
між попередніми посередниками, через
ланцюг яких декларувався рух товарів
чи послуг, нібито придбаних останнім у
такому ланцюгу платником податку. При
цьому відносини між учасниками
попередніх ланцюгів постачань товарів
та послуг не мають безпосереднього
впливу на дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
останнім у ланцюгу постачань платником
податків та його безпосереднім
контрагентом), правовою позицією
Верховного суду України в постанові
від 31.01.2011 р, рішенням Європейського
суду з прав людини у справі «Булвес» АД
проти Болгарії (заява № 3991/03 від 22.01.2009
р.), згідно якого «враховуючи своєчасне
та повне використання
компанією-заявником своїх зобов'язань
по декларуванню ПДВ, неможливості з її
боку забезпечити дотримання
постачальником його зобов'язань по
декларуванню ПДВ і той факт, що не було
ніякого шахрайства відносно системи
оподаткування , про яку
компанія-заявник знала чи могла знати,
суд вважає, що компанія-заявник не
провинна нести відповідальність за
наслідки невиконання постачальником
його зобов'язань по своєчасному
декларуванню ПДВ і, як наслідок,
сплачувати ПДВ повторно разом з пенею.
Суд вважає, що такі вимоги
прирівнюються до надзвичайного
обтяження компанії-заявника, що
порушило справедливий баланс, який
повинен був підтримуватися між
вимогами загальних інтересів і
вимогами захисту права власності».

Відповідно до пп. 14.1.27. п.14.1. ст. 14 ПК
України, витрати - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних для провадження
господарської діяльності платника
податку, в результаті яких
відбувається зменшення економічних
вигод у вигляді вибуття активів або
збільшення зобов'язань, внаслідок чого
відбувається зменшення власного
капіталу (крім змін капіталу за рахунок
його вилучення або розподілу
власником). До складу витрат
підприємства включаються суми
будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг) і
охороною праці.

Відповідно д п. 138.2 ст. 138 ПК України
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до пп. 139.1.9. п. 139.1. ст. 139 ПК
України, не належать до складу витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку та
нарахування податку.

Згідно пп.14.1.181. п.14.1.ст. 14 ПК України,
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку на додану вартість має
право зменшити податкове зобов'язання
звітного періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Згідно п.198.2. ст.198 ПК України датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п.198.3. ст.198 ПК України, 198.3.
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.7. «Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 88 від 24.05.1995 р.
(надалі - Положення № 88), первинні
документи складаються на бланках
типових форм затверджених Мінстатом
України, а також на бланках
спеціалізованих форм, затверджених
міністерствами та відомствами України.

Відповідно до 2.1. Положення № 88
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Відповідно до 2.2. Положення № 88
первинні документи повинні бути
складені у момент проведення кожної
господарської операції або, якщо це
неможливо, безпосередньо після її
завершення.

Відповідно до п. 44.1. ст. 44 ПК України для
цілей оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Аналіз вказаних норм свідчить про те,
що будь-які документи мають силу
первинних документів лише в разі
фактичного здійснення господарської
операції. Якщо ж фактичне здійснення
господарської операції відсутнє,
відповідні документи не можуть
вважатися первинними документами для
цілей ведення податковою обліку навіть
за наявності всіх формальних
реквізитів таких документів, що
передбачені законодавством.

Для підтвердження правомірності
формування показників податку на
додану вартість та податку на прибуток
у взаємовідносинах з ПП «АТМ» під час
проведення перевірки та під час
судового розгляду позивачем були
надані наступні документи: договір
поставки № 170412 від 17.04.2012 р., податкові
накладні, платіжні доручення,
товарно-транспортні накладні щодо
придбання товарів в ПП «АТМ», акти
списання товарів щодо використання
придбаних товарів у власній
господарській діяльності.

Судом встановлено відповідність
зазначених документів вимогам ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», відтак зазначені
документи мають силу первинних та
підтверджують реальне здійснення
господарських операцій, рух активів
між позивачем та його контрагентами,
правомірність формування позивачем
показників податку на додану вартість
та податку на прибуток.

Суд зазначає, що Актом перевірки
зазначено, що на підставі
бухгалтерських та податкових
документів було встановлено, що ТОВ
«Стройінвест» отримало від ПП
«АТМ» ТМЦ (рельси та будматеріали
згідно додатку) на загальну суму 220202,94
грн., у тому числі ПДВ 36700,29 грн. (стор. 7
Акту перевірки) та зазначено, що
придбані у ПП «АТМ» товари (роботи,
послуги), згідно первинних документів,
наданих до перевірки, були використані
у господарській діяльності (стор. 11
Акту перевірки).

Суд не бере до уваги висновки позивача
про те, що Актом перевірки не доведено і
не встановлено наявності мети,
завідомо суперечної інтересам держави
та суспільства, а також умислу у ТОВ
«Стройінвест» чи його контрагентів, як
обов'язкової ознаки визнання
правочину недійсним, оскільки в Акті
перевірки відсутні висновки про
визнання правочинів між позивачем та
ПП «АТМ» нікчемним за ст. 228 ЦК України,
а йде лише посилання на ст. 228 ЦК
України.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 КАС
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 КАС України, полягає
в наступному, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 69 КАС доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З огляду на встановлені обставини, суд
доходить висновку про обґрунтованість
позовних вимог та задоволення їх в
повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Стройінвест» - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Дніпропетровській області № від
01.04.2013 р.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Нікопольської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів України у
Дніпропетровській області № від
01.04.2013 р.

Присудити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Стройінвест»
здійснені ним документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету в сумі 786,40 грн.
(сімсот вісімдесят шість гривень 40
коп.).

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги в порядку,
встановленому ст. 254 КАС України.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 186 КАС України.

Повний текст постанови складений 23.09.2013
р.

Суддя (підпис) З
оригіналом згідно Постанова не набрала
законної сили 23.09.2013р. Суддя
П.О.Борисенко П.О.Борисенко