Справа № 826/10115/13-а
Суддя: Сорочко Є.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Огурцов О.П.;
Суддя-доповідач: Сорочко Є.О.
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сорочко
Є.О.

Суддів: Горбань
Н.І.

Межевич М.В.

при секретарі Грисюк
Г.Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віво-Хелсвей" на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 07 серпня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віво-Хелсвей" до
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі м. Києва
Державної податкової служби про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О
В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Віво-Хелсвей" (далі -
ТОВ "Віво-Хелсвей") звернулося до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва Державної податкової
служби (далі - ДПІ у Дніпровському
районі) про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 13.02.2013 р.
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 03
жовтня 2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

На вказану постанову ТОВ
"Віво-Хелсвей" подало апеляційну
скаргу, в якій просить її скасувати та
ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Дослідивши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
ДПІ у Дніпровському районі проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ "Віво-Хелсвей" з питань
правильності нарахування, повноти і
своєчасності сплати податку на
прибуток по фінансово - господарським
взаємовідносинам з ТОВ "Айс Вок" за
березень - квітень 2012 року та з ТОВ
"Альбіон 2011" за березень 2012 року, за
результатами якої складено акт
перевірки від 24.01.2013 р. №281/22-621/36602621.

Даною перевіркою встановлено
порушення позивачем підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 168 000,00 грн.

На підставі акту перевірки
відповідачем винесено податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2013 р.
№, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств на загальну суму 210 000,00 грн.
(за основним платежем - 168000,00 грн., за
штрафними (фінансовими) санкціями -
42000,00 грн.).

Відповідно до пункту 138.1 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
що враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу. Витрати операційної
діяльності включають: собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та інші витрати
беруться для визначення об'єкта
оподаткування з урахуванням пунктів
138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2 - 140.5
статті 140, статей 142 і 143 та інших статей
цього Кодексу, які прямо визначають
особливості формування витрат
платника податку; витрати банківських
установ.

Згідно пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України витрати,
які враховуються для визначення
об'єкта оподаткування, визнаються на
підставі первинних документів, що
підтверджують здійснення платником
податку витрат, обов'язковість ведення
і зберігання яких передбачено
правилами ведення бухгалтерського
обліку, та інших документів,
встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України не включаються до
складу витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" визначено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

При цьому, колегія суддів враховує те,
що чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку в подальшому за можливі
будь-які неправомірні дії будь-кого з
контрагентів при створенні
підприємства та здійсненні
господарської діяльності або через
відсутність висновків зустрічних
перевірок зазнавати певних негативних
наслідків у вигляді позбавлення права
на формування валових витрат та
податкового кредиту та донарахування
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість та податку на прибуток.

Разом з тим, колегія суддів
звертає увагу на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом першої інстанції,
позивачем укладено з ТОВ "Айс Вок"
договори від 01.03.2012 р. №01/03/10, від 02.04.2012
р. №02/04/15 про надання
організаційно-консультаційних послуг,
та з ТОВ «Альбіон 2011» договір від 20.02.2012
р. №2012/02-157 про надання маркетингових
послуг.

Згідно договору про надання
інформаційно-консультаційних послуг
№01/03/10 укладеного між позивачем та ТОВ
«Айс-Вок», останній зобов'язується
надати позивачу наступні
інформаційно-консультаційні послуги:
послуги з вивчення процесу управління
компанією, послуги з надання усних або
письмових рекомендації по
вдосконаленню цього процесу, послуги з
контролю за результатами впровадження
рекомендацій по вдосконаленню,
надання консультацій з питань
комерційної діяльності, надання
консультацій та порад, як в письмовій,
так і в усній формі (за бажанням
позивача) з питань тактики та стратегії
розвитку позивача та розвитку мережі
оптового збуту продукції, надання
консультацій з питань комерційної
діяльності.

В пункті 2 договору про надання
організаційно-консультаційних послуг
№02/04/15 визначений наступний зміст
організаційно-консультаційних послуг:
по проведенню аналізу і розгляду
фінансових та стратегічних
альтернатив розвитку позивача, по
вивченню ринку, пошуку потенційних
партнерів, по організації та веденню
перед договірних переговорів з
потенційними партнерами,
консультаційно-маркетингові послуги,
послуги по розробці і підготовці
контрактів та узгодження їх умов з
контрагентом по контракту, юридичні
послуги, комплекс представницьких
послуг, послуги по супроводженню
господарської діяльності позивача,
посередницькі послуги, тощо.

Відповідно до договору про
надання маркетингових послуг №2012/02-157
укладеного між позивачем та ТОВ
«Альбіон 2011», останній зобов'язується
надавати позивачу за плату
маркетингові послуги, а позивач
зобов'язаний прийняти та оплатити
надані послуги в порядку,
передбаченому даним договором. При
цьому до маркетингових послуг за
зазначеним договором відповідно
пункту 1 віднесено послуги з проведення
маркетингових досліджень з метою
вивчення різних аспектів ринку продажу
товарів, які реалізуються через оптову
та роздрібну мережу, послуги з
вивчення, дослідження та аналізу
споживчого попиту (аналіз цін,
показників продажів товарів, тощо),
послуги по входженні товару в мережі;
послуги зі збору та розповсюдження
інформації про продукцію (роботи,
послуги); послуги з введення продукції
до інформаційних баз торгових мереж.

На підтвердження факту реального
існування фінансово - господарських
правовідносин за вказаними договором
позивачем надано копії відповідних
договорів, актів здачі - приймання
робіт, податкових накладних, акту
надання послуг та платіжних доручень.

Проте, колегія суддів завертає
увагу на те, що надані позивачем
первинні документи не підтверджують
факти надання послуг, оскільки не
містять характеристики кількісних та
якісних показників, обсягу наданих
послуг, зокрема, не визначають
конкретні дії (конкретний перелік
наданих послуг), а містять лише
загальні назви.

Також, із наданих позивачем
документів не вбачається, які саме
критерії використовувались для
визначення вартості послуг та,
відповідно, необхідність та
доцільність використання їх в
господарській діяльності
(направленість на отримання прибутку) і
правомірність формування валових
витрат.

Крім того, позивачем не надано
жодних доказів на підтвердження
фіксування або перенесення всього або
частини масиву отриманої інформації
(консультацій та рекомендацій) від ТОВ
"Айс Вок" та ТОВ «Альбіон 2011» на будь-які
матеріальні носії інформації, та їх
використання у власній господарській
діяльності.

Таким чином, висновок ДПІ у
Дніпровському районі про порушення
позивачем підпункту 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України є
обґрунтованим, а тому податкове
повідомлення-рішення від 13.02.2013 р.
№ є правомірним та не підлягає
скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції щодо відмови в
задоволенні позову, а тому апеляційну
скаргу ТОВ "Віво-Хелсвей" необхідно
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 07 серпня 2013 року - без змін,
оскільки вона ухвалена з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Віво-Хелсвей" залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 07
серпня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки передбачені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.

Повний текст ухвали складено 08.04.2014
р.

.

Головуючий суддя
Сорочко Є.О.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.