Справа № 265/9603/13-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Адамова Т.С.
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №265/9603/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 10 лютого 2014 року у справі №
265/9603/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області про
визнання дій неправомірними,
скасування рішення та зобов'язання
призначити пенсію на пільгових умовах,
-

ВСТАНОВИВ:

20 грудня 2013 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя № 5059 від 29 листопада 2013
року, яким ОСОБА_2 відмовлено в
призначенні пенсії на пільгових умовах
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Маріуполя з ІНФОРМАЦІЯ_1
зарахувати та включити до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії у
відповідності з п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
періоди виконання ОСОБА_2 робіт за
Списком № 1, а саме: період роботи з 22
серпня 1992 року по 20 вересня 2004 року,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Маріуполя призначити ОСОБА_2
пенсію на пільгових умовах відповідно
до п. «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с. 2-3).

06 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з уточненим адміністративним
позовом, в якому просив визнати
протиправним та скасувати рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя № 5059 від 29 листопада 2013
року, яким ОСОБА_2 відмовлено в
призначенні пенсії на пільгових умовах
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Маріуполя з 26 вересня 2013 року
зарахувати та включити до стажу роботи,
що дає право на призначення пенсії у
відповідності з п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
періоди виконання ОСОБА_2 робіт за
Списком № 1, а саме: період роботи з 22
серпня 1992 року по 20 вересня 2004 року,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі м.Маріуполя призначити ОСОБА_2,
пенсію на пільгових умовах відповідно
до п. «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» з 26 вересня 2013
року (а.с. 19).

Постановою Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 10 лютого 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_2
задоволений, визнано дії Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області щодо
відмови ОСОБА_2 у призначенні пенсії на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» протиправними,
скасовано рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області № 5059 від 29
листопада 2013 року щодо відмови ОСОБА_2 у
призначенні пенсії на пільгових умовах
відповідно до п. «а» ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевському
районі міста Маріуполя Донецької
області зарахувати та включити до
стажу роботи, що дає право на
призначення пенсії у відповідності з п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» періоди виконання
ОСОБА_2, робіт за Списком № 1, а саме:
період роботи з 22 серпня 1992 року по 20
вересня 2004 року, зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі міста
Маріуполя Донецької області
призначити ОСОБА_2, пенсію на пільгових
умовах відповідно до п. «а» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на підставі її заяви від
21 листопада 2013 року (а.с. 29-33).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 34-36).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом першої
інстанції безпідставно зараховано
період роботи позивача з 22 серпня 1992
року по 20 вересня 2004 року до пільгового
стажу, оскільки в цей період часу не
було проведено підприємством
атестацію робочих місць.

Крім того, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції не досліджено
обставин знаходження позивачки з 02
червня 2003 року по 02 липня 2003 року в
відпустці без збереження заробітної
плати, тобто в даний час вона фактично
не виконувала роботу, яка дає право на
більш ранній вихід на пенсію.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
виповнилося 45 років, що
підтверджується копією паспорта
позивачки (а.с. 4).

21 листопада 2013 року позивач звернулася
до Управління Пенсійного фонду України
в Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя з заявою про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. "а" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м.Маріуполя № 5059 від 29 листопада 2013
року, позивачу відмовлено в
призначенні пенсії за віком пільгових
умовах відповідно до п. "а" ст. 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення", з
посиланнями на «Порядок застосування
Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах",
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року за № 383 та
зазначено, що при визначенні права на
пенсію до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати їх внесення до
списків за умови підтвердження
документами відповідних умов праці за
час виконання робіт до 21 серпня 1992 року
та за результатами проведення
атестації робочих місць за умови праці
після 21 серпня 1992 року. З зазначеного
рішення також вбачається, що пільговий
стаж роботи ОСОБА_2 за Списком № 1
складає - 5 років 21 днів, загальний
страховий стаж роботи складає 26 років 1
місяць 29 днів. Період роботи з 01 серпня
1987 року по 20 вересня 2004 року на посаді
оператор постів керування станами
гарячого прокату труб у
трубопрокатному цеху не має можливості
зарахувати до Списку № 1, через не
проведення на АТ «Руставський
металургійний комбінат» атестації
робочих місць (а.с. 5).

Як вбачається з копії трудової книжки
позивача, ОСОБА_2 з 01 серпня 1987 року по 20
вересня 2004 року працювала в АТ
«Руставський металургійний завод» (а.с.
6-7).

Згідно довідки АТ "Руставський
металургійний комбінат"
(правонаступника АТ «Руставський
металургійний завод») № 02-ок/17-63 від 23
вересня 2013 року, ОСОБА_2 дійсно
працювала повний робочий день у
Руставському металургійному заводі,
трубопрокатне виробництво, оператором
поста управління трубопрокатного цеху
з 01 серпня 1987 року по 20 вересня 2004 року
за Списком № 1, затвердженим Постановою
Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991
року № 10, розділом ІІІ підрозділом 4а
позицією 1030400а-15888. Довідка видана на
підставі архівної особистої справи
форми Т-2, розпорядження, переводних
записок, штатного розкладу, табеля,
посадової інструкції, особистих
рахунків, технологічного процесу
роботи трубопрокатного цеху (а.с. 14).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Спірним у даній справі є питання
зарахування до стажу, який дає право на
призначення пенсії на пільгових умовах
періоду з 22 серпня 1992 року по 20 вересня
2004 року внаслідок відсутності
атестації робочого місця у цей період.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Відповідно до п. «а» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком N 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого Наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18 листопада 2005 року №383 (далі
Порядок №383), при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до 21
серпня 1992 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21 серпня 1992 року.

З аналізу вищезазначеної статті
вбачається, що при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
необхідно застосовувати Список, який
був чинний на період такої роботи,
окрім того зазначеним законодавством
передбачено відповідні умови за якими
така робота може бути зарахована до
пільгового стажу, а саме відповідна
особа повинна бути зайнята повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списом №1.

Так згідно записів в трудовій книжці
(а.с. 6-7) та довідки про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсії (а.с. 14) позивач
працював повний робочий день з 01 серпня
1987 року по 20 вересня 2004 року на посаді
оператором поста управління
трубопрокатного цеху, трубопрокатне
виробництво, в Руставському
металургійному заводі.

Судова колега наголошує, що професія
позивача належить до Списку № 1,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10,
зайнятість в якої повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи,
атестація робочих місць не проводилась
на підприємстві.

Єдиною підставою для відмови в
перерахунку розміру пенсії позивачу є
відсутність проведення атестації
робочих місць.

З цього приводу судова колегія
зазначає наступне.

Відповідно до п.1, 2 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 1992 року №442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться на
підприємствах і організаціях
незалежно від форми власності й
господарювання де технологічний
процес, використовуване обладнання,
сировина та матеріали є потенційними
джерелами шкідливих і небезпечних
виробничих факторів, що можуть
несприятливо впливати на стан здоров'я
працюючих , а також на їхніх нащадків як
тепер так і в майбутньому. Основна мета
атестації полягає у регулюванні
відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здоров'я й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною 2 п. 4 зазначеного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації. Таким чином
законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її не
проведення чи не своєчасне проведення
не може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Згідно 3, 4 «Угоди між Урядом України і
Урядом Республіки Грузія про
співробітництво в галузі пенсійного
забезпечення», підписаною 09 січня 1995
року, встановлюється, що при визначенні
права на пенсію, в тому числі на
пільгових умовах і за вислугу років,
враховується трудовий стаж, набутий на
території України і/або Республіки
Грузія, а також трудовий стаж, що
визнається на території будь-якої із
Сторін. Потрібні для пенсійного
забезпечення документи, видані у
встановленому порядку на території
однієї Сторони, приймаються без
легалізації на території другої
Сторони.

Крім того, судова колега звертає увагу,
що Вищим адміністративним судом
України в листі від 14 серпня 2008 року
"Про практику застосування
законодавства з питань пенсійного
забезпечення" роз'яснено, що
законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її не
проведення не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст.,13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Виходячи з вищенаведеного, судова
колегія вважає, що зазначений стаж
роботи повинен бути зарахований ОСОБА_2
за Списком № 1 на пільгових умовах.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
що відповідно до вимог ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Маріуполя Донецької області на
постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 10 лютого 2014 року у справі №
265/9603/13-а -залишити без задоволення.

Постанову Орджонікідзевського
районного суду м.Маріуполя Донецької
області від 10 лютого 2014 року у справі
№ 265/9603/13-а -залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв