Справа № 808/1599/14
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року (10 год. 10хв.) Справа №
808/1599/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

при секретарі судового засідання
Стратулат С.В.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився,

розглянув у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовною заявою: Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Бердянську
Запорізької області

до: Приватного підприємства «Поток»

про стягнення капіталізованих
платежів у розмірі 154228грн.54коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом звернулось
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Бердянську
Запорізької області (далі - позивач) до
Приватного підприємства «Поток» (далі -
відповідач), в якому позивач просить
стягнути з відповідача суму
капіталізованих платежів у розмірі
154228грн. 54коп.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач
посилається на те, що 07 лютого 2014 року
Відділенням Фонду було направлено
заяву про грошові вимоги щодо потреби в
капіталізації коштів, що виникла із
зобов'язань підприємства відшкодувати
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
громадян, оскільки відділенням Фонду
було призначено страхові виплати 18
лютого 2014 року на адресу Відділення
Фонду надійшов лист голови
ліквідаційної комісії ПП «Поток» від
12.02.2014 року б/н про відмову у визнані
грошових вимог в розмірі 154228 грн. 54 коп.

Невизнання ліквідаційною комісією
грошових вимог порушує права та
законні інтереси Відділення Фонду, а
безпідставне витрачання державних
коштів завдає шкоди соціальним
інтересам держави при реалізації
державної політики в сфері страхування
від нещасного випадку та не дозволяє
державі в особі відділення Фонду в
повній мірі здійснювати соціальний
захист, охорону життя та здоров'я
громадян в процесі їх трудової
діяльності, тобто виконувати
гарантійну функцію держави,
передбачену ст. 46 Конституції України
та ст. 3 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав до
суду клопотання про підтримання
позовних вимог в повному обсязі та про
розгляд справи без його участі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, проте направив
на адресу письмові заперечення на
позов в яких зокрема вказує, що
зазначені позивачем доводи та
посилання, спотворюють букву Закону та
нівелюють саму систему державного
соціального страхування. Оскільки суть
вимог Позивача зводиться до того, що
підприємство повинне своєчасно
здійснювати страхові внески за
застрахованих осіб, але у випадку
настання страхового випадку, саме ж і
повинне відшкодовувати завдану
працівникові шкоду.

Крім, того, встановлений двомісячний
строк пред'явлення кредиторських вимог
сплинув 08.01.2014. Підприємство в стані
припинення з 07.11.2013.

Позивачем 31.01.2014 року було видано
Довідку про відсутність
заборгованості із сплати страхових
коштів №83 від 31.01.2014, яку було відізвано
вже після завершення ліквідаційної
процедури. Управління Пенсійного фонду
у Приморському районі Запорізької
області на підставі цієї Довідки №83
видало довідку про відсутність
заборгованості за № 495/03 від 04. 02. 2014р.
для проведення державної реєстрації
припинення платника єдиного внеску.

Всі інші контролюючі органи також
надали Відповідачеві відповідні
довідки, що не заперечують проти
ліквідації ПП «Поток». Вся
документація підприємства 17.02.2014 року
була передана на зберігання до КП
«Трудовий архів» Приморської міської
ради, що підтверджується Довідкою № 5
від 18.02.2014, копія додається.

За результатами ліквідації
підприємства, після розрахунків зі
всіма кредиторами, які своєчасно
заявили про свої вимоги, було складено
та затверджено відповідний
ліквідаційний баланс станом на 31.12.2013
який було здано до управління
статистики 17.01.2014.

Грошових коштів, які би у будь-якому
випадку могли піти в рахунок
капіталізації платежів, про яку
просить позивач, на підприємстві немає.

Просить в задоволенні
адміністративного позову відмовити в
повному обсязі, та розглянути справу
без участі представника відповідача.

За таких обставин суд вважає за можливе
розглянути справу по суті без участі
представників сторін.

У зв'язку із неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
на підставі приписів ч.6 ст.12 та ч.1 ст.41
КАС України фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і
матеріали судом встановлені наступні
обставини.

Як встановлено із матеріалів справи,
приватне підприємство «Поток» 01.02.2002
року зареєстровано як юридична особа
Приморською районною державною
адміністрацією та перебуває на обліку
у відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Бердянську
Запорізької області.

Згідно даних про реєстраційні дії
відповідача, яки надійшли від
державного реєстратора реєстраційної
служби Приморського районного
управління юстиції Запорізької
області - засновниками приватного
підприємства «Поток» внесено рішення
щодо припинення юридичної особи в
результаті ліквідації.

У відділенні виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Бердянську
Запорізької області на обліку
перебуває справа потерпілого на
виробництві ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1., акт
Н-1 від 07.06.2005, нещасний випадок на
виробництві з яким стався при
виконанні трудових обов'язків у
приватному підприємстві «Поток».

Відповідно до постанови Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України у м. Бердянську
Запорізької області від 29.03.2013 №
0801/651/651/14 «Про призначення потерпілому
перерахованої щомісячної страхової
виплати з 01.03.2013» щомісячна грошова
сума складає 865,48 (сума відшкодування
шкоди).

На дату ліквідації вік потерпілого на
виробництві ОСОБА_1 становить 61 рік.

Відповідно до таблиці смертності та
середньої тривалості життя чоловіків
та жінок в Україні, наданою Державною
службою статистики, очікувана
тривалість життя чоловіків його віку
становить 14,85 років.

Таким чином виникла потреба в
капіталізації коштів приватного
підприємства «Поток» для розрахунку з
потерпілим на виробництві в розмірі
154228 грн. 54 коп.

Ураховуючи викладене, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 161 КАС України визначено,
що при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1 ч.1 ст.
237 КАС України.

Приписи наведеної норми
процесуального закону прямо
кореспондуються з положеннями ст. 244-2
КАС України, відповідно до ч.1 якої
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Як з'ясовано судом, питання наявності у
суб'єкта господарювання, що
ліквідується, обов'язку проводити
капіталізацію страхових виплат, було
предметом розгляду Верховного Суду
України, висновки якого з даного
питання викладені, зокрема, у постанові
від 26.06.2012, і полягають у тому, що
відповідно до пункту 1 частини першої
статті 112 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК) у разі ліквідації
платоспроможної юридичної особи
вимоги її кредиторів задовольняються у
першу чергу щодо відшкодування шкоди,
завданої каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю, та вимоги
кредиторів, забезпечені заставою чи
іншим способом.

За змістом частини третьої статті 110
цього Цивільного кодексу (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) якщо вартість майна
юридичної особи є недостатньою для
задоволення вимог кредиторів, юридична
особа ліквідується в порядку,
встановленому Законом «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

Частиною другою статті 1205 ЦК
встановлено, що у разі ліквідації
юридичної особи платежі, належні
потерпілому або особам, визначеним
статтею 1200 цього Кодексу, мають бути
капіталізовані для виплати їх
потерпілому або цим особам у порядку,
встановленому законом або іншим
нормативно-правовим актом.

Правову основу, економічний механізм
та організаційну структуру
загальнообов'язкового державного
соціального страхування громадян від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
призвели до втрати працездатності або
загибелі застрахованих на виробництві,
визначено Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випаду на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» від 23.09.1999 №1105-ХІV (далі
- Закон №1105-ХІV).

Основними принципами страхування від
нещасного випадку, зокрема, є:
своєчасне та повне відшкодування шкоди
страховиком; обов'язковість
страхування від нещасного випадку
осіб, які працюють на умовах трудового
договору (контракту) та інших
підставах, передбачених
законодавством про працю, а також
добровільність такого страхування для
осіб, які забезпечують себе роботою
самостійно, та громадян-суб'єктів
підприємницької діяльності.

В силу вимог пункту 2 частини другої
статті 45 Закону №1105-ХІV (у редакції,
чинній на час виникнення спірних
відносин) роботодавець як
страхувальник зобов'язаний своєчасно
та повністю нараховувати і сплачувати
в установленому порядку страхові
внески до Фонду.

За змістом статей 15, 46 цього Закону Фонд
- це некомерційна самоврядна
організація, яка провадить збір та
акумулювання страхових внесків.

За приписами статті 46 Закону №1105-ХІV,
фінансування Фонду здійснюється за
рахунок, зокрема, внесків роботодавців
та капіталізованих платежів, що
надійшли у випадках ліквідації
страхувальників у порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення і сплати страхових
внесків до Фонду визначений
Інструкцією про порядок перерахування,
обліку та витрачання страхових коштів
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України,
затвердженою постановою правління
Фонду від 12 липня 2007 року № 36
(зареєстрованою в Міністерстві юстиції
України 1 серпня 2007 року за № 867/14134;
чинною на час виникнення спірних
відносин, далі - Порядок), пунктом 5.9
якої встановлено, що для покриття
витрат Фонду потерпілим на
виробництві, які працювали на
підприємствах, що ліквідовані (якщо
вони не мають правонаступника), кошти
до Фонду сплачуються страхувальником
згідно з Порядком.

Аналіз наведених норм дає підстави
вважати, що капіталізація платежів
платоспроможної юридичної особи, яка
ліквідується, здійснюється на підставі
Порядку.

Відповідно до абзацу другого пункту 1
Порядку капіталізація платежів
здійснюється щодо кожної особи з
урахуванням заборгованості за
попередні роки та необхідності виплати
майбутніх платежів. Під час розрахунку
сум цих платежів повинні враховуватися
заробітна плата потерпілого, відсоток
втрати професійної працездатності,
витрати по догляду за потерпілим, на
реабілітацію, протезування, придбання
транспортних засобів та види
соціальної допомоги відповідно до
медичного висновку, необхідність
сплати одноразової допомоги у зв'язку з
травмою або професійним захворюванням,
які можуть призвести до смерті
потерпілого, а також інших виплат,
передбачених законодавством.

Пункт 2 Порядку визначає порядок
розрахунку щодо кожного платежу, що
підлягає капіталізації, відповідно до
якого:

1) щомісячні виплати втраченого
заробітку - з урахуванням
середньомісячного заробітку та
ступеня втрати професійної
працездатності;

2) витрати по догляду за потерпілим
відповідно до медичного висновку -
згідно з нормами, встановленими
нормативно-правовими актами;

3) витрати на придбання інвалідами або
Фондом спеціальних засобів
пересування, запасних частин до них, а
також витрати на придбання палива,
ремонт і технічне обслуговування
транспортних засобів - згідно з
нормами, встановленими
нормативно-правовими актами;

4) витрати на оздоровлення - з
розрахунку середньої вартості
санаторно-курортної путівки - для
інвалідів I групи щороку, іншим
інвалідам - один раз на три роки;

5) витрати на пенсійне забезпечення -
виходячи з основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання на підставі
даних Фонду;

6) витрати на професійну
переорієнтацію, професійне навчання
або перекваліфікацію потерпілого за
індивідуальною програмою реабілітації
інваліда (якщо з часу встановлення
інвалідності минуло не більше одного
року) - з розрахунку середньомісячного
заробітку протягом терміну,
визначеного програмою реабілітації;

7) одноразова допомога у разі стійкої
втрати професійної працездатності або
смерті потерпілого - у розмірах, що
встановлюються відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності».
Нарахування такої виплати
здійснюється на підставі висновку
лікувального закладу щодо можливості
настання стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого.

На підставі ст. 17 Закону №1105-ХІV,
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
зокрема, затверджує Порядок
призначення, перерахування та
проведення страхових виплат.

Дослідивши зібрані по справі докази в
їх сукупності за правилами ст. 86 КАС
України, суд не встановив
неправильності розрахунку суб'єктом
владних повноважень заявленої до
стягнення суми коштів.

Додатково при розв'язанні спору суд
зазначає, що відповідно до положень
ст.ст. 110-112 Цивільного кодексу України
строк заявлення кредиторами вимог в
разі ліквідації юридичної особи не
визначений законодавцем як
присікальний, а згідно зі ст. 268
Цивільного кодексу України, позовна
давність не поширюється на вимоги про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, крім випадків завдання
такої шкоди внаслідок недоліків
товару, що є рухомим майном, у тому
числі таким, що є складовою частиною
іншого рухомого чи нерухомого майна,
включаючи електроенергію.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Згідно з ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Як встановлено ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Враховуючи вищенаведене та виходячи з
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7-11, 158-163 КАС України
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства
«Поток» () на користь
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України у м. Бердянську
Запорізької області суму
капіталізованих платежів в розмірі 154228
(сто п'ятдесят чотири тисячі двісті
двадцять вісім)грн. 54 коп.

Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень
у випадках та порядку, передбачених ч.4
ст.167 цього Кодексу, було повідомлено
про можливість отримання копії
постанови суду безпосередньо в суді,
то десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя

Ю.В.Калашник