Справа № 221/74/14-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Голуб Т.І.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
справа №221/74/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Шальєвої В.А., Шишова О.О.,

при секретарі: Борисовій А.А.,

за участю: представника відповідача
Коваль Т.О. (довіреність від 28.03.2014 р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області на постанову Волноваського
районного суду Донецької області від 11
лютого 2014 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
неправомірною відмову УПФУ в
Волноваському районі Донецької
області щодо перерахунку йому пенсії з
урахуванням нарахованих та виплачених
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, допомоги на вирішення
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати; скасувати
рішення відповідача № 2983 від 03.01.2014
року про відмову в перерахунку пенсії;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2014
року з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення,
соціально-побутових питань та
індексації заробітної плати, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України "Про
державну службу" в редакції, яка діяла
на час призначення пенсії позивачу.

Постановою Волноваського районного
суду Донецької області від 11 лютого 2014
року позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального
права, просить постанову суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог у повному обсязі. На
обґрунтування апеляційної скарги
наголошує на правомірності своїх дій і
зазначає, що матеріальну допомогу на
оздоровлення, матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань,
суми індексації заробітної плати не
можна віднести до надбавок,
передбачених ст. 33 Закону України «Про
державну службу», оскільки дані
виплати носять нерегулярний характер
та вони не є складовою частиною
заробітної плати, а сам факт утримання
з їх сум збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування не є підставою
для включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

В судовому засіданні представник
відповідача доводи апеляційної скарги
підтримала і просила її задовольнити.

Належним чином повідомлений про дату,
час і місце апеляційного розгляду
позивач до суду не прибув, що,
відповідно до ч.4 ст.196 КАС України, не є
перешкодою для судового розгляду
справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивач ОСОБА_3
перебуває на обліку в УПФУ в
Волноваського районного суду
Донецької області та отримує пенсію
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

25.12.2013 року він звернувся до УПФУ в
Волноваського районного суду
Донецької області від 11 лютого 2014 року
із заявою про перерахунок пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» з урахуванням довідки
про складові заробітної плати від
25.12.2013 р. № 66, однак, відповідач рішенням
№ 2983 від 03.01.2014 р. відмовив йому в цьому,
посилаючись на те, що включення до
заробітної плати державного службовця
суми індексації, одноразової
матеріальної допомоги на оздоровлення
та вирішення соціально-побутових
питань чинним законодавством не
передбачено.

Відмова відповідача є предметом даного
позову.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог з
огляду на наступне.

Так, статтею 37 Закону України «Про
державну службу» (Закон №3723)
установлено, що пенсія державним
службовцям призначається від суми їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів вважає, що відповідач не
довів суду правомірності своїх дій, як
передбачено ч.2 ст.71 КАС України, і
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, оскільки з наданої
позивачем довідки вбачається, що на
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи і судове рішення ухвалено у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Волноваському районі Донецької
області - залишити без задоволення.

Постанову Волноваського районного
суду Донецької області від 11 лютого 2014
року в адміністративній справі №
221/74/14-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками перегляду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали,
ухвала в повному обсязі складена 14
квітня 2014 року.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
В.А.
Шальєва

О.О. Шишов