Справа № 1715/20587/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/800/22654/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області на
постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року у справі № 1715/20587/12 за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Рівне Рівненської області
про перерахунок призначеної пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернулась
до Рівненського міського суду
Рівненської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області, в якому
просила зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
провести їй перерахунок пенсії з 24.03.2011
року включивши, матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
питань та матеріальну допомогу на
оздоровлення за період з травня 2005 року
по квітень 2010 року в сумі 38742,67 грн.
відповідно до довідки ДПІ у м.Рівному
від 19.10.2012 року №2803/05-32, виплатити дані
нарахування та виплачувати
перераховану пенсію до змін чинного
законодавства.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 06 березня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
задоволення позову.

Визнано неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне щодо
відмови в проведенні перерахунку
ОСОБА_1 раніше призначеної відповідно
до Закону України «Про державну
службу» пенсії з врахуванням отриманої
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань з травня 2005
по квітень 2010 року в сумі 38742,67 грн.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Рівне здійснити
ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної
відповідно до Закону України «Про
державну службу» пенсії, починаючи з 24
березня 2011 року, включивши при
проведенні перерахунку отриману нею за
час проходження служби в ДПІ у м.Рівне (
в період з травня 2005 р. по квітень 2010 р.)
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення в
сумі 38742 грн.67 коп. відповідно до
виданої їй ДПІ у м.Рівне довідки №
22803/05-32 від 19.10.2012 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
апеляційного суду, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить його скасувати з мотивів
неправильного застосування
апеляційним судом норм матеріального
та процесуального права та залишити в
силі постанову суду першої інстанції.

Перевіривши в межах доводів касаційної
скарги матеріали справи на предмет
повноти та всебічності дослідження їх
судами та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав до її
задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції переглядає
судові рішення судів першої та
апеляційної інстанцій у межах
касаційної скарги. Судом
встановлено, що позивач з 1 травня 2005
року по 30 квітня 2010 року працювала в ДПІ
на посаді першого заступника
начальника.

12 травня 2010 року їй була призначена
пенсія державного службовця,
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу», виходячи з
особового рахунку та довідки про
заробітну плату № 19938/05-38 від 11 травня
2010 року, але не була зазначена в ній
виплачена матеріальна допомога на
оздоровлення та матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
питань.

Виплата пенсії за цими складовими
здійснювалася з 12 травня 2010 року по 18
жовтня 2012 року.

Проте, 19 жовтня 2012 року ДПІ в м.Рівне
видала нову довідку, в якій вказала
виплачену матеріальну допомогу на
оздоровлення та матеріальну допомогу
на вирішення соціально-побутових
питань за період з 01.05.2005 року по 30.04.2010
року в сумі 149513,32 грн. Після отримання
довідки ОСОБА_1 звернулась до
відповідача і просила здійснити їй
перерахунок раніше призначеної
відповідно до закону України «Про
державну службу» пенсії, починаючи з 24
березня 2011 року, включивши при
обчисленні перерахунку отриману нею за
час проходження служби в ДПІ у м.Рівне (
в період з травня 2005 р. по квітень 2010 р.)
матеріальну допомогу на вирішення
соціально-побутових питань та
матеріальну допомогу на оздоровлення в
сумі 38742 грн.67 коп. відповідно до
виданої їй ДПІ у м.Рівне довідки №
22803/05-32 від 19.10.2012 року, зобов'язавши
відповідача виплатити дані
нарахування та виплачувати
перераховану пенсію до змін чинного
законодавства.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірні складові для нарахування пенсії
державного службовця не передбачені
статтею 33 Закону України від 16 грудня
1993 року № 3723-XII «Про державну службу»
(далі Закон № 3723-XII).

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та приймаючи нове рішення
про задоволення позовних вимог,
апеляційний суд дійшов висновку, що
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань,
матеріальна допомога на оздоровлення,
на які нараховувався збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, включається до складу
заробітної плати державного службовця
та враховується при обчисленні розміру
його пенсії, оскільки перевага має
надаватись спеціальним нормам, що
визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, за наведених
обставин стаття 41 Закону України від 9
липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII
«Про пенсійне забезпечення», а не
таким, які щодо спірних відносин є
загальними (статті 33, 37 Закону № 3723-XII та
стаття 2 Закону України від 24 березня 1995
року № 108/95-ВР «Про оплату праці».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції, виходячи з
наступного.

За змістом статті 37 Закону № 3723-XII (у
редакції, чинній на час виникнення
спірних відносин) пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
обовязкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України від 24 березня 1995 року №108/95ВР
«Про оплату праці» встановлено, що
заробітна плата це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону № 3723-XII
передбачено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення та допомога для
вирішення соціально-побутових питань
входила до системи оплати праці
державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України від
5 листопада 1991 року №1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України від 9 липня 2003
року № 1058-IV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція викладені і в
постанові Верховного Суду України від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції дійшов правильного висновку
про обґрунтованість по суті позовних
вимог про визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови в перерахунку
пенсії позивачки з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення,
на вирішення соціально-побутових
питань й про зобов'язання відповідача
провести перерахунок та виплату пенсії
з врахуванням вказаних складових.

Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року у справі № 1715/20587/12 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: