Справа № 805/3451/14
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р.
Справа №805/3451/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 16 год. 00
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого судді
Тарасенка І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання
Кусти Ю.Ф.,

представника позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Чухляк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду за адресою: м.
Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської дивізії,
17, адміністративну справу за позовом
ОСОБА_3 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування наказу № 34
від 04.02.2014 року про скасування
реєстрації декларації, -

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_3 звернулась до Донецького
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Донецькій області про
визнання протиправним та скасування
наказу № 34 від 04.02.2014 року про
скасування реєстрації декларації.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що нібито недостовірні данні,
наведені позивачем у деклараціях були
виявлені Інспекцією ще 13 липня 2013 року,
про що був складений відповідний акт
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Крім того, позивач зазначив, що
відповідно до другого абзацу пункту 29
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженому Постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №
461, Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом. З огляду на те, що
відповідач виявив недостовірні данні в
деклараціях ще 13 липня 2013 року та з дня
виявлення минуло більш ніж п'ять днів,
позивач вважає, що відповідач не мав
законних підстав керуватися
вищезазначеним Порядком та ст. 391
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» приймаючи
спірний наказ щодо скасовування
декларацій.

02.04.2014 року через канцелярію суду
представником позивача подано
письмові пояснення, згідно з якими
останній зазначає, що оскаржуваний
Наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області № 34 від 04.02.2014р. про
скасування реєстрації декларації, було
складено після проведення
відповідачем позапланової перевірки
за висновками акту перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
04.02.2014р. Зазначеним Актом було
встановлено «самочинне будівництво
прибудов та надання в декларації про
готовність об'єкта до експлуатації за
номером ДЦ 7 недостовірних даних».
Зазначає, що це правопорушення було вже
відповідачем встановлено раніше в Акті
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
13.06.2013р.

Крім того, посилається на те, що з 31.12.2014
року набув чинності Порядок прийняття
в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 квітня 2011 р. № 461, пунктом 29 якого
передбачено порядок внесення
скасування декларації. Відповідач
протягом п'яти робочих днів після
набрання чинності цього Порядку, маючи
вже встановлений раніше (13.06.2013р.) факт
порушення, не склав Наказ про
скасування реєстрації декларацій.

Отже, просив визнати протиправним та
скасувати Наказ №34 від 04.02.2014 року про
скасування реєстрації декларації.

09.04.2014 року через канцелярію суду
представником відповідача надано
письмові заперечення, відповідно до
яких відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що порядок
скасування декларації на початок
виконання будівельних робіт та
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації встановлений
відповідними нормативно-правовими
актами: постановою Кабінету Міністрів
України «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт» від
13.04.2011 року №466 (п.14) та Постановою
Кабінету Міністрів України «Питання
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів» від 13.04.2011 року
№461 (п.29) відповідно. Зазначені зміни до
порядків набули чинності 31.12.2013 року та
твердження позивача, що на цей час не
встановлено Кабінетом Міністрів
окремого порядку є необґрунтованими.
Також зазначив, що підставою для
перевірки, яка здійснювалась на
підставі направлення на проведення
позапланової перевірки від 06.06.2013 року
за вих. № 7/5-07-3996, було звернення гр.
ОСОБА_6 Перевірка Інспекції, яка
здійснювалась на підставі направлення
на проведення позапланової перевірки
від 03.02.2014 року за вих.№7/5-07-0637,
проводилась на підставі звернення
Київської районної у м. Донецьку ради.
Тому вважає, що існували різні підстави
для проведення позапланових перевірок,
та, відповідно, складалися різні акти, а
тому посилання позивача на акт
перевірки від 13.06.2013 року є недоцільним.

Крім того, представник відповідача
посилався на те, що станом на момент
складення цього акту, порядок
скасування декларацій не був
розроблений, у зв'язку із чим Інспекція
була юридично унеможливлена скасувати
декларації.

Таким чином, представник відповідача
зазначив, що Інспекція діяла з
дотриманням вимог містобудівного
законодавства та повідомила замовника
про скасування реєстрації декларації у
встановлений законодавством триденний
строк.

За таких підстав вважає Наказ №34 від
02.04.2014 року таким, що прийнятий
обґрунтовано та з додержанням норм
чинного порядку скасування декларацій.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги та
просила задовольнити позов у повному
обсязі, надавши пояснення аналогічні
тим, що викладені в позові та письмових
поясненнях.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримала доводи,
викладені у запереченнях на позовну
заяву, просила суд відмовити у
задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Позивач - фізична особа ОСОБА_3, мешкає
за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач - Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області є юридичною особою
публічного права - територіальним
органом суб'єкту владних повноважень -
центрального органу виконавчої влади
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України, утвореним
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року № 549 «Про утворення
територіальних органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції».

Держархбудінспекція України здійснює
свою діяльність на підставі Положення

про Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, затвердженого
Указом Президента України від 08 квітня
2011 року № 439/2011.

У відповідності до пункту 3 Положення,
основними завданнями
Держархбудінспекції України є
реалізація державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства, а
саме: здійснення в межах своїх
повноважень державного контролю за
дотриманням законодавства, стандартів,
нормативів, норм, порядків і правил із
зазначених питань; виконання
дозвільних та реєстраційних функцій у
будівництві, ліцензування
господарської діяльності, пов'язаної
зі створенням об'єктів архітектури.

У відповідності до частини 2 статті 41
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Таким порядком є Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України від 23
травня 2011 року N 553, яким визначено
процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва.

У відповідності до пункту 11 цього
Порядку посадові особи інспекцій під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право, зокрема, складати акти
перевірок, видавати обов'язкові для
виконання приписи щодо: усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил;
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію,тощо.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4
Положення про Інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області, затвердженого
наказом Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України від 02.06.2011 року №22, Інспекція
відповідно до покладених на неї
завдань забезпечує виконання
нормативно-правових актів з питань, що
належать до її компетенції.

Так, в судовому засіданні встановлено,
що 04.02.2014 року посадовою особою
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області (далі - Інспекція) на
підставі направлення на проведення
позапланової перевірки від 03.02.2014 року
за вих. №7/5-07-0637 проведено позапланову
перевірку ОСОБА_3, за результатами якої
складено Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
04.02.2014 року (далі - Акт перевірки від
04.02.2014р), яким встановлено факт
самочинного будівництва прибудов та
надання в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ДЦ 7
недостовірних даних.

04.02.2014 року начальником Інспекції на
підставі Акту перевірки від 04.02.2014 року
видано Наказ № 34 «Про скасування
реєстрації декларації», яким, у тому
числі, скасовано реєстрацію декларації
про початок виконання будівельних
робіт: «Реконструкція нежитлового
приміщення підвалу та першого поверху
будівлі торгівельного комплексу під
магазин продовольчих та
непродовольчих товарів за адресою: м.
Донецьк, вул. Молодих Шахтарів, 2» від
07.09.2012 №ДЦ0 та скасовано
декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації: будівля торгового
комплексу з прибудовами за адресою: м.
Донецьк, вул. Молодих Шахтарів,2» від
29.10.2012 №ДЦ 7.

Позивач з прийнятим Наказом
відповідача № 34 від 04.02.2014 року не
погоджується, вважає, що його таким, що
прийнятий з порушенням норм діючого
законодавства, у зв'язку з чим
звернувся до суду із даним позовом.

Так, підставою виникнення спірних
правовідносин є питання щодо
правомірності прийняття відповідачем
Наказу №34 від 04.02.2014 року «Про
скасування декларації».

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що відповідачем не доведена
правомірність прийняття спірного
Наказу №34 від 04.02.2014 року з наступних
підстав.

Так, правовідносини, які виникли між
сторонами у даній справі з приводу
правопорушень у сфері містобудівної
діяльності, врегульовані нормами
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 за № 553,
Постановою Кабінету Міністрів України
«Деякі питання виконання підготовчих і
будівельних робіт» від 13.04.2011 року №466
та Постановою Кабінету Міністрів
«Питання прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів» від
13.04.2011 року №461.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України (ч.2).

Разом з тим, постановою Кабінету
Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року
затверджений Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, яким визначена процедура
здійснення заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (далі -
Порядок № 553).

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Посадові
особи інспекцій мають службові
посвідчення встановленого зразка,
форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно з п. 7 Порядку № 553 позаплановою
перевіркою вважається перевірка, яка
не передбачена планом роботи
інспекції. Підставами для проведення
позапланової перевірки є: зокрема,
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами у справі,
спірний Наказ №34 від 04.02.2014 року
прийнятий на підставі висновку акту
перевірки від 04.02.2014 року щодо факту
самочинного будівництва прибудов та
надання в декларації про готовність
об'єкта до експлуатації №ДЦ 7
недостовірних даних.

Крім того, судом встановлено та не
заперечується сторонами, що порушення,
внаслідок виявлення яких був прийнятий
спірний Наказ№34 від 04.02.2014 року були
вже встановлені Інспекцією за
наслідком проведення посадовою особою
Інспекції позапланової перевірки
ОСОБА_3, за результатами якої був
складений Акт перевірки дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
13.06.2013 року (далі - Акт перевірки від
13.06.2013р). Зазначеним Актом встановлено
наступні порушення: «факт самочинного
будівництва прибудов та надання в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації №ДЦ 7 недостовірних
даних».

Пунктом 2 статті 39-1 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що у разі виявлення
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю
факту подання недостовірних даних,
наведених у надісланому повідомленні
чи зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи, чи належно затвердженого
проекту або будівельного паспорта,
реєстрація такого повідомлення або
декларації підлягає скасуванню
інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Про скасування
повідомлення або декларації замовник
письмово повідомляється протягом
трьох робочих днів з дня скасування.

Відповідно до другого абзацу пункту 29
Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13 квітня 2011 р. №
461 (в редакції, яка діє з 31.12.2013 року),
Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом.

Як вбачається із вищенаведеного,
відповідач мав за наслідком виявлення
ним факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації позивача про
готовність об'єкта до експлуатації:
будівля торгового комплексу з
прибудовами за адресою: м. Донецьк, вул.
Молодих Шахтарів,2» від 29.10.2012 №ДЦ
7, скасувати її реєстрацію шляхом
видачі відповідного наказу та
виключити запис про її реєстрацію з
єдиного реєстру протягом п'яти робочих
днів з дня виявлення такого факту.

Враховуючи, що зазначений порядок
скасування декларацій діє з 31.12.2013 року,
відповідний Наказ відповідач мав
прийняти протягом п'яти робочих днів,
починаючи з 31.12.2013 року.

Судом не приймаються до уваги
посилання представника відповідача, в
обґрунтування порушення ним
передбаченого п'ятиденного строку на
видачу відповідного Наказу, за
наслідком встановлених порушень в акті
перевірки від 13.06.2013 року, на різні
підстави для проведення перевірок в
червні 2013 року та в лютому 2014 року,
оскільки виявлене за наслідком
проведеної перевірки в лютому 2014 року
порушення було вже встановлено в
червні 2013 року, а зазначеним Порядком
чітко визначений строк для видання
відповідного наказу - з дня виявлення
факту подання недостовірних даних.
Такий факт Інспекцією був встановлений
13.06.2013 року.

Крім того, постановою Донецького
оружного адміністративного суду від
01.10.2013 року у справі №805/12114/13-а, яка
залишена без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22.11.2013 року було відмовлено
відповідачу у зобов'язанні позивача
виконати вимоги Припису № 206 від
21.06.2013р. шляхом зупинення експлуатації
об'єкту за адресою: м. Донецьк, вул.
Молодих шахтарів, 2, оскільки спірний
об'єкт закінчений будівництвом і
прийнятий в експлуатацію 29.10.2012 року.

Щодо скасування Наказом №34 від 04.02.2014р.
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт:
«Реконструкція нежитлового приміщення
підвалу та першого поверху будівлі
торгівельного комплексу під магазин
продовольчих та непродовольчих
товарів» за адресою: м. Донецьк, вул.
Молодих Шахтарів, 2 від 07.09.2012 №ДЦ
0, суд зазначає наступне.

Пунктом 14 постанови Кабінету Міністрів
України «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт» від
13.04.2011 року №466 передбачено, зокрема, що
у разі виявлення Інспекцією
недостовірних даних (встановлення
факту, що на дату реєстрації декларації
інформація, яка зазначалася в ній, не
відповідала дійсності, та/або
виявлення розбіжностей між даними,
зазначеними у декларації), наведених у
зареєстрованій декларації, які є
підставою вважати об'єкт самочинним
будівництвом, зокрема, якщо він
збудований або будується на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без документа, який дає право
виконувати будівельні роботи, чи
належно затвердженого проекту або
будівельного паспорта, реєстрація
такої декларації підлягає скасуванню
Інспекцією.

Інспекція скасовує реєстрацію
декларації шляхом видачі відповідного
наказу та виключає запис про її
реєстрацію з єдиного реєстру протягом
п'яти робочих днів з дня виявлення
факту подання недостовірних даних,
наведених у декларації, які є підставою
вважати об'єкт самочинним
будівництвом.

Відповідно до акту перевірки від 13.06.2013
року та акту перевірки від 04.02.2014 року,
встановлені наступні порушення: у
декларації про початок виконання
будівельних робіт №ДЦ 0
зазначено, що містобудівні умови та
обмеження забудови земельної ділянки
не потрібні, що не відповідає вимогам
законодавства, зокрема, наказу
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 07.07.2011 №109
«Перелік об'єктів будівництва, для
проектування яких містобудівні умови
та обмеження не надаються».

Зазначені порушення в актах перевірки
Інспекції від 13.06.2013 року та від 04.02.2014
року спростовуються рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій,
зокрема постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
01.10.2013р. у справі №805/12114/13-а встановлено,
що у декларації про початок виконання
будівельних робіт №ДЦ 0 цілком
правомірно зазначено, що містобудівні
умови та обмеження забудови земельної
ділянки не потрібні, посилаючись на п.25
Наказу Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 07.07.2011 №109 «Перелік об'єктів
будівництва, для проектування яких
містобудівні умови та обмеження не
надаються».

Відповідно до ч.1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Згідно статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи наведене, суд робить
висновок про те, що відповідачем не
доведено правомірність виданого ним
Наказу №34 від 04.02.2014 року, у зв'язку з
чим позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання
протиправним та скасування наказу № 34
від 04.02.2014 року про скасування
реєстрації декларації, підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Згідно з наданою квитанцією від 18.03.2014
року позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 73,08 гривень, який відповідно до
приписів ст. 94 КАС України підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59, 69-71, 79, 86, 87,
94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167,
185-186, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області про визнання
протиправним та скасування наказу № 34
від 04.02.2014 року про скасування
реєстрації декларації - задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
наказ Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Донецькій області від 04.02.2014 року № 34
«про скасування реєстрації
декларації».

Стягнути з Державного бюджету України
(р/р 4005, , МФО 834016, банк
отримувача ГУ КСУ у Донецькій області)
на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1) судові
витрати зі сплати судового збору у
розмірі 73 (сімдесят три) грн. 08 коп.

Вступна та резолютивна частини
постанови прийняті у нарадчій кімнаті
та проголошені у судовому засіданні 09
квітня 2014 року.

Повний текст постанови складений 11
квітня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд з одночасним надісланням
апеляційної скарги особою, яка її подає
до Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
складання постанови в повному обсязі
відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя
Тарасенко І.М.