Справа № 2518/2-а-19680/11
Суддя: Оксененко О.М.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Жовток Є.А.
Суддя-доповідач: Оксененко
У Х В А Л А

Іменем України

11 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Оксененка О.М.,

суддів - Бистрик Г.М., Карпушової О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за апеляційною
скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
на постанову Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 20
червня 2012 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління праці та соціального
захисту населення Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання
дій відповідача неправомірними та
стягнення недоотриманої щомісячної
грошової допомоги у зв"язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування, передбаченої ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дій відповідача
неправомірними та стягнення
недоотриманої щомісячної грошової
допомоги у зв"язку з обмеженням
споживання продуктів харчування у
зв"язку з обмеженням споживання
продуктів харчування відповідно до ст.
37 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 20
червня 2012 року позов задоволено
частково: визнано протиправними дії
відповідача та зобов'язано останнього
провести позивачу перерахунок та
виплату щомісячної грошової допомоги у
відповідності до ст. 37 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період з
02.06.2011 року, з урахуванням проведених
виплат.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

В зв'язку з поданням апеляційної скарги
на рішення суду першої інстанції, яке
відповідно до п. 2 частини першої ст. 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України прийнято у порядку скороченого
провадження, згідно з абз. 4 частини 8 ст.
183-2, п. 3 частини першої ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач є особою, яка потерпіла від
Чорнобильської катастрофи 4 категорії
та проживає на території зони
посиленого радіоекологічного контролю
та отримує у відповідача виплати та
доплати, передбачені ст. 37 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Згідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного забруднення
виплачується щомісячна грошова
допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства в зоні
посиленого радіоекологічного контролю
в розмірі 30 % від мінімальної
заробітної плати.

Всупереч вимогам ст. 37 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»позивачу
вказана доплата виплачувалася
частково, у фіксованому розмірі,
визначеному відповідно до ПКМУ № 836 від
26.07.1996 року, а не в кратному відношенні
до мінімальної заробітної плати, як
того вимагає вказаний Закон.

Так як дія положень статті 37 Закону №
796 не зупинялась, а тому враховуючи
вимоги ч. 4 ст. 9 КАС України щодо
пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розмірів спірних доплати та грошової
допомоги, передбачених зазначеним
Законом, суд першої інстанції вірно
виходив із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами.

З огляду на те, що Закон України «Про
статус і соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з Постановою КМУ № 836 від
26.07.1996 року, відповідач неправомірно
виплачував додаткову виплату в меншому
розмірі ніж це передбачено ст. 37
зазначеного Закону.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційні скарги
підлягають залишенню без задоволення,
а постанова суду першої інстанції - без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 160, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
залишити без задоволення, а постанову
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 20 червня 2012
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя:
О.М. Оксененко

Судді:
Г.М. Бистрик

О.В. Карпушова

.

Головуючий суддя
Оксененко О.М.

Судді:
Бистрик Г.М.

Карпушова О.В.