Справа № 1570/2248/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/800/13743/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Фірми
«Крим-Медмаркетинг» в особі Одеської
філії Фірми «Крим-Медмаркетинг» на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
р. та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
р. у справі № 1570/2248/12 за позовом Фірми
«Крим-Медмаркетинг» в особі Одеської
філії Фірми «Крим-Медмаркетинг» до
Державної екологічної інспекції в
Одеській області, інспектора з охорони
навколишнього середовища в Одеській
області Кузнецової Наталії Вікторівни
про скасування припису, -

в с т а н о в и л а:

В квітні 2012 року фірма «Крим-Медмаркет»
в особі Одеської філії фірми
«Крим-Медмаркет» звернулась до суду з
позовом до Державної екологічної
інспекції в Одеській області та до
інспектора з охорони навколишнього
середовища в Одеській області
Кузнецової Наталії Вікторівни про
визнання протиправним та скасування
припису Інспекції від 26.03.2012 року, яким
позивачу приписувалося наступне:

- щомісячно заповнювати журнал
первинного обліку відходів за формою
1-ВТ;

- до 01.07.2012 року отримати дозвіл на
розміщення відходів та ліміти на
утворення та розміщення відходів;

- до 01.07.2012 року отримати дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря;

- в звітні періоди заповнювати журнал
обліку відходів за типовою ф.1-ВТ. №137/08
від 27.10.2011 року.

Постановою постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 03
жовтня 2012 р., залишеною без змін ухвалою
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
р., у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, позивач звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Перевіривши в межах доводів касаційної
скарги матеріали справи на предмет
повноти та всебічності дослідження їх
судами та обґрунтованості
застосування норм матеріального права
до спірних правовідносин, вивчивши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав до її
задоволення з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що за результатами
проведеної Інспекцією в особі
відповідача-2 перевірки Одеської філії
фірми «Крим-Медмаркет» складений акт
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
06.03.2012 року, в якому викладенні наступні
порушення:

- ст.ст.10, 11, 13 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря», що
виразилося у відсутності дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря та у не заповненні
статистичної звітності за формою 2-ТП
(повітря);

- п.1.4 Наказу за №27/44 від 12.02.2001 року «Про
затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності із здійснення
операцій у сфері поводження з
небезпечними відходами» щодо
відсутності ліцензії на поводження з
небезпечними відходами;

- ст.ст.17, 42 Закону України «Про відходи»
щодо відсутності дозволу на
розміщення, ліміту на утворення та
розміщення відходів на 2011 рік, 2012 рік;

- п.п.2, 3, 5 постанови КМУ №915 від 26.07.2001
року «Про впровадження системи
зберігання, заготівлі та утилізації
відходів як вторинної сировини»;

- ст.17 Закону України «Про відходи» щодо
відсутності журналу первинного обліку
відходів за ф.1-ВТ, не заповнюється
статистична звітність за ф.1-віходи, не
облаштовані місця для тимчасового
зберігання відходів;

- ст.ст.17, 42 Закону України «Про відходи»
щодо відсутності договорів на
утилізацію на всі види відходів
(а.с.13-17).

Наведені в акті перевірки порушення
стали підставою для направлення
Інспекцією в адрес Одеської філії
фірми «Крим-Медмаркет» спірного
припису від 26.03.2012 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що дії відповідачів при складанні
припису від 26.03.2012 року є законними та
обґрунтованими.

Обов'язок суб'єктів господарювання у
процесі діяльності яких утворюються
відходи, у тому числі відходи
пакувальних матеріалів і тари, вести
журнал первинного обліку відходів за
формою №1-ВТ передбачений наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
07.07.2008 року №342 «Про затвердження
типової форми первинної облікової
документації №1-ВТ «Облік відходів та
пакувальних матеріалів і тари» та
Інструкції щодо її заповнення», який
прийнятого на реалізацію статей 5, 17, 26
Закону України «Про відходи».

Обов'язок суб'єкта господарювання
отримати дозвіл на розміщення власних
відходів та ліміти на утворення та
розміщення відходів передбачений п.12
постанови Кабінету Міністрів України
«Про затвердження Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів» від
03.08.1998 року №1218, яка також прийнята на
виконання положень Закону України «Про
відходи», а саме статей 17 та 42.

Відповідно до п.8. Постанови КМУ №1218
власники відходів, для яких платежі за
розміщення відходів усіх класів
небезпеки не перевищують 10 гривень на
рік, власники побутових відходів, що
уклали договори на розміщення відходів
з підприємствами комунального
господарства, та власники відходів як
вторинної сировини, які провадять
статутну діяльність із збирання і
заготівлі таких відходів, звільняються
від одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в результаті
господарської діяльності Одеської
філії фірми «Крим-Медмаркет»
утворюються такі відходи, як
пакувальні матеріали і тара,
відпрацьовані люмінесцентні лампи, що
є не побутовими відходами, а також
різноманітні тверді побутові відходи,
і позивачем не ведеться первинний
облік відходів за типовою формою №1-ВТ,
позивач не має дозволу на розміщення
відходів та затверджених лімітів на
утворення та розміщення відходів.

У зв'язку з наведеним вірним є висновок
судів попередніх інстанцій про
обов'язок Філії щомісячно заповнювати
журнал первинного обліку відходів за
формою 1-ВТ, мати дозвіл на розміщення
відходів та ліміти на утворення та
розміщення відходів, а також в звітні
періоди заповнювати журнал обліку
відходів за типовою ф.1-ВТ. №137/08 від
27.10.2011 року.

Також, суди попередніх інстанцій,
встановлюючи правомірність спірного
припису відповідача в частині
зобов'язання позивача отримати дозвіл
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря, дійшли до висновку
про необґрунтованість посилання
позивача на те, що газовий котел, який
використовується філією, має
потужність 34,6 кВт, а тому відповідно до
Порядку розроблення та затвердження
нормативів граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин із стаціонарних
джерел, затвердженого постановою КМУ
№1780 від 28.12.2001 року та Переліку типів
устаткування, для яких розробляються
нормативи граничнодопустимих викидів
забруднюючих речовин із стаціонарних
джерел, затвердженого наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України №317 від
16.08.2004 року, котел не потребує
встановлення граничнодопустимих
викидів.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками судів, оскільки відсутність
необхідності встановлення
граничнодопустимих викидів для
газового котла, що використовується
філією, жодним чином не виключає
передбаченого ст.11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря»
обов'язку позивача отримати дозвіл на
викиди з цього джерела забруднення.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає вірними висновки судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для задоволення позову.

Таким чином, судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 222, 224, 230, 231 КАС України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Фірми
«Крим-Медмаркетинг» залишити без
задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 03 жовтня 2012
р. та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 12 лютого 2013
р. у справі № 1570/2248/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: