Справа № 812/10702/13-а
Суддя: Н.В. Кравцова
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/10702/13-а

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого-судді:
Кравцової Н.В.,

при секретарі:
Олейнік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання дій незаконними, визнання
незаконним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій
№ від 18.12.2013, -

ВСТАНОВИВ:

24 грудня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання дій незаконними, визнання
незаконним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій
№ від 18.12.2013.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 18 грудня 2013 року Державною
податковою інспекцією у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області винесено рішення про
застосування до ОСОБА_1 фінансових
санкцій у розмірі 6800,00 грн. У рішенні
зафіксовано, що перевіркою стану
дотримання вимог законодавства під час
провадження діяльності, пов'язаної з
виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів встановлено порушення ст. 15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва та обігу
спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», а саме, продаж пива
особам, які не досягли 18 років. Однак
фактично ніякої перевірки проведено не
було, акт перевірки не складався. Також
зазначив, що підставою для прийняття
рішення про застосування фінансових
санкцій є саме акт перевірки
додержання суб'єктом господарювання
діяльності вимог законодавства та
результати проведення органом, який
видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів. Таким чином, адміністративний
матеріал, який було зібрано відносно
фізичної особи з метою притягнення її
до адміністративної відповідальності
не може бути підставою для прийняття
оскаржуваного рішення.

Крім того, позивач зазначив, що у
порушення п. 6 Постанови Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003 № 790 «Про
затвердження Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» відповідач не мав
повноваження приймати оскаржуване
рішення.

На підставі викладеного позивач
просить визнати незаконним та
скасувати рішення про застосування
штрафних санкцій № від 18.12.2013;
визнати незаконними дії Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Луганська Головного
управління Міндоходів у Луганській
області.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
просив адміністративний позов
задовольнити повністю, надав
пояснення, аналогічні викладеним у
адміністративному позові. У своїх
поясненнях зазначив, що 20 жовтня 2013
року йому подзвонили з ДПІ у
Жовтневому районі та повідомили, що в
магазині відбувся факт продажу
спиртних напоїв неповнолітній особі.
Після цього позивач скликав збори
своїх працівників, на яких дізнався, що
16.08.2013 продавець ОСОБА_2 продала
неповнолітній особі алкогольний напій.
В подальшому позивач та ОСОБА_2 прибули
до податкової інспекції, де їм
працівник ОСОБА_3 повідомив, що
відносно продавця, який працює у
позивача складений адміністративний
протокол, а тому до позивача будуть
застосовані фінансові санкції та
повідомив, що позивачу та його продавцю
необхідно написати пояснення. У цей же
день позивач та ОСОБА_2 власноруч
написали пояснення. В подальшому
позивачу в телефонному режимі
подзвонив працівник податкової
інспекції ОСОБА_3 та просив під'їхати
до податкової інспекції для підписання
нового протоколу, оскільки протокол,
який вперше надійшов від
правоохоронних органів був помилково
складений відносно його дочки, у
зв'язку з чим був спрямований на
доопрацювання до райвідділу міліції.
Але ніяких додаткових документів,
позивач більше не підписував. 18.12.2013 на
його адресу надійшов лист, яким було
направлено оскаржуване рішення. Вважає
рішення безпідставним, оскільки для
його прийняття необхідною умовою є
проведення безпосередньо перевірки
суб'єкта господарювання та за її
наслідками складання акту. Такої
перевірки здійснено відповідачем не
було, акт не складався, а тому у
відповідача не було законних підстав
для винесення рішення лише на підставі
адміністративного матеріалу,
складеного правоохоронними органами.
Також позивач зазначив,
адміністративний матеріал, який було
складено правоохоронними органами не
відповідає фактичним обставинам,
оскільки фактично перевірку було
здійснено двома працівниками міліції,
які були чоловічої статті, у той час як
протокол було складено т.в.о начальника
ВКПСД Жовтневого РВ Плотніковою К.Л.
Крім того, адміністративний протокол
було складено не однією особою, а
декількома осіб, що свідчить наявність
у протоколі різних почерків. Також
зауважив, що адміністративний протокол
не підписувався продавцем ОСОБА_2, а
тому наявні в протоколі підписи, особи,
яка вчинила правопорушення не
належать ОСОБА_2 Таким чином,
адміністративний матеріал, на підставі
якого до позивача застосована штрафна
санкція було сфальсифіковано, а тому
він не може бути доказом продажу ОСОБА_2
неповнолітній особі алкогольних
напоїв.

У судовому засіданні 08.04.2014 позивач
змінив свої пояснення та зазначив, що
письмові пояснення, які були написані
ним у податковій інспекції 23.10.2013 були
складені під тиском, а тому не
відповідають дійсності.

Представник позивача підтримав надані
позивачем пояснення, просив позов
задовольнити, додатково зазначив, що
оскаржуване рішення було прийнято з
порушеннями норм діючого
законодавства, оскільки ніякої
перевірки відповідач не здійснював,
акт не складав, матеріалам, які
надійшли до податкової інспекції від
правоохоронних органів належної
оцінки не надав. Також, зазначив, що
перевірка правоохоронних органів була
проведена з порушеннями закону,
оскільки не було вирішено питання та не
складався ніякий документ щодо
вилучення пляшки пива, який було
продано гр. ОСОБА_2 іншій особі, як то
передбачено розділом
адміністративного протоколу. Також,
адміністративний протокол містить
підписи особи, відносно якої його
складено, який не належить гр. ОСОБА_2,
що свідчить про те, що даний протокол в
магазині не складався. Крім того,
зазначив, що працівником податкової
інспекції, який здійснював підготовку
матеріалів для прийняття
оскаржуваного рішення не була надана
належна оцінка адміністративним
матеріалам, які надішли від
правоохоронних органів, оскільки,
зокрема, до переліку вказаних
документів була надана ксерокопія
адміністративного протоколу відносно
гр. ОСОБА_2, яка містила лише перший
аркуш протоколу. Також, зауважив, що
пояснення, які були надані позивачем та
його працівником гр. ОСОБА_2 на ім'я
начальника ДПІ у Жовтневому районі м.
Луганська були датовані 23.10.2013 та 21.10.2013,
у той час як зареєстровано їх було у
податковій інспекції 22.10.2013, що
свідчить про те, що документи, на
підставі яких приймалося рішення
оформлювалися з порушеннями та з метою
застосування до позивача штрафних
санкцій для поповнення грошовими
коштами державного бюджету.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов не
визнав, надав пояснення аналогічно
викладеним у запереченнях (арк. справи
20-22), просив у задоволенні позову
відмовити. У своїх пояснення зазначила,
що норми Постанови Кабінету Міністрів
України від 02.06.2003 № 790 «Про
затвердження Порядку застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» не передбачають складання
акту перевірки відносно суб'єкта
господарювання, який здійснює
діяльність, пов'язану з продажем
алкогольних напоїв. Підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкції можуть бути,
зокрема, матеріали правоохоронних
органів та інших органів виконавчої
влади. Оскаржуване рішення було
прийнято на підставі адміністративних
матеріалів, які надійшли від
правоохоронних органів до податкової
інспекції 26.09.2013. До переліку вказаних
матеріалів також було надано постанову
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Луганської
міської ради № 209 від 10.09.2013 про
притягнення до адміністративної
відповідальності гр. ОСОБА_2 за продаж
неповнолітній особі пива у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1». Вказана
постанова гр. ОСОБА_2 оскаржена не була,
а тому встановлені обставини
вважаються такими, що визнані особою,
що притягнута до відповідальності.
Крім того, гр. ОСОБА_2 адміністративний
штраф у сумі 510,00 грн. сплачено у
добровільному порядку. Згідно пояснень
продавця ОСОБА_2 та позивача, які були
надані до податкової інспекції 22.10.2013,
факт продажу 16.08.2013 гр. ОСОБА_2 пива
неповнолітній особі не заперечується.
Таким чином, у податковій інспекції
були в наявності всі матеріали, яким
надана належна оцінка для прийняття
оскаржуваного рішення. Щодо посилання
позивача на те, що пояснення, які були
ним надані у податковій інспекції були
складені під тиском є безпідставним,
оскільки дані обставини ґрунтуються
лише на поясненнях позивача,
документів, які б свідчили про те, що
позивач з даного приводу звертався до
податкового або правоохоронного
органу до суду не надано. Також не
заслуговують на увагу доводи позивача
щодо порушень, які були вчинені
правоохоронними органами під час
перевірки магазину 16.08.2013, оскільки
питання про правомірність складання
адміністративного протоколу та
встановлення факту продажу пива
неповнолітній особі були предметом
розгляду в адміністративній комісії
при виконавчому комітеті, яка своїм
рішенням встановила даний факт, що
потягло притягнення гр. ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Таким чином, оскільки факт продажу гр.
ОСОБА_2, яка офіційно є працівником
позивача, алкогольних напоїв
неповнолітній особі, встановлений
адміністративною комісією при
виконавчому комітеті та підтверджений
особистими поясненнями гр. ОСОБА_2 та
позивача, податковий орган правомірно
прийняв рішення про застосування
штрафних санкцій.

Вислухавши пояснення позивача,
представника позивача та представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог і наданих
сторонами доказів, оцінивши докази
відповідно до вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд приходить до наступного.

Згідно із частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
зареєстрований в якості фізичної
особи-підприємця виконавчим комітетом
Луганської міської ради 28.12.1999 за №2 009583 та є платником єдиного внеску
з 01 січня 2012 року (арк. справи 42,45).

Згідно свідоцтва про право власності
на об'єкт нерухомого майна від 12.04.2013,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1,
вказаний об'єкт на праві приватної
власності належить ОСОБА_1 та є
павільйоном очікування транспорту з
вбудованими торгівельними
павільйонами, з ганком (а.с. 43,44).

16.08.2013 т.в.о начальника ВКПСД Жовтневого
РВ старшим лейтенантом міліції
Плотніковою К.Л. було складено відносно
гр. ОСОБА_2 протокол про
адміністративне правопорушення № 271972
(арк. справи 92). Вказаним протоколом
було зафіксовано факт реалізації гр.
ОСОБА_2 неповнолітньому ОСОБА_5, 1996 року
народження, пива «Туборг», 0,5 л.,
вартістю сім гривень.

Згідно пояснень ОСОБА_5, які були
відібрані працівником міліції 16.08.2013,
зазначено, що вказана особа 16.08.2013
приблизно о 15-45 знаходилася по АДРЕСА_1
у магазині «ПП ОСОБА_1», де купила
пляшку пива «Туборг грин», вартістю 7
грн. При цьому продавець магазину не
запитувала його про вік та не вимагала
документу, що посвідчує його особу (а.с.
30).

Згідно пояснень гр. ОСОБА_2, наданих на
ім'я начальника Жовтневого РВ УМВС
України в Луганській області Радак В.О.,
зазначено, що вона працює в магазині
«ПП ОСОБА_1», який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 приблизно з 2011 року
по даний час. 16.08.2013 приблизно о 15-45 год.
до магазину зайшов молодий чоловік та
попросив продати пиво «Туборг» об'ємом
0,5 літри, вартість 7 грн. Після
реалізації пляшки пива, молодий
чоловік спрямував до виходу, де його
зупинили два молодих чоловіка, які
представилися співробітниками
міліції та поцікавилися його віком та
де він придбав пиво, на що останній
відповів, що йому 17 років (а.с. 29).

10 вересня 2013 року постановою
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Луганської
міської ради гр. ОСОБА_2 було притягнуто
до адміністративної відповідальності
та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
510,00 грн. (арк. справи 26). Підставою для
притягнення вказаної особи до
адміністративної відповідальності
було встановлення 16.08.2013 о 15-45 год.
факту продажу пива «Туборг» у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1», за адресою:
АДРЕСА_1 неповнолітній особі ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 27).

26.09.2013 на адресу ДПІ в Жовтневому районі
м. Луганська з Жовтневого РВ ЛМУ ГУМВС
України в Луганській області надійшли
матеріали адміністративного
провадження та постанова по справі про
адміністративне правопорушення на 6
арк. (а.с. 25-31).

13 грудня 2013 року Державною податковою
інспекцією у Жовтневому районі м.
Луганська Головного управління
Міндоходів у Луганській області
прийнято рішення № про
застосування фінансових санкцій до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у
вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за
продаж пива особам, які не досягли 18
років (арк. справи 23).

Закон України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» від 19.12.1995р. №481/95-ВР визначає
основні засади державної політики
щодо регулювання виробництва,
експорту, імпорту, оптової і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями та тютюновими виробами,
забезпечення їх високої якості та
захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних
напоїв і тютюнових виробів на
території України.

Пунктом 2 частини 1 статті 15-3
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» передбачено, що забороняється
продаж пива (крім безалкогольного),
алкогольних, слабоалкогольних напоїв,
вин столових та тютюнових виробів
особам, які не досягли 18 років.

Згідно ч.2 ст.17 Закону України «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі порушення вимог статті 15-3 цього
Закону - 6800 гривень.

Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
затверджено Постановою КМУ № 790 від
02.06.2003.

Згідно п.5 вказаного Порядку
підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій,
зокрема, є: матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Як вбачається з п.6 вказаного Порядку,
рішення про застосування фінансових
санкцій, передбачених пунктом 2 цього
Порядку, приймаються керівником, а у
разі його відсутності - заступником
керівника органу, який видав ліцензію
на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

У судовому засіданні було
встановлено, що позивач як суб'єкт
підприємницької діяльності здійснює
продаж алкогольних напоїв у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1», який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.
Вказаний об'єкт нерухомого майна
належить позивачу на праві приватної
власності.

Згідно трудового договору між
працівником і фізичною особою, яка
використовує найману працю від 20.01.2011,
укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
остання прийнята на роботу до позивача
в якості продавця продтоварів з
відповідним розміром заробітної плати.
Вказаний трудовий договір
зареєстровано в ЛМЦЗ 20.01.2011 за № 9
(а.с. 46).

16.08.2013 працівниками міліції було
зафіксовано факт продажу в магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1», який
розташований за адресою: АДРЕСА_1
продавцем ОСОБА_2 пляшки пива «TUBORG», 0,5
л., вартістю сім гривень неповнолітній
особі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. За даним
фактом працівниками міліції було
складено відносно гр. ОСОБА_2 протокол
про адміністративне правопорушення №
271972 від 16.08.2013, який було підписано
вказаною особою без зауважень.

Одночасно із протоколом про
адміністративне правопорушення № 271972,
працівниками міліції були відібрані
пояснення від продавця магазину гр.
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, якими вказані особи
підтвердили факт продажу гр. ОСОБА_2
алкогольних напоїв неповнолітній
особі ОСОБА_5

10 вересня 2013 року постановою
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Луганської
міської ради гр. ОСОБА_2 було притягнуто
до адміністративної відповідальності
та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу у розмірі
510,00 грн. (арк. справи 26). Підставою для
притягнення вказаної особи до
адміністративної відповідальності
було встановлення 16.08.2013 о 15-45 год.
факту продажу пива «Туборг» у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1», за адресою:
АДРЕСА_1 неповнолітній особі ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який зафіксовано у
протоколі про адміністративне
правопорушення № 271972 від 16.08.2013.

У судовому засіданні, свідок ОСОБА_2
надала пояснення, у яких вказала, що у
серпні 2013 року, коли вона працювала у
магазині, до неї підійшов молодий
чоловік та попросив продати пляшку
пива «Туборг», 0,5 літри, вартістю 7
гривень. На вигляд молодому чоловіку
було 20 років. Після того, як свідок
продала вказаній особі пляшку пива,
молодий чоловік спрямував до виходу
магазину, де до нього підійшли два
чоловіка в цивільному одязі. Потім
покупець та два молодих чоловіка
підійшли до свідка та пред'явили їй
паспорт покупця та пояснили, що продаж
пива була здійснена неповнолітній
особі, якій 17 років. На вимогу свідка,
чоловіки пред'явили посвідчення
співробітників УБОЗ та поцікавилися чи
є це першим порушенням з боку свідка.
Коли свідок повідомила, що раніше
порушень не було, працівники міліції
запевнили, що за скоєне правопорушення
до свідка буде засновано попередження
без фінансових санкцій. Після чого,
працівники міліції склали від її імені
пояснення по даному факту, які вона
підписала. Більше ніяких документів в
магазині, у тому числі і
адміністративний протокол, у той день
не складалися та особисто свідком не
підписувалися. Через деякий час свідок
отримала лист про сплату штрафу в
розмірі 510,00 грн., який вона в подальшому
сплатила. Пиво, яке вона продала
покупцю, їй повернуто не було. Під час
даного факту жінки з працівниками
міліції не було. В адміністративному
протоколі вона не підписувалася,
наявний там підпис свідку не належить.
Під час проведення засідання
адміністративної комісії участі не
приймала, оскільки у цей день
працювала. Під час продажу пива паспорт
від покупця не вимагала, так як на
вигляд йому було приблизно 20 років. По
даному факту свідок разом із позивачем
приїжджали до податкової інспекції, де
власноручно писала пояснення датовані
21.10.2013.

Таким чином, у судовому засіданні було
встановлено, що 16.08.2013 о 15-45 год. гр.
ОСОБА_2 перебуваючи на робочому місці в
якості продавця у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1», за адресою:
АДРЕСА_1 здійснила продаж пляшки пива
«Туборг», ємкістю 0,5 літри, за ціною 7
грн. неповнолітній особі ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Встановлені обставини по
даному факту підтверджуються:
протоколом про адміністративне
правопорушення № 271972 від 16.08.2013,
поясненнями гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
наданими працівникам міліції,
постановою адміністративної комісії
при виконавчому комітеті Луганської
міської ради № 206 по справі про
адміністративне правопорушення від
10.09.2013, власноручно написаними
поясненнями гр. ОСОБА_2 та позивача на
ім'я керівника податкової інспекції.

Крім того, у судовому засіданні свідок
ОСОБА_2 не заперечувала про того, що
вона у серпні 2013 року здійснила продаж
алкогольного напою - пива «Туборг», 0,5
літри, вартістю 7 грн. молодому
чоловіку. Також підтвердила, що саме у
цей час до магазину увійшли два
чоловіки, які в подальшому
представилися співробітниками УБОЗ та
саме у цей день вона підписала
пояснення, у яких не заперечувала проти
вказаного факту. Внаслідок чого, судом
достовірно встановлено, що саме 16.08.2013
свідок, яка є офіційним працівником
позивача, у робочий час у магазині
«ІНФОРМАЦІЯ_3» ПП «ОСОБА_1» здійснила
продаж алкогольного напою - пива
«Туборг», 0,5 літри, вартістю 7 гривень
неповнолітній особі ОСОБА_5, оскільки
саме 16.08.2013 працівниками міліції було
зафіксовано даний факт, про що було
складено протокол про адміністративне
правопорушення № 271972 та пояснення від
гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Таким чином, враховуючи те, що судом
було встановлено, що гр. ОСОБА_2, яка
здійснила продаж алкогольних напоїв
неповнолітній особі є офіційним
працівником позивача, який є суб'єктом
господарювання та ці обставини
підтверджені доказами, які суд визнає
належними, суд приходить до висновку,
що відповідач правомірно, у
відповідності до вимог діючого
законодавства прийняв рішення про
застосування фінансових санкцій до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 у
вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн. за
продаж пива особам, які не досягли 18
років.

Щодо доводів позивача про те, що
оскаржуване рішення було прийнято з
порушенням норм діючого законодавства,
оскільки податковим органом не було
проведено перевірку позивача як
суб'єкта господарювання, не було
складено відповідний акт за наслідками
перевірки та те, що рішення підписано
не уповноваженою особою, суд зазначає
наступне.

Порядок застосування фінансових
санкцій, передбачених статтею 17 Закону
України «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів»,
затверджено Постановою КМУ № 790 від
02.06.2003.

Згідно п.5 вказаного Порядку
підставою для прийняття рішення про
застосування фінансових санкцій, є:

- акт перевірки додержання
суб'єктом підприємницької діяльності
встановлених законодавством вимог,
обов'язкових для виконання під час
здійснення оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами, складений
органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і
конкретні порушені норми
законодавства;

- результати проведення органом,
який видав ліцензію, іншими органами
виконавчої влади в межах їх
компетенції перевірок суб'єкта
підприємницької діяльності, пов'язаної
з виробництвом та обігом спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів;

- матеріали правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади щодо недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів.

Таким чином, вказаним Порядком
передбачено, що однією із підстав для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є, зокрема,
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів. Тобто, даною нормою
встановлено, що підставою для
прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій є, зокрема,
матеріали правоохоронних, податкових
та інших органів виконавчої влади щодо
недотримання суб'єктами
підприємницької діяльності вимог
законодавчих та інших
нормативно-правових актів про
виробництво та обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів. При цьому дана норма не
вимагає обов'язкової перевірки та
складання акту податковим органом за
наслідками проведення такої перевірки
у випадку надходження до податкового
органу матеріалів правоохоронних,
податкових та інших органів виконавчої
влади.

Згідно пункту 6 вказаного Порядку,
рішення про застосування фінансових
санкцій, передбачених пунктом 2 цього
Порядку, приймаються керівником, а у
разі його відсутності - заступником
керівника органу, який видав ліцензію
на право виробництва і торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим,
спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим
ректифікованим плодовим,
спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Таким чином, право на прийняття рішення
про застосування фінансових санкцій до
суб'єкта господарювання належить,
зокрема, керівнику (його заступнику)
органу ДПС відповідно до їх
компетенції, визначеної
законодавством.

Як встановлено у судовому засіданні,
оскаржуване рішення прийняте
заступником начальника ДПІ у
Жовтневому районі ГУМД у Луганській
області, тобто особою, право на
прийняття якого чітко встановлено
пунктом 6 Порядку № 790.

Щодо посилання позивача на те, що
протокол про адміністративне
правопорушення було складено не однією
особою про що свідчить наявність
декілька почерків у протоколі, що
ставить під сумнів, що протокол було
складено саме працівником міліції
Плотніковою К.Л.; те, що під час
складання протоколу не було вчинено
дій щодо вилучення пляшки пива із
занесенням відповідного запису до
протоколу, що як наслідок свідчить про
те, що вказаний протокол не є належним
доказом для підтвердження факту
продажу гр. ОСОБА_2 алкогольних напоїв
неповнолітній особі та те, що протокол
про адміністративне правопорушення
16.08.2013 у магазині працівниками міліції
не складався, а тому наявний у ньому
підпис правопорушника не належить гр.
ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Предметом даного позову є рішення
податкового органу щодо застосування
фінансових санкцій до суб'єкта
господарювання. Тобто, чи мало місце
факт продажу алкогольних напоїв
неповнолітній особі та чи підлягає
суб'єкт господарювання притягненню до
відповідальності з боку податкового
органу.

Як встановлено із матеріалів справи, у
протоколі про адміністративне
правопорушення № 271972 від 16.08.2013 особі,
яка вчинила адміністративне
правопорушення були роз'ясненні права
та обов'язки, передбачені ст.. 268 КУпАП
про що свідчить її особистий підпис.
Приписами вказаної статті передбачено,
що особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності має
право: знайомитися з матеріалами
справи, давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання; при
розгляді справи користуватися
юридичною допомогою адвоката, іншого
фахівця у галузі права, який за законом
має право на надання правової допомоги
особисто чи за дорученням юридичної
особи, виступати рідною мовою і
користуватися послугами перекладача,
якщо не володіє мовою, якою ведеться
провадження; оскаржити постанову по
справі. Справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності.
Під час відсутності цієї особи справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про місце і час розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи. Таким
чином, гр. ОСОБА_2 було роз'яснено її
права як особі, яка притягається до
адміністративної відповідальності, а
тому вона була усвідомлена про порядок
розгляду справ про адміністративне
правопорушення та право на оскарження
постанови по справі.

Також із пояснень свідка вбачається, що
у встановленому порядку вона
запрошувалась на засідання
адміністративної комісії, предметом
розгляду якого був саме протокол про
адміністративне правопорушення № 271972
від 16.08.2013, але на засідання не
з'явилася, у зв'язку з перебуванням на
роботі. Але, саме під час проведення
засідання комісії повинні
з'ясовуватися обставини наявності або
відсутності складу правопорушення, та
питання законності щодо складання
самого протоколу.

За наслідками розгляду вказаного
протоколу адміністративною комісією
була винесена постанова, яка
відповідно до положень ст.. 287-289 КУпАП
могла бути оскаржена. Однак гр. ОСОБА_2
на засідання комісії не з'явилася, як
наслідок не повідомила членів комісії
щодо обставин складання протоколу про
адміністративне правопорушення № 271972
від 16.08.2013. Натомість, отримавши
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.,
сплатила його. Такі дії судом
розцінюються як визнання гр. ОСОБА_2
факту продажу алкогольних напоїв
неповнолітній особі.

З урахуванням приписів ст. ст. 2, 11, 69-71
Кодексу адміністративного судочинства
України та позовних вимог процедура
складання протоколу про
адміністративне правопорушення не є
предметом даного адміністративного
позову, оскільки відповідачем по
справі є Державна податкова інспекція
у Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області. Тобто, предметом
позовних вимог є застосування
фінансової санкції в розмірі 6800,00 грн.
відносно позивача, а не оскарження дій
щодо притягнення до адміністративної
відповідальності гр. ОСОБА_2

Натомість, позивачем та його
представником не зазначені та не
надані докази оскарження у
встановленому законом порядку дій
працівників міліції під час складання
адміністративного матеріалу відносно
гр. ОСОБА_2 та в наявності чинного
рішення щодо визнання неправомірними
такі дії.

У зв'язку з чим, у суду відсутні
підстави визнавати протокол про
адміністративне правопорушення № 271972
від 16.08.2013 неналежним доказом.

Між тим, протокол не є єдиним
документом по даній адміністративній
справі, в наявності є й інші докази, які
відповідно до положень ст.. 70 КАС
України суд бере до уваги при прийнятті
рішення по справі.

Оцінюючи всі докази по справі: протокол
про адміністративне правопорушення №
271972 від 16.08.2013, поясненнями гр. ОСОБА_2 та
ОСОБА_5, надані працівникам міліції,
постанову адміністративної комісії
при виконавчому комітеті Луганської
міської ради № 206 по справі про
адміністративне правопорушення від
10.09.2013, власноручно написані пояснення
гр. ОСОБА_2 та позивача на ім'я керівника
податкової інспекції, суд приходить до
висновку, що дійсно 16.08.2013 мав місце
факт продажу в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_3»
ПП «ОСОБА_1», який розташований за
адресою: АДРЕСА_1 продавцем ОСОБА_2
пляшки пива «TUBORG», 0,5 л., вартістю сім
гривень неповнолітній особі ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Наявність такого факту
обумовлює застосування фінансових
санкцій з боку відповідача відносно
позивача.

Також суд не приймає до уваги доводів
позивача про те, що відповідач не надав
належної оцінки документам, які стали
підставою для винесення оскаржуваного
рішення, зокрема, не звернув уваги на
те, що ксерокопія протоколу про
адміністративне правопорушення, яка
була спрямована правоохоронним
органом містила лише першу сторінку
протоколу, з огляду на наступне.

Так, дійсно, згідно супровідного листа
Жовтневого РВ ГУМВС України в
Луганській області від 24.09.2013, до
відповідача було направлено копію
адміністративного матеріалу відносно
гр. ОСОБА_2 та постанову
адміністративної комісії для
прийняття рішення щодо підприємців, у
яких працює правопорушник. До переліку
вказаних документів, було направлено
протокол про адміністративне
правопорушення, який містив лише
перший аркуш протоколу.

У судовому засіданні встановлено, що
разом з ксерокопією першого аркушу
протоколу про адміністративне
правопорушення № 271972 від 16.08.2013 до
податкової інспекції була також
направлена ксерокопія протоколу
засідання та постанова
адміністративної комісії в повному
обсязі із зазначенням висновків про
наявність в діях гр. ОСОБА_2 складу
адміністративного правопорушення та
застосування адміністративного
стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, відповідач, отримавши
адміністративний матеріал, в якому
була перша сторінка протоколу, також
мав результат розгляду цього протоколу
- постанову адміністративної комісії
від 10.09.2013. Судом було перевірено та
встановлено, що адміністративна
комісія отримала оригінал протоколу
про адміністративне правопорушення №
271972 від 16.08.2013 в повному обсязі, після
чого за результатами розгляду
вказаного протоколу була прийнята
постанова від 10.09.2013. Тобто, протокол як
некінцева стадія визначення наявності
або відсутності складу правопорушення
при даних спірних правовідносинах за
наявності постанови, прийнятої за
результатами розгляду цього протоколу
не мав визначального статусу серед
інших документів.

Таким чином, направлення
правоохоронним органом до відповідача
тільки першу сторінку протоколу, за
наявності постанови адміністративної
комісії від 10.09.2013, ніяким чином не
потягло за собою спотворення обставин,
які мали місце 16.08.2013, та не потягло за
собою незаконного ухвалення рішення
відповідачем за наданими
адміністративними матеріалами в
цілому.

Посилання позивача на те, що написані
ним власноруч свідчення на ім'я
керівника податкової інспекції від
23.10.2013 були отримані податковим органом
під тиском, є незмістовними, з огляду на
наступне.

Ані позивач, ані його представник не
зазначили та не надали жодного доказу
звернення до компетентних органів зі
скаргою на працівників податкової
інспекції відносно їх протиправних дій
при отриманні пояснень від позивача.
Тим більше, не зазначено та не надано
доказів наявності чинного рішення,
яким би був встановлений факт вчинення
тиску з боку працівників податкової
інспекції при отриманні пояснень від
ОСОБА_1

Щодо посилання позивача на те, що
відповідачем було порушено строки
застосування фінансових санкцій,
оскільки законодавством встановлено,
що рішення податковим органом повинно
бути винесено у п'ятнадцятиденний
строк з дня отримання адміністративних
матеріалів, то суд вважає їх помилковим
з наступних підстав.

Дійсно, статтею 277 КУпАП передбачено, що
справа про адміністративне
правопорушення розглядається у
п'ятнадцятиденний строк з дня
одержання органом (посадовою особою),
правомочним розглядати справу,
протоколу про адміністративне
правопорушення та інших матеріалів
справи.

Натомість, встановлені статтею 277 КУпАП
процесуальні строки стосуються саме
розгляду справ про адміністративні
правопорушення в порядку,
передбаченому цим Кодексом та ніяким
чином не пов'язані із строками
застосування податковим органом
фінансових санкцій до суб'єкта
господарювання, які встановлені
нормами податкового законодавства.

Згідно частини 1 статті 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час розгляду
справи достовірно було встановлено та
підтверджено належними доказами, що гр.
ОСОБА_2, яка є працівником позивача,
здійснила продаж пива особі, якій на
час перевірки не виповнилось 18-ти
років, відповідачем правомірно
застосовано до позивача як суб'єкта
господарювання фінансові санкції у
розмірі 6800,00 грн. за продаж пива
особам, які не досягли 18 років. Під час
розгляду справи судом не було виявлено,
а позивачем та його представником не
надано доказів порушень з боку
відповідача процедури накладення
фінансових санкцій до позивача, що
обумовлює відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

За змістом ст.94 КАС України розподіл
судових витрат залежить від того, на
чию користь ухвалене рішення.
Враховуючи, що суд прийшов до висновку
про відмову у задоволенні позову
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень в повному обсязі, то і
присудження їй здійснених нею
документально підтверджених витрат з
Державного бюджету України не
проводиться.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 71, 87,
94, 105, 158-163, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м. Луганська
Головного управління Міндоходів у
Луганській області про визнання дій
незаконними, визнання незаконним та
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій № від 18.12.2013
відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 14 квітня 2014 року.

Суддя
Н.В. Кравцова