Справа № 257/11406/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гурідова Н.М.
Суддя-доповідач - Шишов О.О.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
справа №257/11406/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого:
Шишова О.О.

суддів
Сіваченко І.В.

Попова В.В.

секретарі судового засідання
Сульженко А.В.

позивача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Київського районного суду
м.Донецька від 21 січня 2014р. у справі №
257/11406/13-а (головуючий І інстанції
Гурідова Н.М.) за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м.Донецька про
визнання дій незаконними та
зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О
В И В:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до УПФУ в
Київському районі м.Донецька про
визнання неправомірними дій у
призупиненні та зменшенні виплати
пенсії, зобов'язання виплатити пенсію
відповідно до постанови суду та до
ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
як інваліду 3 групи. Позовні вимоги
обґрунтовані тим, що відповідно до
рішень судів, які набрали законної
сили, позивачу до 01.11.2011р. сплачувалися
основна та додаткова пенсії у
відповідності до ст.ст.50,54 ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
що постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» як
інваліду 3 групи, але з 01.11.2011р.
відповідач перестав виплачувати
пенсію відповідно до постанови суду.
Вважає дії відповідача з приводу
зменшення розміру його пенсії
незаконними та такими, що суперечать
Конституції України.

Суд першої інстанції відмовив у
задоволенні позовних вимог зазначив,
що Пенсійний фонд України в Київському
районі м.Донецька діяв відповідно до
законодавства.

З постановою суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою. У скарзі
посилався на те, що постанова
Донецького окружного
адміністративного суду від 21 грудня 2007
року, яка ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2008 року залишена без змін,
повинна виконуватися у тому числі
після листопада 2011 року та незалежно
від змін до законодавства, пенсія
повинна виплачуватися у більшому
розмірі. Просив скасувати постанову
суду першої інстанції та постановити
нову, якою задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі та надав
аналогічні пояснення викладеним в
позовній заяві.

Представник відповідача належним
чином повідомлений про день та час
розгляду справи в судове засідання не
з'явився, про причини своєї не явки в
судове засідання суд не повідомив, тому
з'ясувавши думку позивача, суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутністю представника відповідача.

Суд, заслухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, вважає необхідним в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про
визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач є
потерпілою особою від наслідків аварії
та місце на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується посвідченням,
віднесений до 1 категорії осіб, має 3
групу інвалідності у зв'язку з
захворюванням, пов'язаним з наслідками
від ЧАЕС, що підтверджується
відповідними документами (а.с.8,32-36).

Згідно з постановою Донецького
окружного адміністративного суду від 21
грудня 2007 року, яка ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 червня 2008 року залишена без змін
(а.с.4-6,32-36) позивач до 01.11.2011 р. отримував
основну пенсію в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткову пенсію за
шкоду, заподіяну здоров'ю, в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до положень ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус та
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

З 01.11.2011р. відповідач припинив виплату
пенсій у визначених рішеннями судів та
ст.ст.50,54 ЗУ «Про статус та соціальний
захист громадян, що постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
розмірах, що є підставою звернення до
суду.

З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року №1058-4. який відповідно до
його преамбули, визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій.

Абзацом другим преамбули Закону
України №1058-4 передбачено, що зміна
умов і норм загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування
здійснюється виключно шляхом внесення
змін до цього Закону.

Частиною 3 статті 4 Закону України №1058-4
передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначаються
виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Право громадян України на отримання
пенсійних виплат та соціальних послуг
визначене статтею 8 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Розділ 8 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає правила
призначення та виплати пенсій і
компенсацій особам, віднесеним до
категорій 1, 2, 3, 4. Стаття 49 цього розділу
визначає пенсії особам, віднесеним до
вказаних категорій у вигляді: а)
державної пенсії; б) додаткової пенсії
за шкоду, заподіяну здоров'ю, яка
призначається після виникнення права
на державну пенсію.

Стаття 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» передбачає, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема
інвалідам 3 групи - 50% прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати
додаткової пенсії згідно із законом
про Державний бюджет України і не може
коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Згідно частини четвертої ст.54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
в усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчим по 3 групі
інвалідності - 6 мінімальних пенсій за
віком, приписи зазначеної норми
співпадають з приписами Порядку
обчислення пенсій по інвалідності, що
настала внаслідок каліцтва чи
захворювання, і пенсій у зв'язку з
втратою годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від ЗО жовтня 1997 року
№523 (з наступними змінами та
доповненнями).

Пунктом 28 розділу II Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» внесені
зміни до Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Рішенням Конституційного Суду України
№10-рп від 22.05.2008р. визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), положення, зокрема,
п.28 розділу II «Внесення змін до деяких
законодавчих актів України Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», отже, з
22.05.2008р. відновлена дія ст.ст. 49, 50, 54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в редакції до 01.01.2008р.

14 червня 2011 року Верховною Радою
України прийнято Закон України №3491-УІ
«Про внесення змін до Закону У країни
«Про Державний бюджет України на 2011
рік», який набрав чинності 19 червня 2011
року.

Пунктом 7 частини І зазначеного Закону
Прикінцеві положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2011
рік» доповнено пунктом 4, яким
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема, статей 39, 50, 51., 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Із аналізу наведеної норми випливає, що
визначення порядку та розмірів виплат
зазначеним категоріям громадян
делеговано Кабінету Міністрів України.

Під час вирішення питання, яка з
однопредметних законодавчих норм
рівної ієрархії, що не визнані
неконституційними в установленому
порядку, підлягає застосуванню для
розв'язання спорів зазначеної
категорії, перевагу слід надавати тій з
них, що прийнята пізніше.

Пізніше прийняті норми Закону України
від 14 червня 2011 року N 3491-VI «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік».

На виконання вимог Закону України від 14
червня 2011 року №3491-УІ «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» 6 липня 2011
року Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову №745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету». яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Вказаною постановою КМ України
визначено, зокрема, розміри щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю до прожиткового мінімуму,
встановленого законом для осіб, які
втратили працездатність та розміри
пенсій для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою.

Тобто, до набрання чинності зазначеною
постановою Кабінету Міністрів України,
до 23 липня 2011 року, застосуванню
підлягали положення статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни»,
статей 14, 22, 37 та частини третьої статті
43 Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб».

Пунктом 3 постанови КМ України №745 від
23.07.2011 року визначалося, що у всіх
випадках розміри пенсій для інвалідів,
щодо яких встановлено причинний
зв'язок інвалідності з Чорнобильською
катастрофою не можуть бути нижче
відповідних розмірів.

Таким чином, з 23.07.2011р. повноваження
щодо визначення розміру виплат особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, делеговані
Кабінету Міністрів України, у зв'язку
із чим з вказаного періоду при
визначення розмірів основної та
додаткової пенсій таким особам слід
керуватися відповідними Постановами
Кабінету Міністрів України з цих
питань.

На виконання вимог Закону України від
«Про Державний бюджет України на 2012
рік» 23 листопада 2011 року Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
№1210 «Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яка набрала чинності 01 січня 2012 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012р. визнано, що Кабінет
Міністрів України регулює порядок та
розміри соціальних виплат та допомоги,
які фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про державний бюджет на 2013
рік» встановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50,
51, 52 та 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявних
фінансових ресурсів Державного
бюджету України та бюджету Пенсійного
фонду України на 2013 рік.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив висновок, що виплачуючи основну
та додаткову пенсію позивачу з 01.11.2011р.
в розмірах, встановлених відповідними
Постановами Кабінету Міністрів
України, відповідач діяв правомірно, з
чим погоджується колегія суддів.

Статтею 200 КАС України визначено, що суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому при таких
обставинах апеляційну скаргу
необхідно залишити без задоволення а
рішення суду без змін.

Керуючись статтями 24, 160, 167, 184, 195, 196, 197,
198, 202, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на постанову
Київського районного суду м.Донецька
від 21 січня 2014р. у справі № 257/11406/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду
м.Донецька від 21 січня 2014р. у справі №
257/11406/13-а залишити без змін.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
складення ухвали у повному обсязі
відкласти на строк - до 5 днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом
двадцяти днів після складення ухвали в
повному обсязі.

Головуючий
О.О.Шишов

Судді
І.В.Сіваченко

В.В.Попов