Справа № 813/8148/13-а
Суддя: Кузьмич С.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.
Справа № 13857
Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Кузьмича
С. М.,

суддів
Затолочного В. С., Гулида Р. М.,

за участю секретаря
Корнієнко О. А.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Захарко
А. Є.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 1
листопада 2013року про відмову у
відкритті провадження у справі №
813/8148/13-а за позовом ОСОБА_1 до Прокурора
Дніпровського району м. Києва про
визнання дій незаконними та
відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2013 позивач звернувся з позовом
до Прокурора Дніпровського району м.
Києва про визнання дій незаконними.

1 листопада 2013 року ухвалою Львівського
окружного адміністративного суду
відмовлено у відкритті провадження.

Вказане рішення оскаржив позивач.
Вважає, що вказана ухвала є незаконною
і підлягає скасуванню у зв'язку з
порушенням норм процесуального права
та просить направити справу для
продовження розгляду.

Зокрема вказує, що судом постановлено
судове рішення за відсутності жодного
доказу який свідчить про вірно
встановлені обставини справи. Має
місце невиконання судом вимог статей 69,
70, 86, 151, 159 КАС України - у судовому
рішенні відсутні докази
кримінально-процесуального характеру,
які б підтвердили обставини справи
встановлені судом, а докази позову
залишились як недослідженими так і
неспростованими. За цих обставин суд не
мав законного права застосовувати
рішення Конституційного суду України
від 14 грудня 2011 № 19-рп/2-11, яке можна
застосовувати лише після отримання
копії заяви до прокурора про злочин або
заяви про оскарження рішення прокурора
за наслідками розгляду заяви про
злочин. Тобто, адміністративному суду,
перше ніж вчинити дослідження за КПК та
КК України, треба спочатку вчинити
дослідження за Конституцією України та
КАС України.

Окрім того апелянт зазначає, що не
погоджується з рішенням суду в частині
віднесення відшкодування спричиненої
шкоди до цивільного судочинства.

Апелянт в судовому засіданні підтримав
апеляційну скаргу та дав пояснення
аналогічні викладеним в такій.
Наполягає на тому, що спір, який виник
між ним та відповідачем є за своїм
характером публічно-правовим.

Представник відповідача, в судовому
засіданні, заперечив щодо задоволення
апеляційної скарги та дав пояснення
аналогічні поданим письмовим
запереченням, а саме вважає, що суд
першої інстанції прийняв вірне рішення
і в такого були для цього необхідні
докази.

Колегія суддів, вислухавши суддю
доповідача, заслухавши пояснення
сторін, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, приходить
до висновку, що апеляційна скарга не
належить до задоволення.

Із позовної заяви прослідковується, що
підставою для звернення з позовом
стало звернення позивача до Прокурора
Дніпровського району міста Києва від 21
березня 2013 року щодо надання копії
постанови Прокурора Дніпровського
району міста Києва за наслідками
розгляду постанови о/у ВДСБЕЗ
Дніпровського РУ ГУ МВС України в місті
Києва від 27 серпня 2010 року про відмову в
порушенні кримінальної справи та
залишення процесуального рішення без
змін; надання довідки про дату
отримання прокуратурою Дніпровського
району міста Києва та вхідний номер
постанови о/у ВДСБЕЗ Дніпровського РУ
ГУ МВС України у місті Києві від 27
серпня 2010 року про відмову у порушенні
кримінальної справи та залишення
процесуального рішення без змін та
надання належних копій підтверджуючих
це документів прокуратури.

Позивачем апеляційному суду надано
його звернення до прокурора
Дніпровського району м. Києва від 21
березня 2013 року, доказ отримання 19
березня 2012 прокурором Дніпровського
району м. Києва такого звернення,
відповідь заступника прокурора
Дніпровського району м. Києва датована
24 березня 2013 року та конверт.

Із аналізу направлених судом першої
інстанції матеріалів зрозуміло, що суд
на момент прийняття рішення про
відмову у відкритті провадження мав у
своєму розпорядження позовну заяву та
додатки до неї, а саме звернення до
прокурора Дніпровського району м.
Києва від 21 березня 2013 року, доказ
отримання прокурором Дніпровського
району м. Києва такого звернення,
відповідь заступника прокурора
Дніпровського району м. Києва від 24
квітня 2013 року, розрахунок спричиненої
шкоди.

На переконання колегії суддів, суд
першої інстанції мав достатньо доказів
для встановлення правової природи
спору.

Суд апеляційної інстанції
погоджується із висновком суду першої
інстанції, щодо того що правовідносини,
які мають місце під час розгляду
звернення позивача є
кримінально-процесуальними за своєю
правовою природою, і тому оскарження
ненадання копії постанови прокурора
про відмову в порушенні кримінальної
справи та залишення процесуального
рішення без змін відноситься до
юрисдикції того суду, який
спеціалізується на розгляді
кримінальних справ і повинне
розглядатися в порядку, встановленому
КПК України.

Такий висновок суду відповідає вимогам
статті 17 КАС України, одночасно колегія
суддів звертає увагу на імперативний
припис пункту 2 частини 3 згаданої
статті, який виключає юрисдикцію
адміністративних судів щодо справ, які
належить вирішувати в порядку
кримінального судочинства.

Колегія суддів поділяє думку суду
першої інстанції, про те, що відповідно
до частини 2 статті 21 КАС України вимоги
про відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

З оспорюваного рішення вбачається, що
суд першої інстанції роз'яснив
апелянту, в якому порядку і куди
останній може звернутись для вирішення
спору.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів приходить до переконання, що
судом першої інстанції дотримано норм
процесуального права, висновки суду
відповідають обставинам справи та
наявним у ній доказам.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а ухвалу Львівського
окружного адміністративного суду від 1
листопада 2013року про відмову у
відкритті провадження у справі №
813/8148/13-а- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20-ти днів з дати складення в
повному обсязі.

Головуючий
Кузьмич С. М.

Судді
Затолочний В. С.

Гулид Р. М.

Повний текст ухвали складений 4 квітня
2014 року