Справа № 554/16099/13-а
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р. Справа № 554/16099/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бегунца А.О.

Суддів: Бенедик А.П. , Калиновського В.А.

за участю секретаря судового засідання
Лаптій О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Октябрського районного суду м. Полтава
від 03.02.2014р. по справі № 554/16099/13-а

за позовом ОСОБА_2

до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Полтавській області

про накладення штрафу в справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із
адміністративним позовом до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Полтавській області (надалі
- відповідач), в якому просив суд
визнати протиправним та скасувати
постанову від 25.11.2013 року № П-634-13 по
справі про адміністративне
правопорушення, прийняту Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області.

Постановою Октябрського районного
суду м. Полтави від 03.02.2014 року в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Полтавській області про скасування
постанови № П 634-13 від 25.11.2013 року про
накладення штрафу в справі про
адміністративне правопорушення -
відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Октябрського районного суду м. Полтави
від 03.02.2014 року та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм процесуального права,
без повного і всебічного з'ясування
обставин справи, що мають значення для
справи, а також на доводи та
обґрунтування, викладені в апеляційній
скарзі.

Представник позивача в судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
підтримав апеляційну скаргу, просив
задовольнити її, посилаючись на доводи
та обґрунтування, викладені в
апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове
засідання суду апеляційної інстанції
не з'явився, про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи
повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
рішення суду та доводи апеляційної
скарги, дослідивши письмові докази,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що 16 жовтня 2013 року
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Астроінвест-Україна"
була подана до Інспекції ДАБК у
Полтавській області декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
"Облаштування Краснозаярського НГКР.
Підключення спеціальної свердловини
№2 до Краснозаярського УКПГ за адресою:
Полтавська область, Зіньківський
район, с. Удовиченки".

21 листопада 2013 року на підставі наказу
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області за №394 від 31.10.2013
року та направлення для проведення
позапланової перевірки №557 від 04.11.2013
року, наказу Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області за №422 від 18.11.2013
року та направлення для проведення
позапланової перевірки №604 від 19.11.2013
року головним державним інспектором
Північного інспекційного відділу
Інспекції ДАБК у Полтавській області
Темченко Людмилою Сергіївною на
об'єкті будівництва «Облаштування
Красноярського НГКР. Підключення
спеціальної свердловини №2 до
Красноярської УКПГ», була проведена
позапланова перевірка дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Перевірка проводилася у присутності
уповноваженого представника замовника
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Астроінвест -
Україна» ОСОБА_2

За результатами перевірки ревізором
складений акт від 21.11.2013 р. (а.с. 8-9), яким
встановлено, що Замовником ТОВ
«Астроінвест-Україна», в особі
директора - Кулібаба Олега Юрійовича,
наведено недостовірні дані у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, а саме:

- у п. 6 "Інформація про осіб,
відповідальних за виконання робіт"
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, поданої 16.10.2013 на
реєстрацію до інспекції ДАБК у
Полтавській області, зазначено наказ
ТОВ "ВКФ Професіонал" від 25.11.2012 №58, який
містить інформацію про призначення
ОСОБА_5 головним інженером по об'єкту
будівництва, а не про особу,
відповідальну за виконання
будівельних робіт;

- у п. 8 "Інформація про відповідальних
осіб генерального проектувальника
(проектувальника): головного
архітектора (інженера) проекту, особи,
що здійснює авторський нагляд (за
наявності)" зазначено прізвище, ім'я
по-батькові головного інженера проекту
- ОСОБА_6. Однак, в наявності є ПІП -
ОСОБА_6. Також, номер його
кваліфікаційного сертифіката замість
правильного НОМЕР_1 зазначено №?
НОМЕР_1;

- у п. 9 "Інформацію про проектну
документацію (будівельний паспорт)"
зазначено наказ ТОВ "Укрістбанк" №01/13
від 03.01.2013 про затвердження проектної
документації, замість наказу №2 від
09.01.2013 ТОВ "Астроінвест-Україна", який
було зазначено у декларації про
початок виконання будівельних робіт,
зареєстрованої Інспекцією ДАБК у
Полтавській області від 21.01.2013 за
№13;

- у п. 11 "Інформація про об'єкт" датою
початку будівництва зазначено
листопад 2012 року., при тому, що
декларація про початок виконання
будівельних робіт зареєстрована
Інспекцією ДАБК у Полтавській області
21.01.2013. Крім того, у журналі виконання
земельних робіт підрядною
організацією ТОВ "ВКФ Професіонал"
зафіксовано дату початку робіт - 15.01.2013,
що підтверджує факт виконання
будівельних робіт без реєстрації
відповідного документу, який дає право
на виконання будівельних робіт, що є
порушенням ст. 34 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".
Під час проведення перевірки
замовником не надано загальний журнал
робіт та відповідні акти на закриття
прихованих робіт.

- у п. 11-1 "Інформація про документ, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, або
договір суперфіцію" зазначено договір
від 15.08.2012 на встановлення земельного
сервітуту з Охтирською районною
державною адміністрацією, яка є
органом місцевого самоврядування у
Сумській області. Зазначений договір
не є документом, що підтверджує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій знаходиться об'єкт
будівництва.

Постановою начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області
Ткаченко О.А від 25.11.2013 року № П-634-13,
ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 7 ст. 96 Кодексу України
про адміністративні правопорушення та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 6 800 грн.

Позивач, не погодившись із вказаними
діями відповідача, звернувся до суду із
даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що Інспекцією державного
архітектурно - будівельного контролю у
Полтавській області було дотримано
норм законодавства України при
винесені оскаржуваної постанови.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 2 статті 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011
р. №553 (Далі - Порядок №553), визначено
процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Відповідно п. 2 Порядку №553 державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за дотриманням: 1) вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, проектної документації,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, технічних умов, інших
нормативних документів під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт, архітектурних,
інженерно-технічних і конструктивних
рішень, застосування будівельної
продукції; 2) порядку здійснення
авторського і технічного нагляду,
ведення загального та (або) спеціальних
журналів обліку виконання робіт (далі -
загальні та (або) спеціальні журнали),
виконавчої документації, складення
актів на виконані будівельно-монтажні
та пусконалагоджувальні роботи; 3)
інших вимог, установлених
законодавством, будівельними нормами,
правилами та проектною документацією,
щодо створення об'єкта будівництва.

Згідно п. 5 вказаного Порядку №553,
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється Інспекціями за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Відповідно до п. 7 Порядку№553,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставами для
проведення позапланової перевірки є,
зокрема, необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у повідомленні та декларації
про початок виконання підготовчих
робіт, повідомленні та декларації про
початок виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів.

Як вбачається з матеріалів
справи, декларацію про початок
виконання будівельних робіт було
подано 15.01.2013 року через регіональний
дозвільний центр при Полтавській
міській раді та зареєстровано
Інспекцією ДАБК у Полтавській області
21.01.2013 року.

Колегія суддів зауважує, що
перевірка достовірності даних,
наведених у декларації про початок
виконання підготовчих робіт могла бути
проведена до 15.04.2013 року, згідно вимог п.
7 Порядку №553.

Таким чином, колегія суддів вважає
обґрунтованими доводи апелянта про те,
що відповідач не реалізував своє право
на проведення перевірки строку початку
проведення будівельних робіт у
встановлений законодавством строк.

Посилання суду першої інстанції на те,
що жодний законодавчий або
нормативно-правовий акт не встановлює
що перевірці підлягають лише ті
питання, які стали підставою для її
проведення є необґрунтованими та
спростовуються положеннями
Порядку№553, якими встановлено
підстави, предмет та строки проведення
перевірки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає необґрунтованим висновок суду
першої інстанції, що під час проведення
позапланової перевірки посадові особи
інспекції ДАБК у Полтавській області
не обмежені колом питань, які
підлягають перевірці, і мають
перевіряти всі питання пов'язані з
виконанням будівельних робіт.

Так, встановивши порушення щодо
виконання будівельних робіт без
реєстрації відповідного документу,
який дає право на виконання
будівельних робіт, посадові особи
Інспекції ДАБК у Полтавській області
вийшли за межі повноважень, наданих
направленням №557 від 04.11.2013 року,
оскільки згідно з останнім підставою
для проведення перевірки є
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Окрім того, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що встановлена
відповідальність на законодавчому
рівні за надання недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації ніяким чином не пов'язана
з реєстрацією, або направленням такої
декларації на доопрацювання, з огляду
на наступне.

Декларація про готовність об'єкта до
експлуатації, форма для заповнення
якої є додатком 1 до Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011
року № 461, є документом, який
заповнюється замовником будівництва
суб'єктом господарювання та подається
до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
для реєстрації.

За приписами статті 39 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, що
належать до I - III категорій складності,
та об'єктів, будівництво яких
здійснювалося на підставі
будівельного паспорта, здійснюється
шляхом реєстрації органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації та датою прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта є дата реєстрації декларації
про готовність об'єкта до експлуатації
або видачі сертифіката.

Відтак, сама декларація про готовність
об'єкта до експлуатації, що
заповнюється замовником будівництва,
не створює для нього жодних юридичних
наслідків, натомість юридичні наслідки
у формі прав та обов'язків, зокрема і
тих, що є наслідком проведення
перевірки достовірності даних
зазначених в декларації, виникають за
умови здійснення Інспекцією
реєстрації такої декларації.

А відтак, не переконливим є висновок
суду про те, що законодавцем
відповідальність за надання
недостовірних даних у декларації не
залежить від її реєстрації або
направленні на доопрацювання.

Відповідно до зазначених положень,
декларація про готовність об'єкта до
експлуатації "Облаштування
Краснозаярського НГКР. Підключення
спеціальної свердловини №2 до
Краснозаярського УКПГ за адресою:
Полтавська область, Зіньківський
район, с. Удовиченки" від 16.10.2013 року не
була зареєстрована, оскільки листом
Інспекції ДАБК у Полтавській області
від 28.10.2013 року №7/16-03/1-16/3167 була
повернута ТОВ "Астроінвест-Україна" на
доопрацювання з правом повторного
подання.

З огляду на те, що на момент проведення
перевірки та винесення оскаржуваної
постанови декларація про готовність
об'єкта до експлуатації "Облаштування
Краснозаярського НГКР. Підключення
спеціальної свердловини №2 до
Краснозаярського УКПГ" повторно не
подавалась, проведення перевірки
достовірності даних зазначених в
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації "Облаштування
Краснозаярського НГКР. Підключення
спеціальної свердловини №2 до
Краснозаярського УКПГ за адресою:
Полтавська область, Зіньківський
район, с. Удовиченки" ТОВ
"Астроінвест-Україна" і, відповідно,
винесення постанови про порушення у
сфері містобудівної діяльності за
наслідками встановлення відомостей в
ході проведення даної перевірки, є
неправомірним.

Окрім того, судом першої інстанції не
було враховано, що декларація про
готовність об'єкта до експлуатації
"Облаштування Краснозаярського НГКР.
Підключення спеціальної свердловини
№2 до Краснозаярського УКПГ за адресою:
Полтавська область, Зіньківський
район, с. Удовиченки" була подана 16
жовтня 2013 року замовником, ТОВ
"Астроінвест-Україна", в особі
директора Кулібаби Олега Юрійовича
(а.с.8), а довіреність на ОСОБА_2 №195 була
видана 14 листопада 2013 року, тобто після
подання вказаної декларації.

Вказані обставини були зазначені
позивачем в протоколі про
адміністративне правопорушення №П-712-13
від 25 листопада 2013 року, який складено
головним державним інспектором
Північного інспекційного відділу
Інспекції ДАБК у Полтавській області
Темченко Л.С. в присутності головного
інженера ТОВ «Астроінвест-Україна»
ОСОБА_2, проте судом першої інстанції не
були взяті до уваги.

Відповідно до п.21 Порядку №553, якщо
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, не
погоджується з актом перевірки, він
підписує його із зауваженнями, які є
невід'ємною частиною такого акта.

Враховуючи наведене, відповідальність,
передбачена ч. 7 ст. 96 Кодексу України
про адміністративні правопорушення, за
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання зазначених робіт,
застосована до позивача безпідставно.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність критеріям зазначеним в
ч. 3 ст. 2 КАС України, колегія суддів
прийшла до висновку, що приймаючи
спірну постанову про накладення
штрафу, відповідач дійшов до
неправомірного висновку про порушення
позивачем вимог діючого законодавства,
порушив встановлений діючим
законодавством порядок проведення
перевірки та накладення штрафу, а тому
вона є незаконною та підлягає
скасуванню.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій,
законність прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
в порушення вимог ч.2 ст. 71 КАС України,
не довів правомірність своїх
заперечень проти адміністративного
позову, законність та обґрунтованість
прийнятої ним постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Натомість позивач, на виконання вимог
ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги
про скасування вказаної постанови.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Колегія суддів вважає, що дії
відповідача, пов'язані з прийняттям
оскаржуваної постанови про накладення
штрафу, не кореспондуються з приписами
ч.2 ст. 19 Конституції України.

Керуючись приписами ч.2 ст. 19
Конституції України, ст. ст. 69, 70, 71 КАС
України, колегія суддів дійшла
висновку про те, що оскаржувана
постанова від 25.11.2013 року № П-634-13 по
справі про адміністративне
правопорушення, прийнята Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є: порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції при вирішенні
питання щодо задоволення позовних
вимог позивача стосовно визначення дій
протиправними та зобов'язання
вчинення дій неправильно застосовано
норми матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, у
зв'язку з чим постанова суду першої
інстанції підлягає скасуванню, з
прийняттям нової постанови про
задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196 п. 3 ч.1 ст. 198,
ст. 202, 205, 207, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Октябрського районного суду
м. Полтава від 03.02.2014р. по справі №
554/16099/13-а скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
постанову від 25.11.2013 року № П-634-13 по
справі про адміністративне
правопорушення, прийняту Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Полтавській області.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня складання
постанови у повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя Бегунц А.О.Судді
Бенедик А.П. Калиновський В.А.

Повний текст постанови виготовлений
07.04.2014 р.