Справа № 805/17923/13-а
Суддя: Спасова Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2014 р.
Справа №805/17923/13-а

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 14 год.55
хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Спасової Н.В.,

при секретарі судового засідання -
Нартові Д.В.

за участю:

представника позивача - Сергієнка О.Г.

представника відповідача - Костиркіної
Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, адміністративну
справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Меркурій"
до Східної митниці Міндоходів України
про скасування рішень від 19.04.2012 року №
700140000/2012/0045/2, №700140000/2012/0044/2, №
700140000/2012/0046/2, зобов'язання вчинити певні
дії,-

В С Т А Н
О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Меркурій" (надалі
позивач, ТОВ «Меркурій») звернулось до
суду з позовом до Східної митниці
Міндоходів України (надалі відповідач,
Східна митниця), в якому просило
скасувати Рішення про визначення
країни походження товарів від 19.04.2012
року № 700140000/2012/0045/2, №700140000/2012/0044/2, №
700140000/2012/0046/2, зобов'язати прийняти
законні рішення з питань, порушених у
заявах № 14-06/11-6 та № 14-06/11-7. В
обґрунтування позову вказувало, що
16.09.2013 року ним були отримані Рішення
Східної митниці про визначення країни
походження товарів від 19.04.2012 року №
700140000/2012/0045/2, №700140000/2012/0044/2, №
700140000/2012/0046/2, якими відмовлено у
задоволенні заяв ТОВ «Меркурій» №
14-06/11-6 та № 14-06/11-7 про відновлення
режиму вільної торгівлі та поверненню
надмірно сплачених податків. На
підставі ст.56 Податкового кодексу
України зазначені рішення Східної
митниці були оскаржені ТОВ «Меркурій»
до Міністерства доходів і зборів
України. Отримавши скаргу позивача
23.09.2013 року, у 20-денний строк,
встановлений законодавством,
Міністерство доходів і зборів України
відповіді ТОВ «Меркурій» на його
скаргу не надало, в зв'язку з чим,
посилаючись на положення п.56.9 ст. 56
Податкового кодексу України, позивач
стверджував про її задоволення.
Вказуючи, що Східна митниця, ігноруючи
положення діючого законодавства щодо
автоматичного скасування оскаржуваних
рішень у разі ненадання протягом 20 днів
відповіді на скаргу, не відновила режим
вільної торгівлі за вантажно- митними
деклараціями, оформленими у 2011 році на
підставі поданих ним заяв № 14-06/11-6 та №
14-06/11-7 та доданих до них сертифікатів
про походження товару, позивач просив
про задоволення позову.

Відповідач проти позову заперечував,
надав суду письмові заперечення, в яких
вказав, що позивачем у спірному випадку
невірно застосовані норми чинного
законодавства, адже відповідно до ч.5
ст.24 Митного кодексу України, в
редакції Закону України від 13.03.2012 №
4495-VI, норми Податкового кодексу України
поширюється лише на оскарження
податкових повідомлень - рішень, а
оскарження рішень про визначення
країни походження товарів
здійснюється на підставі норм Митного
кодексу України. Тому твердження
позивача про скасування Міністерством
доходів і зборів України вказаних
рішень шляхом ненадання відповіді
протягом 20 - денного строку є невірним.
Крім того, зазначив, що правомірність
відмови митного органу у відновленні
режиму вільної торгівлі та
оскаржуваних рішень про визначення
країни походження товару вже була
підтверджена у судовому порядку під
час провадження у справі №2а/0570/12672/2012.
Посилаючись на правомірність своїх дій
та оскаржуваних рішень, просив
відмовити у задоволені позову ТОВ
«Меркурій».( а.с.134-137)

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
надав пояснення аналогічні
викладеному у позовній заяві, просив
про задоволення позову. Наполягав, що
оскаржувані рішення відповідача є
рішеннями контролюючого органу, з
якими пов'язані грошові зобов'язання
позивача зі сплати податків, а отже
вони мають оскаржуватися як податкові
повідомлення-рішення, у порядку,
визначеному ст. 56 Податкового кодексу
України. Вказував, що просить
скасувати рішення про визначення
країни походження товарів, ще й з
мотивів незаконності їх прийняття,
оскільки ТОВ «Меркурій» були надані
документи (сертифікати СТ-1), необхідні
для прийняття позитивного рішення про
відновлення режиму вільної торгівлі.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, надала пояснення
аналогічні викладеному в письмових
запереченнях, просила відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
встановивши обставини, що мають
значення для вирішення справи та
перевіривши їх доказами, наданими
сторонами, визначившись із правовими
нормами, що підлягають застосуванню до
спірних правовідносин, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Меркурій»,
зареєстровано в якості юридичної особи
10.09.1997 року виконавчим комітетом
Донецької міської ради.
Місцезнаходження юридичної особи: 83045,
м. Донецьк, Ленінський р-н, вул.
Воровського, буд. 9. (а.с.75)

У лютому-березні 2011 року Східною
митницею, за вантажно-митними
деклараціями (далі ВМД): від 24.02.2011 року
№ 700000012/2011/002421, від 01.03.2011 року №
700000012/2011/002614, від 12.03.2011 року №
700000012/2011/003110, від 15.03.2011 року №
700000012/2011/003247, від 24.03.2011 року №
700000012/2011/003695, від 28.03.2011 року №
700000012/2011/003827 та від 28.03.2011 року №
700000012/2011/003848, поданими ТОВ "Меркурій",
здійснено митне оформлення імпорту
товару - гексановий розчинник
нефрас-П1-63/75, відправник - Відкрите
акціонерне товариство "ТНК-ВР ХОЛДИНГ"
(626170, Російська Федерація, Тюменська
область, Уватський район, с. Уват, вул.
Окрябрьська, 60). (а.с.62)

14.06.2011 року ТОВ «Меркурій» звернулось
до Східної митниці із заявами про
відновлення режиму вільної торгівлі
№14-06/11-6 та №14-06/11-7. Разом із заявами до
митниці надані сертифікати про
походження товару форми СТ-1 від 15.04.2011
№RUUA , № RUUA та від 18.04.2011 № RUUA
. (а.с.36-40)

Листом від 14.07.2011 №11-19/8513 «Про
поновлення режиму вільної торгівлі»
відповідач повідомив позивача, що
Східною митницею вживаються заходи з
перевірки факту видачі сертифікатів
форми СТ-1 від 15.04.2011 №RUUA , № RUUA
та від 18.04.2011 № RUUA та
зазначено, що за результатами позивача
буде проінформовано додатково. (а.с.41-42)

На підтвердження зазначеної обставини
відповідачем надані листи від 01.07.2011 №
11-19/7829, від 06.10.2011 № 11-19/12565, від 03.03.2012
№11-19/3133 на адресу Московської
торгово-промислової палати, якими
Східна митниця просить підтвердити
факт видачі сертифікатів форми СТ-1 та
відомості, що зазначені у вказаних
сертифікатах. (а.с.43-45)

Згідно пояснень представника
відповідача, відповідь на вказані
листи до Східної митниці не надходила.

19.04.2012 року Східною митницею прийняті
Рішення про визначення країни
походження товару №700140000/2012/0045/2,
№700140000/2012/0044/2, та №700140000/2012/0046/2, якими у
зв'язку з закінченням терміну дії та за
відсутності підтвердження
уповноваженим органом достовірності
(автентичності) сертифікатів та
відомостей, що в них містяться, надані
сертифікати про походження товарів
форми СТ-1 від 15.04.2011 № RUUA , № RUUA
та від 18.04.2011 № RUUA
визначаються такими, що не можуть бути
підставою для відновлення режиму
вільної торгівлі. (а.с.4-12)

Листом від 23.04.2012 №11-19/5722 «Щодо
відновлення режиму вільної торгівлі»
відповідач повідомив позивача про
рішення, прийняті за його заявами
№14-06/11-6 та №14-06/11-7 від 14.06.2011року. Разом
з вказаним листом позивачу направлені
і рішення про визначення країни
походження від 19.04.2012 №700140000/2012/0045/2,
№700140000/2012/0044/2, №700140000/2012/0046/2. (а.с.42)

02.09.2013 року ТОВ «Меркурій» звернулось
до Східної митниці з заявою про видачу
рішення про визначення країни
походження від 19.04.2012 №700140000/2012/0045/2,
№700140000/2012/0044/2, №700140000/2012/0046/2. Заяву
обґрунтовував наміром оскаржити ці
рішення у порядку, встановленому ст.56
Податкового кодексу України . (а.с.46-47)

На вказане звернення позивача рішення
про визначення країни походження від
19.04.2012 №700140000/2012/0045/2, №700140000/2012/0044/2,
№700140000/2012/0046/2 були надіслані ТОВ
«Меркурій» повторно. Також ТОВ
«Меркурій» листом Східної митниці за
вих. № 03-1/01-2-09/4418 від 10.09.2013 року було
роз'яснено, що в порядку ст.56
Податкового кодексу України можуть
бути оскаржені лише податкові
повідомлення-рішення. Оскільки рішення
про визначення країни походження є за
своєю суттю іншим актом індивідуальної
дії, ніж податкове
повідомлення-рішення, то порядок його
оскарження регулюється Митним
кодексом України. (а.с.48-50)

Не погодившись з викладеним у листі
Східної митниці від 10.09.2013 року №
03-1/01-2-09/4418 та вказаними рішеннями про
визначення країни походження,
19.09.2013року, посилаючись на ст. 56
Податкового кодексу України, позивач
оскаржив їх до вищестоящого органу
відповідача - Міністерства доходів і
зборів України. (а.с.51, 13-15)

З наданого позивачем повідомлення про
вручення поштового відправлення
вбачається, що скарга ТОВ «Меркурій»
від 19.09.2013 року була отримана
уповноваженою особою Міністерства
доходів і зборів 23.09.2013 року ( а.с.15
зворотній бік)

Листом від 23.10.2013 №13843/6/99-99-24-02-08-15
Міністерством доходів і зборів була
надана позивачу відповідь на його
звернення, згідно якої скаргу ТОВ
«Меркурій» відхилено та вказано на
правомірність застосування Східною
митницею нормативно-правових актів,
чинних на момент подачі заяв про
відновлення режиму вільної торгівлі
та проведення перевірки сертифікатів.
Також зазначено, що рішення про
визначення країни походження товару та
податкове повідомлення-рішення за
своєю суттю є різними актами
індивідуальної дії, правові підстави,
порядок видачі та оскарження яких
регулюються різними законодавчими та
нормативно-правовими актами. (а.с.139-140)

29.10.2013 року позивач звернувся до
Східної митниці Міндоходів із заявою, в
якій, посилаючись на положення п.56.9 ст.
56 ПК України, наполягаючи на скасуванні
Міністерством доходів і зборів України
спірних рішень про визначення країни
походження, внаслідок неотримання ним
протягом 20-денного строку відповіді
від Міндоходів і зборів, вимагав від
відповідача прийняти рішення про
відновлення режиму вільної торгівлі за
його заявами №14-06/11-6 та №14-06/11-7 від
14.06.2011 року. (а.с.16)

Листом від 08.11.2013 №03-1/01-4-09/7128 «Про
розгляд заяви» відповідач повідомив
ТОВ «Меркурій» щодо відсутності
підстав для скасування рішень та
відновлення режиму вільної торгівлі.
(а.с.17-19)

Не погодившись із зазначеною позицією
Східної митниці Міндоходів, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

З доводів адміністративного позову та
заперечень на нього вбачається, що
предметом спору у даній справі є
питання законності відмови Східної
митниці відновити режим вільної
торгівлі щодо товарів, ввезених
позивачем у 2011 році, виходячи з
оскарження ним у порядку ст. 56 ПК
України рішень про визначення країни
походження від 19.04.2012 та неотримання
протягом 20-денного строку відповіді на
своє звернення.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами,
суд виходить з наступних мотивів та
положень законодавства.

Під час митного оформлення імпорту
товарів та звернення позивача з
заявами про відновлення режиму вільної
торгівлі діяв Митний кодекс України в
редакції Закону України від 11.07.2002 №
92-IV, який втратив чинність 01.06.2012 року (
далі МК України № 92-IV).

Згідно ст. 11 МК України № 92-IV до
основних завдань, покладених на митні
органи України, відноситься захист
економічних інтересів України,
контроль за додержанням законодавства
України з питань митної справи.

Відповідно до ст. 276 МК України № 92-IV
країна походження визначається з метою
застосування тарифних та нетарифних
заходів регулювання ввезення на митну
територію України.

Згідно ч.1, ч.3 ст.282 МК України № 92-IV для
підтвердження походження товару
митний орган у передбачених
законом випадках має право
вимагати подання

сертифіката про походження такого
товару. У разі ввезення товару на митну
територію України сертифікат про
походження товару подається
обов'язково на товари, що походять з
країн, яким Україна надає преференції
за Митним тарифом України.

Частиною 4 ст.284 МК України № 92-IV
встановлено, що до товарів може
застосовуватися (відновлюватися) режим
найбільшого сприяння за умови
одержання належним чином оформленого
посвідчення про їх походження не
пізніше ніж через один рік з дати
здійснення митного оформлення.

Відповідно до ч.1 ст. 277 МК України № 92-IV
визначення країни походження товару
здійснюється на основі принципів
міжнародної практики. Порядок
визначення країни

походження товару встановлюється
Кабінетом Міністрів України на
підставі положень цього Кодексу.

За для реалізації зазначених положень
законодавства постановою Кабінету
Міністрів України від 12.12.2002 №1864
затверджений Порядок визначення
країни походження товару, що
переміщується через митний кордон
України та наказом ДМСУ від 09.11.09 № 1070
затверджений Порядок роботи відділу
митних платежів регіональної митниці,
митниці при здійсненні контролю за
правильністю визначення країни
походження товарів, що переміщуються
через митний кордон України, та
прийняття рішень про визначення країни
походження товару (далі - Порядок 1070).

Відповідно до п.1.3 Порядку 1070 рішення
про визначення країни походження
товару - документ установленої форми,
який оформлюється посадовими особами
митного органу під час здійснення
процедур митного контролю та митного
оформлення товарів або після випуску
товарів у вільний обіг відповідно до
заявленого режиму.

Відповідно до п. 7 Порядку визначення
країни походження товару, що
переміщується через митний кордон
України, за відсутності належним
чином оформленого сертифіката чи
додаткових відомостей про походження
товару або у разі неможливості
достовірно визначити країну
походження товару така країна
визнається невідомою.

Рішення про визначення країни
походження відповідно до п.4.2 Порядку
1070 приймається у випадках:

- визнання преференційного сертифіката
недійсним;

- визнання сертифіката підробленим
(фальсифікованим) за результатами
перевірки уповноваженим органом;

- відновлення режиму вільної
торгівлі/найбільшого сприяння.

Разом з тим, згідно з пп.14.1.157 п.14.1 ст. 14
Податкового кодексу України податкове
повідомлення - рішення це письмове
повідомлення контролюючого органу
(рішення) про обов'язок платника
податків сплатити суму грошового
зобов'язання, визначену контролюючим
органом у випадках, передбачених цим
Кодексом та іншими законодавчими
актами, контроль за виконанням яких
покладено на контролюючі органи, або
внести відповідні зміни до податкової
звітності.

Відповідно до п.58.1 ст.58 ПК України
податкове повідомлення - рішення
містить:

- підставу для такого нарахування
(зменшення) податкового зобов'язання
та/або зменшення (збільшення) суми
бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість;

- посилання на норму цього Кодексу
та/або іншого закону, контроль за
виконанням якого покладено на
контролюючі органи, відповідно до якої
був зроблений розрахунок або
перерахунок грошових зобов'язань
платника податків; суму грошового
зобов'язання, що повинен сплатити
платник податків;

- граничні строки сплати грошового
зобов'язання;

- попередження про наслідки несплати
грошового зобов'язання;

- граничні строки, передбачені цим
Кодексом, для оскарження податкового
повідомлення рішення.

З наведеного вбачається, що рішення про
визначення країни походження за своєю
суттю є рішенням контролюючого органу
щодо визнання/невизнання
преференційного сертифіката та
відновлення/відмови у відновленні
пільгових режимів. Податкове ж
повідомлення рішення є рішенням
суб'єкта владних повноважень, яким
визначається сума грошового
зобов'язання платника податків,
розрахована контролюючим органом на
підставі положень законодавства.
Оскільки зазначені рішення мають різні
правові наслідки, підстави та порядок
їх прийняття врегульований різними
нормативними актами, суд погоджується
з доводами відповідача про те, що
рішення про визначення країни
походження та податкове
повідомлення-рішення за своєю суттю є
різними актами індивідуальної дії
контролюючого органу.

Позивачем скарга від 19.09.2013 на спірні
рішення про визначення країни
походження надіслана до Міністерства
доходів і зборів України під час дії
Митного кодексу України, в редакції
Закону України від 13.03.2012 № 4495-VI.
Порядок оскарження рішень, дій або
бездіяльності органів доходів і зборів
визначається главою 4 зазначеного
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.26 Митного кодексу
України № 4495-VI вимоги до форми та
змісту скарг громадян, строки їх
подання, порядок і строки їх розгляду, а
також відповідальність за протиправні
дії, пов'язані з поданням та розглядом
скарг, визначаються Законом України
«Про звернення громадян».

Згідно із ч.2 ст.26 Митного кодексу
України № 4495-VI, якщо інше не
передбачено законом, скарги
підприємств подаються та
розглядаються у такому самому порядку
і в ті самі строки, що і скарги громадян.

Згідно з ч.5 ст.24 Митного кодексу
України № 4495-VI, в порядку,
встановленому Податковим кодексом
України (далі - ПК України) здійснюється
лише оскарження податкових
повідомлень - рішень.

З наведеного вбачається, що рішення про
визначення країни походження товарів
розглядаються у порядку, встановленому
Законом України «Про звернення
громадян», а не у порядку, визначеному
Податковим кодексом України, як
помилково вважає позивач. Відтак,
твердження ТОВ «Меркурій» про
задоволення його скарги та скасування
Міністерством доходів і зборів України
рішень Східної митниці про визначення
країни походження товарів, внаслідок
неотримання позивачем відповідно до
ст. 56 Податкового кодексу України
відповіді протягом 20 днів на його
скаргу, є помилковим.

Судом також встановлено, що
Міністерство доходів і зборів України
відповідно до норм ст. 26 Митного
кодексу України листом від 23.10.2013
№13843/6/99-99-24-02-08-15 надало відповідь на
скаргу ТОВ «Меркурій» від 19.09.2013. Тобто
обов'язок контролюючого органу щодо
надання відповіді на скаргу платника
податків був виконаний відповідно до
чинного законодавства.

Що стосується посилань представника
позивача на незаконність оскаржуваних
рішень по суті, суд зазначає, що вимоги
ТОВ «Меркурій» про відновлення режиму
вільної торгівлі вже були предметом
розгляду адміністративної справи
№2а/0570/12672/2012. Саме з підстав
необ'єктивності та необґрунтованості
прийнятих рішень, порушення процедури
та порядку їх винесення,
невідповідності висновків Східної
митниці фактичним обставинам позивач в
межах вказаної адміністративної
справи вимагав зобов'язати Східну
митницю прийняти рішення про
відновлення режиму вільної торгівлі
найбільшого сприяння за отриманими
заявами від 14.06.2011 №14-06/11-6 та №14-06/11-7 та
документами.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 08.11.2012,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05.12.2012, по справі №2а/0570/12672/2012 за
позовом ТОВ «Меркурій» до Східної
митниці про зобов'язання прийняти
рішення та відновити режим вільної
торгівлі найбільшого сприяння за
отриманими заявами та документами у
задоволенні позовних вимог ТОВ
«Меркурій» відмовлено у повному
обсязі. При цьому, в постанові суду
першої інстанції зазначено: «рішення
про визначення країни походження
товару від 19.04.2012 №700140000/2012/0044/2,
№700140000/2012/0045/2, №700140000/2012/0046/2, якими
вказані сертифікати про походження
товарів визначені такими, що не можуть
бути підставою для відновлення режиму
вільної торгівлі, прийняті
відповідачем обґрунтовано та на
підставі діючого законодавства».

Відповідно до ст.72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Згідно ч.2 ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Оскільки постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
08.11.2012, було встановлено правомірність
винесення митницею рішень про
визначення країни походження від 19.04.2012
№700140000/2012/0044/2, №700140000/2012/0045/2,
№700140000/2012/0046/2, то доводи представника
позивача щодо їх незаконності судом
відхиляються.

Відповідно до ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки відповідач довів
правомірність своїх дій та рішень
відповідно до пункту 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судом не встановлено будь-яких
порушень з його боку, приймаючи до
уваги, що доводи позивача є
помилковими та негрунтуються на
положеннях чинного законодавства,
позовні вимоги ТОВ «Меркурій» до
Східної митниці про скасування рішень
та зобов'язання вчинити певні дії
задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
2, ст. 7-11, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 -
154, ст. 158-163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

В задоволенні позову товариства з
обмеженою відповідальністю "Меркурій"
до Східної митниці Міндоходів України
про скасування рішень від 19.04.2012 року №
700140000/2012/0045/2, №700140000/2012/0044/2, №
700140000/2012/0046/2, зобов'язання вчинити певні
дії - відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
через Донецький окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У випадку подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова складена та підписана у
нарадчій кімнаті, її вступну та
резолютивну частини проголошено у
судовому засіданні 31 березня 2014 року,
в присутності представників сторін.
Повний текст постанови виготовлений 07
квітня 2014 року.

Суддя
Спасова Н.В.