Справа № 210/320/14-а
Суддя: Чайкіна О. В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/320/14-а
Провадження № 2-а/210/80/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

"27" березня 2014 р.

Дзержинський районний суд міста
Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді:
Чайкіна О.В.,

при секретарі судового засідання:
Ромашевський В.Є.,

за участі сторін:
не з'явилися,

розглянувши у відкритому
судовому засідання в порядку
письмового провадження
адміністративний позов ОСОБА_2 до
інспектора ДПС роти ДПС ДАІ при УМВС в
Кіровоградській області прапорщика
міліції Климчук Дениса Віталійовича
дій незаконними, скасування постанови
про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2, звернувся до суду із
вищезазначеним позовом. В
обґрунтування позовних вимог
посилається на ті обставини, що
постановою інспектора ДПС роти ДПС ДАІ
при УМВС в Кіровоградській області
прапорщика міліції Климчук Д.В., від
15.01.2014 р., його було визнано винним у
скоєнні адміністративною
правопорушення, передбаченого ч. 2 .ст.
122 КУпАП та накладено штраф у розмірі
425 гривень 00 копійок. Вважає дану
постанову необґрунтованою, такою що не
відповідає нормам чинного
законодавства посилаючись на те, що
інспектором ДАІ було перевищено свої
повноваження, оскільки притягнувши
його до адміністративної
відповідальності не переконався в
тому, що він дійсно порушив ПДР України.
Коли він здійснював обгін, він
дотримувався правил обгону,
передбачених п. 14 ПДР України, і
закінчив маневр обгону на ділянці
дороги з розміткою, що дозволяла
виконати даний маневр. Інспектор ДАІ
фізично не мав змоги спостерігати
початок маневру обгону. Крім того, під
час накладення стягнення інспектором
ДАІ не враховано положення ст. 33 КУпАП
щодо характеру вчиненого
правопорушення, особи правопорушника,
ступеню вини, майнового стану, обставин
що пом'якшують та обтяжують
відповідальність. Також розгляд справи
відбувся на місці, без підготовки та
надання часу для звернення за правовою
допомогою, подання документів, що
характеризують особу, чим грубо
порушено його права. Зазначає, що
постанова складено відносно Позивача
не відповідає вимогам чинного
законодавства. При цьому вважає, що в
його діях відсутній склад
правопорушення, оскільки ПДР України
виконує сумлінно, не згоден з доказами
своєї провини у вчиненні
адміністративного правопорушення,
вважає постанову незаконною, тому
вимушений звернутися до суду з позовом
про скасування постанови про
притягнення його до адміністративної
відповідальності.

Позивач до судового засідання не
з'явився, однак надав суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.
Позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд задовольнити
позов.

Відповідач до судового засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи сповіщений належним чином, що
підтверджено письмовими матеріалами
справи. Заперечень на адміністративний
позов не надійшло.

На підставі ч.4 ст. 128 КАС України, у разі
не прибуття відповідача - суб'єкта
владних повноважень, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
або без повідомлення ним про причини
неприбуття розгляд справи не
відкладається і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Оскільки справу розглянуто без участі
сторін, відповідно до ст. 41 КАСУ
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу суд не здійснює та
розглядає справу в порядку письмового
провадження.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку про часткове
задоволення позовних вимог, з
урахуванням наступного.

Згідно до вимог ст. 18 ч.1 п.1 КАС України
місцевим загальним судам, як
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи з приводу
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень у справах про
притягнення до адміністративної
відповідальності.

Постанова про притягнення фізичної
особи до адміністративної
відповідальності є правовим актом
індивідуальної дії.

Під час розгляду справи судом
встановлено, що постановою в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 №352122 від 15.01.2014 року ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідачем при винесені постанови
було встановлено, що 15 січня 2014 року
водій ОСОБА_2 керував автомобілем «ДЕУ
Ланос» д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись на 15 км
по а/д Н-14-1 ( Південний обхід м.
Кировограда), здійснив обгін
вантажного автомобіля на перехресті з
другорядною дорогою, позначеним
дорожнім знаком 1.23.1, чим порушив ПДР
України.

Зазначена постанова перевірялась
судом на предмет дотримання суб'єктом
владних повноважень принципів
правомірної адміністративної
поведінки, а саме: чи прийнято рішення
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями
провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом та інше. Орган (посадова особа)
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, а також з'ясувати
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи (ст.280
КУпАП).

Реалізовуючи свої повноваження,
суб'єкти владних повноважень повинні
діяти добросовісно та на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та Законами
України. Суд при вирішенні справи,
відповідно до ст. 9 КАС України,
перевіряє законність дій чи прийнятого
рішення суб'єкта владних повноважень.

Відповідно до вимог статті 71 КАС
України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідач по справі, не з'явившись у
судові засідання, на виконання вимог
ст. 71 КАС України, не надав суду доказів
у підтвердження правомірності своїх
дій. Як вбачається із дослідженої судом
постанови, позивачем вчинено
правопорушення, передбачене ч. 2 статті
122 КУпАП.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення у відповідності до ст.
251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на
основі яких у визначеному законом
порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються показаннями технічних
приладів та технічних засобів, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не
може бути підданий заходу впливу у
зв'язку з адміністративним
правопорушенням інакше, як на
підставах і в порядку, встановлених
законом. При цьому, провадження в
справах про адміністративні
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законів.
Підтвердженням вчинення
адміністративного правопорушення є
докази. Відповідно до вимог
процесуального закону докази мають
бути належними та допустимими.
Допустимими є ті докази, які зібрані у
відповідності до закону, компетентними
органами та в установленому порядку, а
належними - якщо вони підтверджують
факт даного адміністративного
проступку.

Зі змісту протоколу, на підставі якого
винесено оскаржувану постанову
вбачається, що свідком правопорушення
був ОСОБА_4 Однак, Відповідач не надав
до суду пояснень до протоколу
вказаного свідка, відомості про його
місце проживання чи роботи, що
позбавляє суд можливості визначити
правомірность складеного протоколу, та
наявність підстав для притягнення до
адміністративної відповідальності.
Інших доказів, зокрема відео-фото
фіксації правопорушення суду не
представлено.

Отже, Відповідач, як суб"єкт владних
повноважень не надав д суду доказів
правомірності винесення оскаржуваної
постанови про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності.

Згідно з ст. 33 Кодексу про
адміністративні правопорушення при
накладенні стягнення обов'язковим є
врахування характеру вчиненого
правопорушення, особи порушника,
ступеню його вини, майнового стану,
обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність.

Порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, порушення правил
обгону і зустрічного роз'їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди тягнуть за собою
накладення штрафу від двадцяти п'яти до
тридцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (ч. 2 ст. 122 КУпАП).

З огляду на обставини, викладені вище,
суд визнає, що постанова від 15 січня 2014
року про притягнення до
адміністративної відповідальності
позивача винесена незаконно та
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та законами України.

Суд адміністративної юрисдикції, у
відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні
перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони: 1)
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з ч. 2 ст. 162 КАС України при
вирішенні справи по суті суд може
задовольнити адміністративний позов
повністю або частково чи відмовити в
його задоволенні повністю або
частково. У разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про, зокрема
визнання протиправними дій суб'єкта
владних повноважень і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень.

Матеріали, додані до позовної заяви
свідчать про те, що дії Відповідача
чинились з численними порушеннями
діючого в Україні законодавства.

За зазначених обставин справи дії
інспектора ДПС роти ДПС ДАІ при УМВС в
Кіровоградській області прапорщика
міліції Климчук Д.В. є протиправними, а
винесена ним 15.01.2014 року постанова про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 352122, у зв'язку з недотриманням
принципів правомірної
адміністративної поведінки, без з
урахування усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), підлягає скасуванню.

Суд вважає, що таке рішення суду
спрямоване на захист прав, свобод,
інтересів Позивача у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень.

Що стосується вимог Позивача щодо
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення, вони
не підлягають задоволенню оскільки суд
адміністративної юрисдикції при
розгляді адміністративних справа з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень у
справах про притягнення до
адміністративної відповідальності не
наділений повноваженнями закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 71, 86, 99, 100, 158-163, 171-2 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_2 до інспектора ДПС роти ДПС
ДАІ при УМВС в Кіровоградській області
прапорщика міліції Климчук Дениса
Віталійовича про визнання дій
незаконними, скасування постанови про
адміністративне правопорушення,
закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення -
задовольнити частково.

Визнати дії інспектора ДПС роти ДПС ДАІ
при УМВС в Кіровоградській області
прапорщика міліції Климчук Дениса
Віталійовича - протиправними.

Скасувати постанову від 15 січня 2014 року
серії ПС1 № 352122 по справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену
інспектора ДПС роти ДПС ДАІ при УМВС в
Кіровоградській області прапорщика
міліції Климчук Дениса Віталійовича

В решті позову - відмовити.

Рішення загального суду, як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, щодо
притягнення до адміністративної
відповідальності є остаточним і
оскарженню не підлягає.

Суддя:
О. В. Чайкіна