Справа № 815/1057/13а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/800/35879/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді Мороза В.Ф.

суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський сирзавод» на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 липня 2013
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський сирзавод» до Державної
екологічної інспекції в Одеській
області про визнання протиправними та
скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Миколаївський
сирзавод» (далі - ТОВ «Миколаївський
сирзавод») звернулось із позовом, в
якому, з урахуванням уточнень, просило
визнати протиправним та скасувати
пункт 5 припису Державної екологічної
інспекції в Одеській області (далі -
Інспекція) від 27 червня 2012 року в
частині зобов'язання позивача отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами; визнати протиправними дії
відповідача щодо складання та
пред'явлення претензії позивачу про
відшкодування збитків у сумі 63 036 грн.
заподіяних державі внаслідок
самовільного використання підземних
вод від 30 серпня 2012 року № 59; скасувати
претензію відповідача про
відшкодування збитків у сумі 63 036,00 грн.
заподіяних державі внаслідок
самовільного використання підземних
вод від 30 серпня 2012 року № 59.

Позов мотивовано тим, що підприємство
використовує підземні води для власних
господарсько-побутових потреб, а саме
для миття території, миття техніки, для
санітарно - гігієнічних цілей, у зв'язку
з чим, позивач не погоджується з діями
держінспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Одеської області по складанню припису
та претензії, вважає такі дії
неправомірними, а припис та претензію
такими, що суперечать нормам діючого
законодавства та підлягають
скасуванню.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 26 березня
2013 року позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано п. 5 припису
Інспекції від 27 червня 2012 року в
частині зобов'язання товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський сирзавод» отримати
спеціальний дозвіл на користування
надрами. Визнано протиправними дії
Інспекції щодо складання та
пред'явлення претензії ТОВ
«Миколаївський сирзавод» про
відшкодування збитків у сумі 63 036,00 грн.
заподіяних державі внаслідок
самовільного використання підземних
вод від 30 серпня 2012 року № 59. Скасовано
претензію Інспекції про відшкодування
збитків у сумі 63 036,00 грн. заподіяних
державі внаслідок самовільного
використання підземних вод від 30
серпня 2012 року № 59.

Рішення мотивовано тим, що обсяги
підземних вод, які TOB «Миколаївський
сирзавод» використовував для власних
господарсько-побутових потреб за
спірний період не перевищили 300
кубічних метрів на добу, у зв'язку з чим
припис відповідача в частині п. 5, а
також пред'явлена позивачу претензія
про відшкодування збитків на суму 63 036,00
грн., винесені відповідачем без
використання належним чином зібраних,
проаналізованих та обґрунтованих
доказів.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13 червня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано. Прийнято нову постанову,
якою в задоволенні позову ТОВ
«Миколаївський сирзавод» відмовлено.

Не погодившись з прийнятими судовими
рішеннями, ТОВ «Миколаївський
сирзавод» звернулось з касаційною
скаргою, у якій посилаючись на
порушеннями судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права просить його
скасувати, а рішення суду першої
інстанції залишити в силі.

У запереченні на касаційну скаргу
Інспекція зазначає про правильність
здійсненого судом апеляційної
інстанції тлумачення норм
процесуального та матеріального
законодавства та просить залишити
оскаржуваний судовий акт без змін, а
скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи на
предмет повноти та всебічності
дослідження їх судами та
обґрунтованості застосування норм
матеріального права до спірних
правовідносин, вивчивши доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 18 по 27 червня 2012 року
Інспекцією проведено планову
перевірку ТОВ «Миколаївський
сирзавод», за результатами якої
встановлено, що ТОВ «Миколаївський
сирзавод» здійснювався забір води з
балансових свердловин при відсутності
дозволу на спецводокористування та при
відсутності спеціального дозволу на
користування надрами, що є порушенням
вимог ст.ст. 44, 48 Водного кодексу
України та ст.ст. 19,21,23,56 Кодексу України
про надра.

За результатами перевірки Інспекцією
видано припис від 27 червня 2012 року б/н,
згідно пункту 5 якого, позивача
зобов'язано у строк до 27 серпня 2012 року
отримати спеціальний дозвіл на
користування надрами.

30 серпня 2012 року за № Інспекцією
складено претензію про відшкодування
збитків на суму 63 036,00 грн., заподіяних
ТОВ «Миколаївський сирзавод» державі
внаслідок самовільного використання
підземних вод.

Так, відповідно до статті 19 Кодексу
України про надра (далі - Кодекс про
надра) у користування підприємствам,
установам, організаціям і громадянам
надра надаються лише за наявності у них
спеціального дозволу на користування
ділянкою надр.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Кодексу про
надра землевласники і
землекористувачі в межах наданих їм
земельних ділянок мають право без
спеціальних дозволів та гірничого
відводу видобувати для своїх
господарських і побутових потреб
підземні води для власних
господарсько-побутових потреб,
нецентралізованого та
централізованого (крім виробництва
фасованої питної води)
господарсько-питного водопостачання,
за умови що продуктивність водозаборів
підземних вод не перевищує 300 кубічних
метрів на добу, та використовувати
надра для господарських і побутових
потреб.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що згідно звітів про
використання води наданих товариством
до перевірки Інспекції, форма 2-ТП, за 3й
та 4й квартали 2011 року, обсяги забраної
води з артезіанської свердловини в
період з 01 вересня 2011 року по 08
листопада 2011 року становить 1200 м3.
Спеціальний дозвіл у позивача на цей
період був відсутній.

Також встановлено, що ТОВ
«Миколаївський сирзавод» використовує
підземні води не тільки для власних
господарсько-побутових потреб, а й для
виробничих, підтверджується наявним в
матеріалах справи, дозволом на
спецводокористування, виданим 08
листопада 2011 року, в якому в графі «ціль
водокористування» зазначено -
госпобутові та виробничі потреби.

Враховуючи зазначене Інспекцією
правомірно винесено припис та
претензію, оскільки Підприємство
всупереч положенням ст. 23 Кодексу про
Надра здійснювало водозабір для
виробничих потреб із перевищенням
ліміту без спеціального дозволу.

При цьому судом апеляційної інстанції
правомірно відхилено доводи
товариства про те, що у звіті була
допущена помилка, оскільки питання
щодо виправлення помилок було порушено
лише у грудні 2012 року, тобто більш ніж
через рік, а під час проведення
перевірки був наданий звіт,
достовірність якого не викликала
сумнівів у сторін.

Враховуючи вищезазначене, судом
апеляційної інстанції зроблено
правильний висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтею 220-1, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Миколаївський сирзавод» залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 13 липня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді

В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є
Донець