Справа № 734/4190/13-а
Суддя: Шурко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
734/4190/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Анохін А.М.
Суддя-доповідач: Шурко О.І.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Шурка О.І.,

суддів
Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі
Зубрицький Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу згідно до ч. 1 ст. 41
КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Козелецького районного
суду Чернігівської області від 23 січня
2014 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління Державної
казначейської служби України в
Козелецькому районі про визнання
нечинним (незаконним) прийнятого
рішення, оскарження дій та
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 23 січня
2014 року в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить апеляційну
інстанцію скасувати незаконну, на його
думку, постанову суду першої інстанції
та постановити нову про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Апелянт посилається на незаконність,
необ'єктивність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення,
невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи, порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, що є на його
переконання підставою для скасування
судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивач звернувся до
Управління Державної казначейської
служби України в Козелецькому районі
із виконавчим листом, проте
відповідачем було повернуто
виконавчий лист від 11.11.2013 року по
справі № 734/2261/13-а без його виконання.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернувся до
суду із адміністративним позовом, в
якому просив суд зобов'язати
відповідача прийняти до виконання та
виконати виконавчий лист.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції мотивував
своє рішення тим, що до обов'язків
Управління Державної казначейської
служби України в Козелецькому районі
не входить виконання виконавчих
листів, а тому повернення виконавчого
листа без його виконання було
правомірним.

Колегія суддів погоджується із такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Козелецького районного
суду Чернігівської області від 29.10.2013
року у справі № 734/2261/13-а заявлені
вимоги про визнання протиправною
бездіяльність, що вчинена суб'єктом
владних повноважень - задоволено.
Стягнуто з Управління Пенсійного фонду
України в Козелецькому районі
Чернігівської області 110989,23 грн.
нарахованих та виплачених ОСОБА_2
коштів, на виконання судового рішення
Козелецького районного суду
Чернігівської області від 07.12.2009 року.
Вказана постанова набрала законної
сили. На підставі вказаного рішення
позивачу було видано виконавчого листа
від 11.11.2013 року по справі № 734/2261/13-а.

Колегія суддів звертає увагу позивача,
відповідно до ч. 2 ст. З Закону України
«Про виконавче провадження» та п. 9
розділу VI «Прикінцеві та перехідні
положення» Бюджетного кодексу України
встановлено, що рішення суду про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у
казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

Бюджетним кодексом України визначено,
що при виконанні державного і місцевих
бюджетів застосовується казначейська
форма обслуговування, яка передбачає
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників і одержувачів бюджетних
коштів, шляхом проведення платежів з
реєстраційних, спеціальних
реєстраційних рахунків, які
відкриваються бюджетними установами в
органах Казначейства у встановленому
законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне рахування», кошти Пенсійного
фонду до складу Державного бюджету
України не включаються, п. 2 ст. 76 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що кошти Пенсійного фонду
зараховуються на єдиний рахунок
Пенсійного фонду і зберігаються на
окремих рахунках територіальних
органів Пенсійного фонду в
уповноваженому банку».

Згідно із ч. 3 ст. 3 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
органи казначейства не є органами
примусового виконання, чинним
законодавством не передбачено
повноважень органу Казначейства на
здійснення списання коштів з рахунків
боржника відкритих банківських
установах, натомість такі права мають
органи Державної виконавчої служби
відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження».

Частиною 1 пункту 9 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою КМУ від 30.08.2011
р. № 845, у редакції станови КМУ від 30.01.2013
р. № 45, встановлено, що орган
Казначейства повертає виконавчий
документ стягувачеві у разі, коли не
підлягає виконанню органом
Казначейства.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що до обов'язків Управління
Державної казначейської служби
України в Козелецькому районі не
входить виконання виконавчих листів, а
тому повернення виконавчого листа без
його виконання було правомірним.

Отже, колегія суддів приходить до
висновку, що суд першої інстанції дав
належну оцінку всім обставинам справи
та вірно застосував законодавство, що
регулює ці правовідносини. Доводи
апеляційної скарги спростовуються
встановленими судом першої інстанції
обставинами, наявними в матеріалах
справи доказами та нормами права,
зазначеними в мотивувальній частині
оскаржуваного рішення суду.

Тому, колегія суддів вирішила згідно
ст. 200 КАС України залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, з урахуванням того, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206
КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області
від 23 січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України в порядок і строки, визначені
ст. 212 КАС України.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Шурко О.І.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.