Справа № 872/15643/13
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2014-01-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2014 рокусправа № 337/5768/13-а
(2-а/337/150/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Дурасової Ю.В.
Туркіної Л.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м.Запоріжжя

на постанову Хортицького районного
суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2013 року у
справі № 337/5786/13-а (№ 2-а/337/150/2013)

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду України
в Хортицькому районі м.Запоріжжя

про визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

встановив:

Заявлено позов про визнання
протиправними дії відповідача щодо
відмови у проведенні позивачу
перерахунку раніше призначеного
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі
м.Запоріжжя здійснити позивачу
перерахунок довічного грошового
утримання судді у відставці,
відповідно до ч.3 ст.138 Закону України
"Про судоустрій суддів", у розмірі 90%
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді відповідно до
довідок ТУ ДСА України в Запорізькій
області від 10 вересня 2013 р. за № 08-03/534 з
01 січня 2013 року., зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м.Запоріжжя в
подальшому здійснювати позивачу
перерахунок, грошового утримання судді
у відставці та виплату його починаючи з
01.01.2013р. до наступного підвищення
суддівської винагороди і далі з кожним
наступним підвищенням суддівської
винагороди, без обмежень, встановлених
ст.2 Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи від
08.07.2011р.».

В обґрунтування позову зазначалось, що
наказом голови Хортицького районного
суду м.Запоріжжя № 45-К від 17 грудня 2010
року на підставі Постанови Верховної
Ради України від 02.12.2010 р. № 2766-ГУ «Про
звільнення суддів» позивач була
виключена зі складу Хортицького
районного суду м.Запоріжжя 17 грудня 2010
року у зв'язку з поданням заяви про
відставку; позивачу як судді у
відставці було нараховане довічне
грошове утримання. Згідно з довідкою
про суддівську винагороду для
обчислення щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
від 10 вересня 2013 року за №08-03/534, виданої
Територіальним управлінням Державної
судової адміністрації України в
Запорізькій області (далі - ТУ ДСА
України в Запорізькій області),
суддівська винагорода, яка
враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці складає:
на 1 січня 2013 року - 21793грн. В вересні 2013
року позивач звернулася до Управління
Пенсійного фонду в Хортицькому районі
м.Запоріжжя із заявою про
перерахування їй довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі вищевказаної довідки ТУ ДСА
України в Запорізькій області у
розмірі 90% від щомісячної винагороди
працюючого судді. Рішенням УПФ України
в Хортицькому районі м.Запоріжжя їй
відмовлено у перерахунку довічного
утримання посилаючись на ч. 4 ст. 138
Закону «Про судоустрій та статус
суддів». Вважає відмову безпідставною
і такою, що не відповідає вимогам
діючого законодавства.

Постановою суду першої інстанції
позовні вимоги задоволено: визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м.Запоріжжя щодо відмови в
проведенні позивачу перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплачувати ОСОБА_1
щомісячне довічне грошове утримання і
виплачувати щомісячне довічне грошове
утримання в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді, відповідно до довідки ТУ ДСА
України в Запорізькій області №08-03/354
від 10 вересня 2013 року, а саме від суми
21793,00 грн., та виплатити різницю між
нарахованим та виплаченим грошовим
утриманням, починаючи з 01 січня 2013 року
та в подальшому виплачувати щомісячне
довічне грошове утримання виходячи із
розміру суддівської винагороди
(заробітної плати) працюючого на
відповідній посаді судді.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову, якою
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог. Апелянт вважає, що
судове рішення прийнято з порушенням
норм матеріального права.

Перевіривши рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та
не заперечується відповідачем, ОСОБА_1
з 1976року обиралася народним суддею
районних судів м.Запоріжжя та
пропрацювала до грудня 2010 року. При
цьому з вересня 1996 року була призначена
головою Хортицького районного суду
м.Запоріжжя і виконувала ці обов'язки
до звільнення з посади. Наказом голови
Хортицького районного суду м.
Запоріжжя № 45-К від 17 грудня 2010 року на
підставі Постанови Верховної Ради
України від 02.12.2010 р. № 2766-ГУ «Про
звільнення суддів» вона була виключена
зі складу Хортицького районного суду м.
Запоріжжя 17 грудня 2010 року у зв'язку з
поданням заяви про відставку їй було
призначено довічне грошове утримання
судді у відставці.

У вересні 2013 року ОСОБА_1 звернулася із
заявою до Управління Пенсійного фонду
в Хортицькому районі м.Запоріжжя щодо
перерахування їй довічного грошового
утримання судді у відставці на
підставі вищевказаної довідки ТУ ДСА
України в Запорізькій області у
розмірі 90 % від щомісячної винагороди
працюючого судді на підставі ч.3 ст.138
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів».

Згідно з довідкою ТУ ДСА України в
Запорізькій області від 10 вересня 2013
року за №08-03/534 суддівська винагорода,
яка враховується при призначенні
(перерахунку) довічного грошового
утримання суддям у відставці складає
на 1 січня 2013 року - 21793грн.

Матеріали справи свідчать, що рішенням
Управління Пенсійного фонду України в
Хортицькому районі м.Запоріжжя від 13
вересня 2013 року на заяву ОСОБА_1 про
перерахунок довічного грошового
утримання було відмовлено з посиланням
на ту ж ч.4 ст.138 Закону «Про судоустрій
та статус суддів». При цьому
відповідач зазначив, що перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання при
зміні розміру грошового утримання
стосується лише суддів
Конституційного Суду України.

Аналіз матеріалів справи та норм права,
які регулюють спірні правовідносини,
показав наступне.

Однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
статті 126 Конституції України, є
надання їм за рахунок держави
матеріального та соціального захисту
(заробітна плата, пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання, тощо),
надання їм у майбутньому статусу судді
у відставці, право якого на пенсійне та
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією незалежності працюючих
суддів.

Статтею 129 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" визначено
вид, склад, розмір суддівської
винагороди, яка складається з
посадового окладу та доплати за
вислугу років, перебування на
адміністративній посаді у суді,
науковий ступінь, роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці.

Частиною 1 статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлено, що судді, який вийшов у
відставку, після досягнення чоловіками
62 років, жінками-пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виплачується
пенсія на умовах, передбачених ст. 37
Закону України «Про державну службу»,
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання.

Згідно з ч.3 ст.138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання,
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції. Так,
Конституційний Суд України у
мотивувальній частині рішення від 14
грудня 2011 р. № 18-рп/2011 зазначив, що
щомісячне довічне грошове утримання
суддів є самостійною гарантією
незалежності суддів та складовою його
правового статусу. Правова природа
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці та
щомісячного грошового утримання
працюючого судді є однаковою, а самі
поняття-однорідними та
взаємопов'язаними. Щомісячне грошове
утримання судді, який маючи право на
відставку, продовжує працювати на
посаді судді, встановлюється у зв'язку
з виконанням ним своїх обов'язків щодо
здійснення незалежного,
неупередженого та справедливого
правосуддя, а щомісячне довічне
грошове утримання судді у відставці є
належним утриманням цього судді після
припинення виконання ним своїх
професійних обов'язків та особливою
формою його соціального забезпечення.

Суд першої інстанції вірно визначився,
що розмір щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
залежить від розміру грошового
утримання працюючого на відповідній
посаді судді. При цьому, законодавець
не обмежує розмір довічного грошового
утримання судді у відставці розміром
грошового утримання працюючого судді,
діючим на дату звільнення судді у
відставку.

Отже, відмова Управління Пенсійного
фонду України в Хортицькому районі
м.Запоріжжя в перерахунку позивачу
щомісячного грошового утримання судді
у відставці зі збільшенням розміру
заробітної плати працюючого судді
відповідної посади згідно статті 138
Закон України "Про судоустрій і
статус суддів" є неправомірною та
такою, що суперечить законодавству.

Суд посилається на рішення
Конституційного Суду України від 03
червня 2013 року № 3-рп/2013, в якому
Конституційний Суд України визначився,
що частина третя статті 138 Закону №2453 у
редакції Закону №3668 суперечить
Конституції України, а тому не підлягає
застосуванню як така, що втратила
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону №2453 в редакції до змін, внесених
Законом №3668, де зазначено, що щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання".

Таким чином, щомісячне довічне грошове
утримання судді - це спрямована на
забезпечення гідного його статусу
життєвого рівня особлива форма
соціального забезпечення судді і
вигляді гарантованої державою
щомісячної звільненої від сплати
податків грошовій виплаті, яка
забезпечує належне матеріальне
утримання судді.

З урахуванням вищезазначених норм,
рішень Конституційного Суду України,
фактичних обставин щодо вислуги років
позивача колегія суддів погоджується з
судом першої інстанції. Суд дійшов
вірних висновків і прийняв законне та
обґрунтоване рішення. Апеляційна
скарга не містить доводів, які б
спростували висновки суду, а тому
підстав для задоволення апеляційної
скарги не вбачається. Апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Керуючись ст.ст.198,200,205,206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Хортицькому
районі м.Запоріжжя на постанову
Хортицького районного суду м.Запоріжжя
від 15 жовтня 2013 року у справі № 337/5786/13-а
(№ 2-а/337/150/2013) залишити без задоволення.

Постанову Хортицького районного суду
м.Запоріжжя від 15 жовтня 2013 року у
справі № 337/5786/13-а (№ 2-а/337/150/2013) залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ст.254 КАС України та може
бути оскаржені згідно зі ст.212 КАС
України до Вищого адміністративного
суду України.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова

Суддя:
Л.П. Туркіна