Справа № 826/4829/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
15 квітня 2014 року м. Київ
№ 826/4829/14
Суддя Окружного адміністративного
суду м. Києва Кармазін О.А.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами
ОСОБА_1доКабінету Міністрів України
Державної казначейської служби
Українипро визнання протиправної
бездіяльності та зобов'язання вчинити
11 квітня 2014 року ОСОБА_1 (надалі -
Позивач) звернулася до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Кабінету Міністрів України,
- визнати протиправною бездіяльність
Кабінету Міністрів України, який
всупереч вимогам ст.13 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» при
розробці порядку компенсації завданої
шкоди за втрату працездатності при
виконанні трудових обов'язків при
ліквідації Чорнобильської катастрофи
не застосував норми, обов'язкових для
застосування конвенції МОП № 115 «Про
захист працівників від іонізуючої
радіації» та «Про захист заробітної
- зобов'язати Кабінет Міністрів України
внести зміни до Порядку обчислення
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
які б враховували вимоги обов'язкових
для застосування норм конвенції МОП №
115 «Про захист працівників від
іонізуючої радіації» та «Про захист
- на час, до внесення відповідних змін
до «Порядку обчислення пенсій особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
зобов'язати Кабінет Міністрів України
видати у відношенні ОСОБА_1
розпорядження аналогічне
розпорядженню № 301-р від 09.06.1997 року
«Про порядок обчислення пенсії
військовослужбовцям із числа
особового складу МВС, які брали участь
у гасінні пожежі та охороні
Чорнобильської АЕС 26.04.1986 року».
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає про те, що з 1990 року він
дізнався, що на його робочому місці
перевищували допустимі норми радіації
в сотні разів. Держава визнала всю
відповідальність за допущення у
відношенні позивача порушення і взяла
на себе зобов'язання щодо
відшкодування завданої шкоди
прийняттям Закону Української РСР від
28.02.1991 р. № 796-XII «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Але, станом на сьогодення, як зазначає
позивачка, практично нічого не
зроблено, - позивачка не отримує навіть
частину компенсації за втрату
працездатності під час виконання
трудових обов'язків, передбачену
постановою Ради Міністрів Української
РСР № 168-5 від 08.05.1986р. «Об условиях
оплаты труда и материального
обеспечения работников предприятий и
организаций зоны Чернобыльской
атомной электростанции». При цьому,
порушення своїх прав бездіяльністю
Уряду щодо відшкодування спричиненої
йому шкоди, позивач пов'язує з
прийняттям Кабінетом Міністрів
України 23 листопада 2011 року постанови
за № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», яка, за твердженням
позивача, не враховує обов'язкові для
виконання всіма державними органами
вимоги конвенцій МОП, ратифікованих
Українською РСР ще в 60-ті роки, оскільки
не враховує ні характер виконуваних
позивачем робіт, ні відповідних
правових норм, діючих станом на квітень
1986 року, що є протиправним, оскільки
суттєво обмежує конституційне право
позивача на отримання відшкодування за
рахунок держави матеріальної шкоди,
завданої йому незаконними рішеннями,
діями чи бездіяльністю органів
державної влади, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 107 КАС України суддя
після одержання позовної заяви
з'ясовує, зокрема, чи подано
адміністративний позов у строк,
установлений законом (якщо
адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Кодексу
адміністративного судочинства України
провадження в адміністративних
справах здійснюється відповідно до
закону, чинного на час вчинення окремої
процесуальної дії, розгляду і
вирішення справи.
В силу положень ч. 1 статті 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною 2 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Встановлення процесуальних строків
законом передбачено з метою
дисциплінування учасників
адміністративного судочинства та
своєчасного виконання ними
передбачених Кодексом
адміністративного судочинства України
певних процесуальних дій. Інститут
строків в адміністративному процесі
сприяє досягненню юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах, а також стимулює учасників
адміністративного процесу
добросовісно ставитися до виконання
своїх обов'язків. Ці строки обмежують
час, протягом якого такі
правовідносини можуть вважатися
спірними; після їх завершення, якщо
ніхто не звернувся до суду за
вирішенням спору, відносини стають
Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1
визнана особою, яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи
(категорія 1), що підтверджується
доданою до позовної заяви копією
посвідчення серії НОМЕР_1, виданого
Отже з лютого 2012 року позивач є
учасником правовідносин, які
регулюються Законом України від
28.02.1991р. № 796-XII «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
яким визначено основні положення щодо
реалізації конституційного права
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, на охорону
їх життя і здоров'я та створює єдиний
порядок визначення категорій зон
радіоактивно забруднених територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення.
Пунктом 4 розділу VII «Прикінцеві
положення» Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
встановлено, що у 2011 році норми і
положення, зокрема статей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», застосовуються у порядку
та розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.
На виконання вказаного положення і
наданих законодавцем повноважень
Кабінетом Міністром України прийнято
постанову від 23 листопада 2011 року № 1210
«Про підвищення рівня соціального
захисту громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
який набрав чинності 01 січня 2012 року,
який, як зазначається позивачкою у
позові, не враховує обов'язкові для
виконання всіма державними органами
вимоги Конвенції МОП..
Вказаний нормативно-правовий акт був
опублікований в «Урядовому кур'єрі»
30.11.2011р. № 223 і в «Офіційному віснику
України» № 92 (05.12.2011р.), ст. 3343, а тому
саме з дати здійснення першої
публікації вважається доведеною до
За висновком суду, ОСОБА_1 могла та
повинна була дізнатись про зміст
нормативно-правового акту, що визначає
обсяг прав, свобод і інтересів
позивача, а також процедуру їх
реалізації і який, за твердженням
позивача, свідчить про наявність
підстав для висновку про допущення
Кабінетом Міністрів України
протиправної бездіяльності, з 16.02.2012
року, тобто з моменту коли позивач став
учасником правовідносин, які
регулюються Законом України від
28.02.1991р. № 796-XII, відповідно, з цього часу
позивачка набула право на оскарження
цієї постанови або дій чи
бездіяльності відповідних суб'єктів,
пов'язаних з прийняттям цього
нормативно-правового акта або його
Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 14 березня 2013 року за №
Таким чином, на підставі наданих
позивачкою документів і викладених у
позові доводів, суддя приходить до
висновку, що реалізувати своє право на
звернення до суду щодо порушення її
прав бездіяльністю Кабінету Міністрів
України, які на думку позивачки мали
місце, а саме, не врахування Урядом при
винесені постанови від 23 листопада 2011
року за № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» обов'язкових для виконання
всіма державними органами вимоги
конвенцій МОП, ратифікованих
Українською РСР ще в 60-ті роки і
відповідних правових норм, діючих
станом на квітень 1986 року, позивачка
могла реалізувати з часу, коли
положення зазначеної постанови стали
поширюватись на позивачку (з лютого 2012
Крім того, суд вважає за доцільне
зазначити, що відповідно до статті 171
Кодексу адміністративного судочинства
України, право оскаржити
нормативно-правовий акт мають особи,
щодо яких його застосовано, а також
особи, які є суб'єктом правовідносин, у
яких буде застосовано цей акт (частина
У разі відкриття провадження в
адміністративній справі щодо
оскарження нормативно-правового акта
суд зобов'язує відповідача
опублікувати оголошення про це у
виданні, в якому цей акт був або мав
бути офіційно оприлюднений (частина 3
ст.171 КАС України).
При цьому, частиною 6 статті 171 КАС
України встановлено, що якщо
оголошення опубліковано своєчасно,
вважається, що всі заінтересовані
особи належним чином повідомлені про
судовий розгляд справи.
Як вбачається з комп'ютерної
інформаційної бази законодавства
«ЛІГА», оголошення щодо відкриття
провадження в адміністративних
справах щодо визнання незаконною
постанови Кабінету Міністрів України
від 23 листопада 2011 року № 1210
публікувались в «Офіційному віснику
України» № 23 від 2 квітня 2012р., № 24 від 6
квітня 2012 р., № 43 від 15 червня 2012р. та № 82
від 5 листопада 2012р., що відповідно до ч.
6 ст. 171 КАС України вказує на те, що всі
заінтересовані особи належним чином
повідомлені про судовий розгляд справи
та, відповідно, обізнані про прийняття
Проте, в даному випадку позивач
звернувся з пропуском строку звернення
до суду, встановленого ч. 2 ст. 99 КАС
України, щодо оскарження бездіяльності
Уряду та щодо похідних від цієї інших
вимог, про наявність якої
(бездіяльності), на думку позивача,
вказує прийняття постанови від 23.11.2011
року № 1210 без врахування положень
Конвенції МОП 1960 року № 115.
При цьому, позовна заява не містить
посилань на обставини, які
перешкоджали позивачці звернутись до
суду із відповідним позовом з
дотриманням строку, встановленого ч. 2
ст. 99 КАС України, не наведено доводів
на обґрунтування поважності причин
пропуску строку та не надано доказів на
підтвердження таких доводів.
Відповідно до положень статті 100 КАС
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.
Позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.
В контексті наведеного слід додати, що
поважними причинами визнаються лише
такі обставини, які є об'єктивно
непереборними, не залежать від
волевиявлення особи, та пов'язані з
дійсними істотними перешкодами чи
В даному випадку, позивачкою не
наведено у позові поважних причин
пропуску строку звернення до суду та
позивачем не зазначається про
наявність таких причин, а з матеріалів
позову наявності таких причин не
Відтак, враховуючи пропуск позивачем
строку звернення до суду, а також
відсутність підстав для визнання
причин пропуску поважними, суд
приходить до висновку про наявність
підстав для застосування
процесуальних наслідків, передбачених
ст. 100 КАС України, а саме - про залишення
позовної заяви без розгляду.
Керуючись вимогами ст.ст. 99, 100, 160, 165 КАС
України, Окружний адміністративний суд
1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без
2. Копію ухвали невідкладно надіслати
3. Звернути увагу заявника, що залишення
позовної заяви без розгляду з підстав
пропуску строку звернення до суду на
стадії вирішення питання про відкриття
провадження у справі не позбавляє
позивача права звернення до суду з
наданням разом з позовною заявою
доказів поважності причин пропуску
строку звернення до суду.
4. Попередити заявника, що позовні
матеріали будуть повернуті
супровідним листом рекомендованим
поштовим відправленням із зворотною
розпискою про їх одержання після
спливу терміну для оскарження ухвали
про залишення позовної заяви без
розгляду. У випадку оскарження ухвали
позовні матеріли будуть скеровані до
апеляційної інстанції разом з
апеляційною скаргою.
Ухвала набирає законної сили в порядку
та в строки, передбачені ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала може бути оскаржена до
суду апеляційної інстанції у порядку
та строки встановлені ст.ст. 185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
О.А.
Кармазін