Справа № 826/349/14
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2014 року 14:08
№ 826/349/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Іщука І.О., при
секретарі судового засідання
Самаренко Х.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні справу
за позовомТовариства з обмеженою
«АТ-Інжинірінг»доКиївської
міжрегіональної митниці Міністерства
доходів і зборів Українипроскасування
рішень Київської міжрегіональної
митниці Міндоходів щодо коригування
митної вартості товарів,
за участю представників сторін:
від позивача: Спиридонов О.В.
від відповідача: Геращенко С.А.
На підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 24 березня
2014 року проголошено вступну та
резолютивну частини постанови.
Виготовлення постанови у повному
обсязі відкладено, про що повідомлено
осіб, які брали участь у розгляді
справи, з урахуванням вимог частини
другої статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Під час проголошення вступної
та резолютивної частин постанови
сторонам роз'яснено зміст судового
рішення, порядок і строк його
оскарження, а також порядок отримання
повного тексту постанови, визначеного
статтею 167 Кодексу адміністративного
судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТ-Інжинірінг»
звернулось до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Київської міжрегіональної
митниці Міністерства доходів і зборів
України про скасування рішення про
коригування митної вартості товарів:

1. від 29 липня 2013 року № 100270000/2013/700166/2;

2. від 03 вересня 2013 року №
100270000/2013/700252/2;

3. від 30 вересня 2013 року № 100270000/2013/700324/2;

4. від 08 жовтня 2013 року №
100270000/2013/700348/2;

5. від 10 жовтня 2013 року № 100270000/2013/700356/2.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
Київською міжрегіональною митницею
Міндоходів на підставі
необґрунтованих висновків щодо
заявленої позивачем митної вартості
товарів прийнято незаконні рішення про
коригуванні митної вартості товарів,
що призвело до збільшення їх митної
вартості.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі. Обґрунтовуючи позовні вимоги
зазначив, що твердження митного органу
про неможливість застосування
обраного позивачем методу визначення
митної вартості товару за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, є необґрунтованим і
безпідставним, а надані позивачем
документи до митного оформлення,
відповідають вимогам чинного
законодавства, а, отже, і підтверджують
заявлені відповідачем відомості про
митну вартість товарів. Таким чином,
визначення відповідачем митної
вартості товару та коригування її у
сторону збільшення за резервним
методом здійснено з порушенням вимог
чинного законодавства України.

Представник відповідача заперечив
проти заявлених позовних вимог та
зазначив, що в поданих позивачем
документах разом із митними
деклараціями виявлено розбіжності, що
унеможливило перевірку числового
значення заявленої митної вартості
товарів. Від надання додаткових
документів декларант відмовився.
Враховуючи, що на декларанта покладено
обов'язок доведення достовірності
заявленої митної вартості товарів, що
не було зроблено останнім, оскаржувані
рішення є такими, що винесені у
відповідності до вимог чинного
законодавства.

Розглянувши подані сторонами
документи, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТ-Інжинірінг» є
юридичною особою, яка здійснює
господарську діяльність, у тому числі
зовнішньоекономічну, пов'язану,
зокрема, з зовнішньою торгівлею
(оптовою та роздрібною) автомобільними
запасними частинами.

Щодо Рішення Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 29
липня 2013 року № 100270000/2013/700166/2.

У серпні 2011 року позивачем укладено з
Підприємством «Zhejiang Tianhong Auto Accessories
CO.LTD», Китай, зовнішньоекономічний
контракт (договір поставки) від 08
серпня 2011 року № 20110808, відповідно до
якого, суб'єкт зовнішньоекономічної
діяльності здійснює продаж
автозапчастин позивачу. Товар
відвантажується у відповідності до
інвойсу, який складає невід'ємну
частину даного контракту та є його
додатком.

У липні 2013 року позивачем заявлено до
митного оформлення отриманий від
Підприємства «Zhejiang Tianhong Auto Accessories CO.LTD»
за вказаним вище Контрактом товар:
килимки гумові для салонів автомобілів
різних марок, вироблені з
незатверділої вулканізованої гуми,
килимки автомобільні універсальні,
чохли на руль для легкових автомобілів
різних марок, торгівельної марки «LAVITA»,
та, через електронне декларування,
подано до Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» митну
декларацію за формою МД-2 від 29 липня 2013
року № 100270000/2013/204772.

За результатами перевірки митної
декларації відповідачем складено
картку відмови в прийнятті митної
декларації № 100270000/2013/40757, № 100270000/2013/40661.

Рішенням Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 29
липня 2013 року № 100270000/2013/700166/2 на
підставі вимог статті 54 Митного
кодексу України здійснено коригування
заявленої позивачем митної вартості
товарів в сторону збільшення на суму 13
490,33грн.

Причиною для прийняття оскаржуваного
Рішення, послужило те, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, не містять всіх даних
відповідно до обраного методу.

З метою випуску товарів, що
декларуються, у вільний обіг,
позивачем, у порядку, визначеному
частиною сьомою статті 55 Митного
кодексу України, була подана нова митна
декларація від 29 липня 2013 року за №
100270000/2013/204865 та здійснено оплату
відповідних платежів.

Після цього, відповідачем, у
відповідності до вимог абзацу 4 пункту 4
частини четвертої статті 54 Митного
кодексу України, товари було випущено у
вільний обіг.

Щодо Рішення Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 03
вересня 2013 року № 100270000/2013/700252/2; від 30
вересня 2013 року № 100270000/2013/7000324/2; від 10
жовтня 2013року № 100270000/2013/700356/2.

У березні 2012 року позивачем укладено з
Компанією «Auto Technologies Group s.r.o.», Чехія,
зовнішньоекономічний контракт від 05
березня 2012 року № 20120305/ATG, відповідно до
якого, суб'єкт зовнішньоекономічної
діяльності здійснює поставку
автозапчастин та супутніх товарів
згідно з інвойсами, які складають
невід'ємну частину даного Контракту.

У вересні - жовтні 2013 року позивачем
заявлено до митного оформлення
отриманий від компанії «Auto Technologies Group
s.r.o.» за вказаним вище Контрактом товар:
елементи підвіски для використання в
автомобілях ВАЗ, ЗАЗ, Москвич, Chevrolet
елементи зчеплення для легкових
автомобілів, амортизатори підвіски
масляні, опора стійки, диски зчеплення
натискні, палець шаровий передньої
підвіски (кульові опори), важіль
підвіски та інші товари торгівельної
марки «AT», та, через електронне
декларування, подано до Київської
регіональної митниці - митний пост
«Столичний» митну декларацію за формою
МД-2 від 03 вересня 2013 року за №
100270000/2013/207326, від 30 вересня 2013 року №
100270000/2013/209179, від 10 жовтня 2013 року
№100270000/2013/209980.

За результатами перевірки митних
декларацій складено картки відмови №
100270000/2013/40757, № 100270000/2013/40854, №
100270000/2013/40889.

Рішеннями Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 03
вересня 2013 року № 100270000/2013/700252/2 (Рішення
- 1); від 30 вересня 2013 року №100270000/2013/7000324/2
(Рішення - 2); від 10 жовтня 2013 року
№100270000/2013/700356/2 (Рішення - 3), на підставі
вимог статті 54 Митного кодексу України
здійснено коригування заявленої
позивачем митної вартості товарів у
сторону збільшення на суму 15 659,99 грн., 10
477,27 грн., 13 848,02 грн.

Передумовами для прийняття Рішень №№
1, 2 і 3, на думку відповідача, стали
розбіжності у розрізі умов зовнішньо -
економічного контракту на перевезення
та доданих до нього документах.

Щодо Рішення Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 08
жовтня 2013 року № 100270000/2013/700348/2.

У травні 2013 року позивачем укладено з
Підприємством «ZHEJLANG CATHAYA INTERNATIONAL CO.LTD»,
Китай, зовнішньоекономічний контракт
(договір поставки) від 16 травня 2013 року
№20130516, відповідно до якого суб'єкт
зовнішньоекономічної діяльності
здійснює продаж автозапчастин
позивачу. Товар відвантажується у
відповідності до інвойсу, який складає
невід'ємну частину даного контракту та
є його додатком.

У жовтні 2013 року позивачем заявлено до
митного оформлення отриманий від
Підприємства «ZHEJLANG CATHAYA INTERNATIONAL CO.LTD» за
вказаним вище Контрактом товар:
частини та пристрої до кузовів до
автомобілів, торгівельної марки Lavita,
та, через електронне декларування,
подано до Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» митні
декларації за формою МД-2 від 07 жовтня
2013 року № 100270000/2013/209719.

За результатами перевірки митної
декларації складено картку відмови №
100270000/2013/40757.

Рішеннями Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 08
жовтня 2013 року № 100270000/2013/700348/2 на
підставі вимог статті 54 Митного
кодексу, здійснено коригування
заявленої позивачем митної вартості
товарів у сторону збільшення на суму 18
630,78 грн.

Передумовами для прийняття
оскаржуваного Рішення, на думку
відповідача, стало те, що в наданих
позивачем документах відсутні
складові митної вартості товарів.

Позивач не погоджуючись з прийнятими
відповідачем рішеннями про
коригування митної вартості товарів,
звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва до
Київської регіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
про їх скасування.

Досліджуючи надані сторонами докази,
аналізуючи наведені міркування та
заперечення, оцінюючи їх в сукупності,
суд бере до уваги наступне.

Порядок визначення митної вартості
товарів, методи визначення митної
вартості товарів, що переміщуються
через митний кордон України
передбачено Митним кодексом України та
іншими актами законодавства,
прийнятими у відповідності до вимог
цього Кодексу.

Так, митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, в силу приписів статті 49
Митного кодексу України є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Частиною 1 ст. 51 Митного кодексу України
встановлено, що митна вартість товарів,
що переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 52 Митного
кодексу України декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

У випадках, визначених цим Кодексом,
для заявлення митної вартості товарів,
що переміщуються через митний кордон
України відповідно до митного режиму
імпорту, органу доходів і зборів, який
проводить митне оформлення цих
товарів, разом з митною декларацією та
іншими необхідними для митного
оформлення зазначених товарів
документами в установленому порядку
подається декларація митної вартості
(ч. 4 ст. 52 МК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні: а) за ціною договору щодо
ідентичних товарів; б) за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів; в) на основі віднімання
вартості; г) на основі додавання
вартості (обчислена вартість); ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

При цьому, кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу (ч. ч. 2-3 ст. 57 Митного
кодексу України).

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав
покупця (імпортера) на використання
оцінюваних товарів, за винятком тих, що:

а) встановлюються законом чи
запроваджуються органами державної
влади в Україні;

б) обмежують географічний регіон, у
якому товари можуть бути перепродані
(відчужені повторно);

в) не впливають значною мірою на
вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або
їх ціни відсутні будь-які умови або
застереження, які унеможливлюють
визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого
подальшого перепродажу, розпорядження
або використання товарів покупцем не
надійде прямо чи опосередковано
продавцеві, якщо тільки не буде
зроблено відповідне коригування з
урахуванням положень частини десятої
цієї статті;

4) покупець і продавець не пов'язані між
собою особи або хоч і пов'язані між
собою особи, однак ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 53 Митного
кодексу України у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
органу доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті (ч. 5 ст. 57 цього
Кодексу).

З аналізу наведених вище правових норм
вбачається, що Митним кодексом України
передбачено вичерпний перелік
документів, що подається декларантом
митному органу для підтвердження
заявленої митної вартості товарів та
обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з
положеннями статті 318 Митного кодексу
України, якою встановлено, що митний
контроль має передбачати виконання
митними органами мінімуму митних
формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи.

Крім того, це узгоджується з
визначеними у статті 8 Митного кодексу
України принципами здійснення
державної митної справи на засадах
законності та презумпції
невинуватості, єдиного порядку
переміщення товарів, транспортних
засобів через митний кордон України,
спрощення законної торгівлі,
заохочення доброчесності.

Частиною3 ст. 53 Митного кодексу України
передбачено обов'язок декларанта
подавати додаткові документи (за
наявності) до визначеного частиною
другою цієї статті загального
переліку. При цьому такий обов'язок
виникає у декларанта виключно у разі,
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

У такому випадку декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності): 1) договір (угоду, контракт)
із третіми особами, пов'язаний з
договором (угодою, контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; 2) рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Згідно з частинами 4 та 5 ст. 54 Митного
кодексу України, митний орган під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний, зокрема, здійснювати
контроль заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу ,визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 2 ст. 54 МК
України).

Послідовність дій посадових осіб
митного органу при здійсненні контролю
за правильністю визначення митної
вартості товарів під час здійснення їх
митного контролю та митного оформлення
визначено Методичними рекомендаціями
щодо роботи посадових осіб митних
органів з аналізу, виявлення та оцінки
ризиків при здійсненні контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
затвердженими наказом Державної
митної служби України від 13.07.2012 № 362
(далі - Методичні рекомендації).

Згідно з приписами пункту 6 вказаних
Методичних рекомендацій, при перевірці
розрахунку, здійсненого декларантом
або уповноваженою ним особою при
визначенні митної вартості товарів за
основним методом, та чисельного
значення заявленої митної вартості,
зокрема, аналізується: включення всіх
складових митної вартості; включення
всіх платежів, які відповідають
вимогам, встановленим частинами п'ятою
- восьмою статті 58 Кодексу, до ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті; наявність помилок при
перенесенні відомостей з документів,
які підтверджують митну вартість
товарів, до митної декларації та/або до
декларації митної вартості; наявність
арифметичних помилок в митній
декларації, декларації митної вартості
або документах, які підтверджують
митну вартість товарів; наявність
помилок при перерахунку сум в
іноземній та/або національній валютах;
наявність помилок при здійсненні
нарахувань (наприклад, знижок);
наявність помилок при перерахуванні
одиниць виміру оцінюваного товару на
одиниці виміру товару відповідно до
Митного тарифу України.

При перевірці розрахунку та числового
значення заявленої митної вартості
товарів здійснюється перевірка
наявності у підтверджуючих документах
всіх відомостей в кількісному виразі,
використаних при обчисленні митної
вартості, а саме: ДМВ (якщо ДМВ
подається); митній декларації графи 12,
20, 22, 31 (в частині зазначення
характеристик товару, які впливають
виключно на рівень його митної
вартості), 42, 43, 44 (в частині наявності
реквізитів документів, які
підтверджують митну вартість товарів),
45, 46; документах, поданих для здійснення
митного контролю та митного оформлення
товарів, для декларування яких не
застосовується митна декларація (в
частині зазначення характеристик
товару, які впливають виключно на
рівень його митної вартості);
рахунку-фактурі або іншому документі,
який визначає вартість товару (пункт 7
Методичних рекомендацій).

Відповідно до ч. 6 ст. 54 Митного кодексу
України митний орган може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі: невірно
проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості; неподання декларантом
або уповноваженою ним особою
документів згідно з переліком та
відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари; невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
Главі 9 цього Кодексу; надходження до
митного органу документально
підтвердженої офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Аналіз положень частини третьої статті
53, частин другої, четвертої - шостої
статті 54, статті 58 Митного кодексу
України та пунктів 6, 7 Методичних
рекомендацій надає підстави для
висновку про те, що митний орган при
здійсненні контролю за правильністю
визначення митної вартості
зобов'язаний перевірити складові
числового значення митної вартості,
правильність розрахунку, здійсненого
декларантом, упевнитись в
достовірності та точності заяв,
документів чи розрахунків, поданих
декларантом, а також відсутності
обмежень для визначення митної
вартості за ціною договору, наведених у
статті 58 Митного кодексу України.

При цьому, митний орган має право
відійти від наведених вище
законодавчих обмежень, пов'язаних з
перевіркою основного переліку
документів, які підтверджують митну
вартість товарів, та витребувати від
декларанта додаткові документи лише у
тому випадку, якщо надані декларантом
документи містять розбіжності, наявні
ознаки підробки або ці документи не
містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, тобто не
дозволяють митному органу законно
здійснити визначений законом мінімум
митних формальностей, необхідних для
забезпечення додержання законодавства
України з питань державної митної
справи для розмитнення
задекларованого товару.

Частиною 3 ст. 54 Митного кодексу України
встановлено, що за результатами
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
митний орган визнає заявлену
декларантом або уповноваженою ним
особою митну вартість чи приймає
письмове рішення про її коригування
відповідно до положень статті 55 цього
Кодексу.

Прийняте митним органом письмове
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів має містити,
зокрема, обґрунтування причин, через
які заявлену декларантом митну
вартість не може бути визнано та
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування (частина друга
статті 55 МК України).

Щодо Рішення Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 29
липня 2013 року № 100270000/2013/700166/2, суд
зазнає наступне.

Судом встановлено, що позивачем на
підтвердження обґрунтованості,
заявленої позивачем у митній
декларації митної вартості товарів,
було подано митному органу наступні
документи, а саме:
зовнішньоекономічний контракт від
08.08.2011 року № 20110808, облікову картку
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності № 100/2012/0000534 від 24.05.2013 року,
додаткові угоди до зазначеного
договору від 26.09.2012 року № 2, від 05.02.2013
року № 3 та від 05.02.2013 року №4, інвойс від
20.06.2013 року № ZJTHB13129 і прайс-лист до
нього, коносамент від 21.06.2013 року №100753,
довідку про проведення декларування
валютних цінностей від 04.04.2013 року № 362,
міжнародну товарно-транспортну
накладну (CMR) від 27.07.2013 року № 015593,
договір транспортно-експедиційного
обслуговування від 24.03.2011 року № 315/20 та
довідку про транспортно - експедиційні
витрати від 23.07.2013 року № 101259.

Як вбачається з матеріалів справи на
час проведення консультацій
відповідачем, з метою належного та
об'єктивного значення митної вартості
задекларованих товарів, витребувано у
позивача додаткові документи, а саме:
каталоги; прейскуранти; висновки про
якісні та вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини; списку з
бухгалтерської документації та інші
платіжні бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити для ідентифікації
ввезеного товару.

За результатами перевірки митної
декларації відповідачем складено
картку відмови в прийнятті митної
декларації № 100270000/2013/40757, № 100270000/2013/40661.

Натомість рішенням Київської
регіональної митниці - митний пост
«Столичний» від 29 липня 2013 року №
100270000/2013/700166/2 на підставі вимог статті 54
Митного кодексу України, відповідачем
здійснено коригування заявленої
позивачем митної вартості товарів в
сторону збільшення на суму 13 490,33грн.

Як вже зазначалось, причиною для
прийняття оскаржуваного рішення,
послужило те, що документи, які
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості, не містять всіх даних
відповідно до обраного методу.

Щодо Рішення Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 03
вересня 2013 року № 100270000/2013/700252/2; від 30
вересня 2013 року № 100270000/2013/7000324/2; від 10
жовтня 2013року № 100270000/2013/700356/2, суд
зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підтвердження
обґрунтованості заявленої позивачем у
митній декларації митної вартості
товарів позивачем подано митному
органу наступні документи, а саме:

- до декларації № 100270000/2013/207326:
зовнішньоекономічний контракт від 05
березня 2012 року № 20120305/ATG, облікову
картку суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності № 100/2012/0000534 від 29.05.2013 року,
доповнення до контракту №2 від 30.08.2012
року, №3 від 03.09.2013 року, №4 від 03.09.2013
року та №5 від 03.09.2013 року, міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) від
30.08.2013 року № 0608131, договір
транспортно-експедиційного
обслуговування від 23.08.2013 року № 04,
довідку про транспортно-експедиційні
витрати від 30.08.2013 року № 30/13, інвойс від
28.08.2013 року № 200149, прайс-лист від 14.08.2013
року № б/н та довідку про проведення
декларування валютних цінностей від
17.07.2013 року №14.

- до декларації №100270000/2013/209179:
зовнішньоекономічний контракт від 05
березня 2012 року № 20120305/ATG, облікову
картку суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності № 100/2012/0000534 від 29.05.2013 року,
доповнення до контракту №2 від 30.08.2012
року, №3 від 03.09.2013 року, №4 від 03.09.2013
року та №5 від 03.09.2013 року, міжнародну
товарно-транспортну накладну (CMR) від
27.09.2013 року № 015812, документ що
підтверджує вартість перевезення
товару від 27.09.2013 року № 26, договір про
перевезення №06 від 23.09.2013 року, інвойс
від 24.09.2013 року № 200150, прайс-лист від
14.08.2012 року № б/н, від 06.11.2012 року № б/н та
довідку про проведення декларування
валютних цінностей від 17.07.2013 року №14.

- до декларації №100270000/2013/209980:
зовнішньоекономічний контракт від 05
березня 2012 року № 20120305/ATG, облікову
картку суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності № 100/2012/0000534 від 09.10.2013 року,
доповнення до контракту №2 від 30.08.2012
року, №3 від 03.09.2013 року, №4 від 03.09.2013
року та №5 від 03.09.2013 року, №6 від 12.09.2013
року, №7 від 16.09.2013 року, №8 від 26.09.2013
року, міжнародну товарно-транспортну
накладну (CMR) від 07.10.2013 року № 449872,
документ що підтверджує вартість
перевезення товару від 08.10.2013 року
№8/10-13/01, договір про перевезення №08 від
01.10.2013 року, інвойс від 02.10.2013 року № 200151,
прайс-лист від 14.08.2012 року №б/н та
довідку про проведення декларування
валютних цінностей від 17.07.2013 року №14.

Крім того, під час проведення
консультацій відповідачем, з метою
належного та об'єктивного визначення
митної вартості задекларованих
товарів, витребувано у позивача
додаткові документи, а саме: каталоги
специфікації; прейскуранти;
прайс-листи виробника товарів;
висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару або сировини; виписку з
бухгалтерської документації та інші
платіжні бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити для ідентифікації
ввезеного товару.

Декларантом було надано додаткові
документи, а саме:

- до декларації 100270000/2013/209179 від 30.09.2013
року: довідку про транспортні витрати
№26 від 27.09.2013 року, договір на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом №06 від 23.09.2013 року,
прайс-лист виробника товару № б/н від
14.08.2012 року, прайс-лист виробника товару
№ б/н від 06.11.2012 року, копію митної
декларації країни відправлення від
27.09.2013 року, видаткові накладні,
податкові накладні.

- до декларації №100270000/2013/209980 від 10
жовтня 2013 року: довідку про транспортні
витрати №8/10-13/01 від 08.10.2013 року, договір
на перевезення вантажів автомобільним
транспортом №08 від 01.10.2013 року,
прайс-лист виробника товару № б/н від
14.08.2012 року, копію митної декларації
країни відправлення від 07.10.2013 року,
видаткові накладні, податкові
накладні.

При цьому вбачається, що відповідачем
повторно зроблено запит на документи,
які вже подавалися позивачем при
оформленні первинної декларації.

За результатами перевірки митних
декларацій складено картки відмови №
100270000/2013/40757, № 100270000/2013/40854, №
100270000/2013/40889.

Рішеннями Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 03
вересня 2013 року № 100270000/2013/700252/2 (Рішення
-1); від 30 вересня 2013 року №100270000/2013/7000324/2
(Рішення -2); від 10 жовтня 2013 року
№100270000/2013/700356/2 (Рішення -3), на підставі
вимог статті 54 Митного кодексу України,
здійснено коригування заявленої
позивачем митної вартості товарів у
сторону збільшення на суму 15 659,99 грн., 10
477,27 грн., 13 848,02 грн.

Як вже зазначалось, передумовами для
прийняття Рішень №№ 1, 2 і 3, на думку
відповідача, стали розбіжності у
розрізі умов зовнішньо - економічного
контракту на перевезення та доданих
документів.

Щодо Рішення Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 08
жовтня 2013 року № 100270000/2013/700348/2, суд
зазначає наступне.

Судом встановлено, що на підтвердження
обґрунтованості заявленої позивачем у
митній декларації митної вартості
товарів позивачем було подано митному
органу наступні документи, а саме:
зовнішньоекономічний контракт від
16.05.2013 року №20130516, облікову картку
суб'єкта зовнішньоекономічної
діяльності №100/2012/0000534 від 19.05.2013 року,
інвойс від 26.08.2013 року №RS13340125,
прайс-лист від 12.09.2013 року № 133300В0/14296,
коносамент від 30.08.2013 року №1588, довідку
про проведення декларування валютних
цінностей від 17.07.2013 року № 14,
міжнародну товарно-транспортну
накладну (CMR) від 06.10.2013 року №023981.

Під час проведення консультацій
відповідачем, з метою належного та
об'єктивного зазначення митної
вартості задекларованих товарів,
витребувано у позивача додаткові
документи, а саме: каталоги;
специфікації, прейскуранти;
прайс-листи, висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, та/або
інформацію біржових організацій про
вартість товару або сировини; виписку з
бухгалтерської документації та інші
платіжні бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити для ідентифікації
ввезеного товару. Декларантом, в свою
чергу, було відмовлено в наданні
відповідачу вищезазначених документів
у зв'язку з тим, що на вимогу чинного
законодавства позивачем було надано
вичерпний перелік документів з
первинною декларацією.

За результатами перевірки митної
декларації складено картку відмови №
100270000/2013/40757.

Рішеннями Київської регіональної
митниці - митний пост «Столичний» від 08
жовтня 2013 року № 100270000/2013/700348/2 на
підставі вимог статті 54 Митного
кодексу здійснено коригування
заявленої позивачем митної вартості
товарів у сторону збільшення на суму 18
630, 78 грн.

Як вже зазначалось, умовами для
прийняття оскаржуваного рішення, на
думку відповідача, стало те, що в
наданих позивачем документах відсутні
відомості про складові митної вартості
товарів.

З метою випуску товарів, що
декларуються, у вільний обіг, позивачем
була подана нова митна декларація від 08
серпня 2013 року за № 100270000/2013/209898 та
здійснено оплату відповідних платежів.

Після цього, відповідачем, у
відповідності до вимог абзацу 4 пункту 4
частини четвертої статті 54 МК України,
товари було випущено у вільний обіг.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
документи, заслухавши доводи сторін,
суд дійшов висновку, що документи,
подані ТОВ «АТ-Інжинірінг» до митного
органу з метою підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів,
відповідають переліку документів,
встановлених частиною третьою статті 53
МК України, та містять усю необхідну
інформацію про вартість товару та
транспортних послуг, а також реквізити,
необхідні для ідентифікації ввезеного
товару.

Суд звертає увагу, що приймаючи рішення
про коригування заявленої позивачем
митної вартості товарів, відповідачем
не було зазначено жодної обґрунтованої
причини того, що подані позивачем
документи не дозволяли митному органу
у належний спосіб перевірити числове
значення складових митної вартості
товарів та відомості щодо їх ціни.

Твердження відповідача відносно того,
що згідно контрактів ціна товару
включає вартість пакування та
маркування, але в наданих документах
такі складові митної вартості товарів
відсутні суд вважає необґрунтованими,
оскільки:

- із зазначеного твердження взагалі не
вбачається наявності розбіжностей як
таких, тому що вартість товару за
контрактами відповідає відомостям про
вартість товару, зазначених у графі 22
митної декларації, що подавалася для
митного оформлення товарів відповідно
до митного режиму імпорту. Вартість
товару за контрактами, в даному
випадку, відображена в інвойсах та є
однією із складових числового значення
митної вартості, заявленої позивачем;

- включення в ціну товару затрат,
пов'язаних з пакуванням, упаковкою і
завантаження товару на транспортні
засоби, як це передбачено пунктом 2.5
(контракту від 16.05.2013 р.), пп. 3.5 (контракт
від 05.03.2012 р. та від 08.08.2011 р.) не порушує
порядку визначення митної вартості
товарів, що використовується для
митних цілей, встановленого статтями 49,
58 Митного кодексу України, та не
утворює підстав для відмови у визнанні
заявленої декларантом митної вартості
за основним методом, оскільки
договірні відносини є різноманітними,
здійснюються на принципах автономії
волі та свободи договору;

- включення в ціну товару затрат,
пов'язаних з пакуванням, маркуванням,
прямо або у виключній формі не
заборонено чинним законодавством
України.

Крім того суд вважає необґрунтованим
твердження відповідача, що в
прайс-листі б/н, адресованому
безпосередньо отримувачу товару ТОВ
«АТ-Інжинірінг», в якому оговорено
комерційні умови поставки є посилання
безпосередньо на інвойс від 20.06.2013 року
№ ZJTHB13129 в той час, як в платіжному
дорученні №063 від 09.04.2013 та експортній
декларації № від 17.06.2013 року є
посилання на інвойс №ТН05-13027, з огляду
на наступне.

Згідно п.4.3. Контракту №20110808 від 08.08.2011
р. умови оплати - 100% попередня оплата.
Для оплати продавцем був виставлений
попередній інвойс (проформа-інвойс
№ТН05-13027 від 30.03.2013 року), який містив
відомості про кількісні та цінові
характеристики товару. При
відвантаженні Покупцеві був
виставлений комерційний інвойс від
20.06.2013 року № ZJTHB13129. В платіжному
дорученні, проформі-інвойсі та
комерційному інвойсі надається
посилання на один і той же контракт та
загальна вартість та кількість вантажу
співпадає, що свідчить про те, що мова
йде про один і той же товар.

Відповідно до п. 2.5 контракту № 20130516 від
16.05.2013 р. в ціну товару входить вартість
тари, упаковки, завантаження на
транспортний засіб, експертні
документи, необхідні для вивозу товару
за межі Китаю.

До оплати був виставлений інвойс від
26.08.2013 р., міжнародна транспортна
накладна, Вill of Lading (коносамент),
проформа-інвойс від 16.05.2013 р.,
сертифікат відповідності країни
виробника, прайс-лист.

Згідно п. 3.5 контракту № 20120305/ ІTG від
05.03.2012 р. ціна за товар включає
маркування та пакування. До оплати був
виставлений інвойс №200150, надано
довідку про транспортні витрати,
договір на перевезення вантажів
автомобільним транспортом № 6 від
23.09.2013 р., пакувальні листи.

Беручи до уваги вищенаведене,
документи, подані ТОВ «АТ-Інжинірінг»
до митного органу з метою
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів,
відповідали переліку документів,
встановлених частино третьою статті 53
МК України, та містили усю необхідну
інформацію про вартість товару та
транспортних послуг, а також реквізити,
необхідні для ідентифікації ввезеного
товару.

Відносно прайс-листів суд зазначає, що
прайс-листи складаються виробником
товару у процесі здійснення його
господарської діяльності та можуть
прийматися митними органами до уваги
як додаткове джерело інформації для
прийняття рішення щодо правильності
визначення митної вартості. У той же
час, наявність в прайс-листах вказаної
інформації не може слугувати підставою
для відмови у митному оформлені товару
за ціною господарської операції,
заявленої позивачем.

Отже, як вбачається з наведеного,
документи, подані ТОВ «АТ-Інжинірінг»
до митного органу з метою
підтвердження заявлених відомостей
про митну вартість товарів, містять усю
необхідну інформацію про вартість
товару та транспортних послуг, а також
реквізити, необхідні для ідентифікації
ввезеного товару. За таких обставин,
висновок митного органу про
неможливість визначення митної
вартості товару за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартості
операції), суд вважає необґрунтованим,
а застосування резервного методу № 2г
неправомірним.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Виходячи з того, що твердження митного
органу про неможливість застосування
обраного позивачем методу визначення
митної вартості товару за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартості операції), є
необґрунтованим та безпідставним, а
документи, подані позивачем до митного
органу, відповідають вимогам чинного
законодавства, необхідним для надання
їм юридичної сили та доказовості, а,
отже, і підтверджують заявлені
позивачем відомості про митну вартість
товарів, суд приходить до висновку, що
визначення відповідачем митної
вартості товару та коригування її у
сторону збільшення за резервним
методом здійснено з порушенням вимог
митного законодавства України, що є
підставою для скасування оскаржуваних
рішень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Дослідивши матеріали справи, в межах
заявлених позовних вимог, вислухавши
доводи сторін, суд дійшов висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
«АТ-Інжинірінг» про скасування рішення
про коригування митної вартості
товарів: від 29 липня 2013 року №
100270000/2013/700166/2; від 03 вересня 2013 року №
100270000/2013/700252/2; від 30 вересня 2013 року №
100270000/2013/700324/2; від 08 жовтня 2013 року №
100270000/2013/700348/2; від 10 жовтня 2013 року №
100270000/2013/700356/2.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 160-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТ-Інжинірінг»
задовольнити повністю.

2. Скасувати рішення Київської
регіональної митниці - митний пост
«Столичний» про коригування митної
вартості товарів: від 29 липня 2013 року №
100270000/2013/700166/2; від 03 вересня 2013 року №
100270000/2013/700252/2; від 30 вересня 2013 року №
100270000/2013/700324/2; від 08 жовтня 2013 року №
100270000/2013/700348/2; від 10 жовтня 2013 року №
100270000/2013/700356/2.

3. Судові витрати в сумі 73 (сімдесят три)
гривні 08 копійок присудити на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТ-Інжинірінг» за
рахунок Державного бюджету України.

4. Покласти на відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України виконання постанови суду в
частині стягнення судових витрат за
рахунок бюджетних асигнувань
Київської міжрегіональної митниці
Міністерства доходів і зборів України
(бул. Івана Лепсе, 8 -А, м. Київ, 03680, ).

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів з дня її проголошення особою, яка
оскаржує постанову, за правилами,
встановленими ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.О. Іщук

Повний текст постанови складено 29.03.2014
р.