Справа № 296/3529/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Маслак
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
ПОСТАНОВА

іменем України

"08" квітня 2014 р.
Справа № 296/3529/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представників сторін,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Корольовського районного
суду м. Житомир від "04" березня 2014 р. у
справі за позовом ОСОБА_3 до
Виконавчий комітет Житомирської
міської ради Комунальне підприємство
"Автотранспортне підприємство 0628"
Житомирської міської ради про визнання
рішення незаконним та його скасування,
зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради про визнання
неправомірним та скасування п.3.2
рішення виконавчого комітету
Житомирської міської ради №471 від
04.08.2011р. про відмову у виведенні
квартири квартири АДРЕСА_1 з числа
службових, зобов'язання прийняти
рішення, яким вивести зазначену
квартиру з числа службових.

Постановою Корольовського районного
суду м.Житомира від 04 березня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_3 до
виконавчого комітету Житомирської
міської ради, за участю третьої особи
Комунального підприємства
«Автотранспортне підприємство 0628»
Житомирської міської ради про визнання
рішення незаконним та його скасування,
зобов'язання вчинити дії - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням Позивач у справі звернувся до
суду з апеляційною скаргою в якій,
посилаючись на порушення судом норми
матеріального права просив скасувати
зазначену постанову та прийняти нову -
про задоволення позову.

Вислухавши учасників процесу,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно рішення
виконавчого комітету Корольовської
районної ради від 21.12.1983р. №570 «Про
надання квартир громадянам району»
було надано квартири громадянам у
вільному та вивільненому фонді (а.с.4).
За п.3 вказаного рішення вирішено
вважати службовою квартирою
автогосподарства
«Спецкомунавтотранс» двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Відповідно додатку
№1 до рішення №570 у списку громадян, які
знаходяться на квартирному обліку на
підприємствах та організаціях
Корольовського району м.Житомира, і
яким надається житлова площа, позивач
ОСОБА_3 з сім'єю отримав квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.35). На підставі рішення
виконавчого комітету Житомирської
районної ради від 21.12.1983р. №570 ОСОБА_3
видано ордер №01896 від 21.12.1983р. на
службову квартиру АДРЕСА_1 (а.с.5).

Позивач звернувся до виконавчого
комітету Житомирської міської ради із
заявою про виключення з числа
службових квартири АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 04.08.2011р.
№471 «Про виключення з числа службових
приміщень» вирішено відмовити у
виключені з числа службових приміщень
КАТП-0628 двокімнатної квартири АДРЕСА_1,
наданої ОСОБА_3. (а.с.54).

Відмовляючи в задоволенні позову суд
першої інстанції виходив з того, що ч.1
ст.118 ЖК УРСР визначено, що службові
жилі приміщення призначаються для
заселення громадянами, які у зв'язку з
характером їх трудових відносин
повинні проживати за місцем роботи або
поблизу від нього. Жиле приміщення
включається до числа службових
рішенням виконавчого комітету
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів. Під службові
жилі приміщення виділяються, як
правило, окремі квартири.

Відповідно до ч.1 ст.119 ЖК УРСР, перелік
категорій працівників, яким може бути
надано службові жилі приміщення,
встановлюється законодавством Союзу
РСР і Української РСР.

Положенням про порядок надання
службових жилих приміщень і
користування ними в Українській РСР,
затвердженим постановою Ради
Міністрів України РСР від 04.02.1988 року
№37 (далі - Положення), визначено порядок
надання службових жилих приміщень в
будинках державного і громадського
житлового фонду і користування ними.

Відповідно до п.3 Положення жиле
приміщення включається до числа
службових рішенням виконавчого
комітету районної, міської, районної
в місті Ради народних депутатів за
клопотанням адміністрації
підприємства, установи, організації.

Пунктом 6 Положення передбачено, що
жиле приміщення виключається з числа
службових, якщо відпала потреба в
такому його використанні, а також у
випадках, коли в установленому порядку
воно виключено з числа жилих. Сам по
собі факт проживання в службових жилих
приміщеннях робітників і службовців,
які припинили трудові відносини з
підприємством, установою,
організацією, а також громадян, яких
виключено з членів колгоспу, або тих,
які вийшли з колгоспу за власним
бажанням, не є підставою для виключення
цих приміщень з числа службових.
Виключення жилого приміщення з числа
службових провадиться на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної,
міської, районної в місті Ради народних
депутатів.

Вищевказаним Порядком не передбачено
виключення квартири із числа службових
на підставі клопотання особи, яка
проживає в такій квартирі.

Суд першої інстанції встановив, що
Комунальне підприємство
«Автотранспортне підприємство 0628»
Житомирської міської ради, яке є
правонаступником автогосподарства
«Спецкомунавтотранс», не зверталося
до виконавчого комітету Житомирської
міської ради з клопотанням про
виведення з числа службових квартири
АДРЕСА_1.

До того ж, ст.125 ЖК Української РСР, на
яку посилався позивач, як на підставу
задоволення позову, передбачає умови
виселення особи, котра займала
службове приміщення, і не містить
норми, яка передбачає можливість
виключення жилого приміщення зі складу
службових, якщо особа пропрацювала на
підприємстві більше ніж десять років,
тому суд вважав безпідставними таке
посилання.

Таким чином, суд не встановив законних
підстав для задоволення вимог
позивача.

Надаючи правову оцінку зазначеним
правовідносинам, колегія суддів не
погоджується з висновками суду першої
інстанції з огляду на таке.

Як слідує із вступної частини
оскаржуємого рішення №471 (а.с.54),
останнє Відповідачем прийнято на
підставі розгляду заяв громадян, які
мешкають у службових квартирах, з
врахуванням клопотань підприємств про
їх виключення з числа службових.

При цьому, суд першої інстанції не
звернув уваги, що п.3 вказаного рішення,
щодо відмови у виключенні з числа
службових жилих приміщень, звернуто до
Комунального автотранспортного
підприємства 0628 (КАТП-0628).

Суд, констатуючи факт відсутності
клопотання КАТП-0628, не перевірив
зазначеної обставини, тоді як
зазначене клопотання на адресу
міського голови м.Житомира за №136/10 від
07.06.2011 року подавалось, про що свідчить
його копія надана апелянтом, та чого не
заперечила в судовому засіданні і
представник Відповідача.

Пунктом 6 Положення передбачено, що
жиле приміщення виключається з числа
службових, якщо відпала потреба в
такому його використанні, на підставі
клопотання підприємства, установи,
організації рішенням виконавчого
комітету відповідної районної,
міської, районної в місті Ради народних
депутатів.

За таких підстав, висновок суду, що
Комунальне підприємство
«Автотранспортне підприємство 0628»
Житомирської міської ради, яке є
правонаступником автогосподарства
«Спецкомунавтотранс», не зверталося
до виконавчого комітету Житомирської
міської ради з клопотанням про
виведення з числа службових квартири
АДРЕСА_1, а виключення квартири із числа
службових на підставі клопотання
особи, яка проживає в такій квартирі -
не перебачено, є помилковим.

Враховуючи, що на час прийняття
оскарженого рішення існували всі
підстави для виключення зазначеної
квартири з числа службових, що заявлена
вимога стосується прийняття рішення у
якого не існує альтернативи і в
задоволенні якого уже було відмовлено
то колегія суддів вважає за можливе
задовольнити її в заявленій формі -
зобов"язав Відповідача прийняти
рішення, яким вивести квартиру АДРЕСА_1
з числа службових.

Відповідно до ст.202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова суду
першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
задовольнити, постанову
Корольовського районного суду
м.Житомира від "04" березня 2014 р.
скасувати та прийняти нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати п.3.2 рішення виконавчого
комітету Житомирської міської ради №471
від 04.08.2011 року про відмову ОСОБА_3
вивести квартиру АДРЕСА_1 з числа
службових неправомірним та скасувати
його.

Зобов"язати Виконавчий комітет
Житомирської міської ради прийняти
рішення, яким вивести квартиру АДРЕСА_1
з числа службових.

Стягнути з Виконавчого комітету
Житомирської міської ради на користь
ОСОБА_3 витрати по сплаті судового
збору в сумі 114,70 грн..

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання її в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Повний текст cудового рішення
виготовлено "10" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Виконавчий комітет Житомирської
міської ради майдан С.П. Корольова,
4/2,м.Житомир,10014

4-третій особі: Комунальне
підприємство "Автотранспортне
підприємство 0628" Житомирської міської
ради - пров. 3-й
Транзитний,65,м.Житомир,10007,