Справа № 815/1691/14
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1691/14
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

14:50

Зал судових засідань №19

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - судді Аракелян М.М.

За участю секретаря - Терещука С.Ю..

За участю сторін:

Від позивача: Гареєва Є.Ш. - за
довіреністю

Від відповідача: Кулинич К.С. - за
довіреністю

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
Науково-технічної виробничої фірми
"Промсервіс" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання недійсними та
скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла адміністративна
позовна заява Науково-технічної
виробничої фірми "Промсервіс" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю, в якій позивач
просить суд визнати недійсним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області від 12 листопада 2013 р.
№ про сплату 197500 грн. податку на
прибуток та штрафних (фінансових)
санкцій 1 грн.; визнати недійсним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м. Одеси ГУ Міндоходів в
Одеській області від 12 листопада 2013 р.
№ про сплату 158000 грн. податку на
додану вартість та штрафних
(фінансових) санкцій 1 грн.; стягнути
судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на відсутність в його діях
порушень норм податкового
законодавства, зазначених в оскаржених
податкових повідомленнях-рішеннях,
посилаючись на наступне. Висновки,
зроблені перевіряючими, про нереальний
(безтоварний) характер господарських
операцій та нікчемність угоди позивача
з його контрагентом є припущеннями та
суперечать наявним первинним
документам. Також реальність
господарських операцій позивача з ТОВ
«Профіхолд» підтверджується фактом
подальшої реалізації придбаного
товару (продажу) ВАТ «Мотор Січ».
Законом прямо не встановлена
недійсність угоди, укладеної
Науково-технічною виробничою фірмою
"Промсервіс" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю з його
контрагентом, договір від 04.01.2011р. не
визнавався судом недійсним, а також
повністю відповідає вимогам ст. 203 ЦК
України, а отже є дійсним.

Відповідач з адміністративним позовом
не погоджується та вважає його таким,
що не підлягає задоволенню,
посилаючись на правомірність
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень, у зв'язку з
встановленням порушення позивачем
пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.94 р. № 334/94-ВР у редакції Закону
України від 22.05.97 р. № 283/97-ВР, в
результаті чого занижено значення
податку на прибуток на загальну суму
197500 грн., у т.ч. у 1 кварталі 2011 року на
197500 грн.; п.198.6 ст.198 Податкового кодексу
України від 02.12.2010р. №2755-VI, в результаті
чого занижено значення податку на
додану вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 158000 грн., у т.ч.
січень 2011 року у сумі 62690 грн., лютий 2011
року у сумі 95310 грн. Позивачем
безпідставно сформовано податковий
кредит та валові витрати у спірний
період за господарськими операціями з
ТОВ «Профіхолд», оскільки згідно
податкової інформації встановлено
відсутність у ТОВ «Профіхолд»
необхідних умов для досягнення
результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності в силу відсутності
управлінського або технічного
персоналу, оборотних коштів,
виробничих активів, складських
приміщень, транспортних засобів при
значних обсягах реалізації товарів
(робіт, послуг) та встановлено
укладення нікчемних (недійсних)
цивільно-правових відносин та
проведення безтоварних операцій,
спрямованих на надання податкової
вигоди для третіх осіб з метою штучного
формування валових доходів, валових
витрат, податкового зобов'язання та
податкового кредиту.

В судовому засіданні представники
сторін підтримали наведені позиції по
суті спору.

Дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані учасниками судового
процесу докази в їх сукупності,
проаналізувавши положення чинного
законодавства, заслухавши пояснення
представників сторін, суд дійшов
наступного.

Судом встановлено, що на підставі
направлення від 11.10.2013 року №000864/735,
виданого ДНІ у Приморському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області, згідно п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.78.1.1,
пп.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу
України, з урахуванням Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого Наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 №984 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України „12" січня 2011 за № 34/18772
та відповідно до наказу ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від
11.10.2013 року №909, фахівцями податкового
органу проведено позапланову виїзну
документальну перевірку НТВФ
«Промсервіс» у формі ТОВ щодо
підтвердження господарських відносин
з платником податків ТОВ «Профіхолд»
за січень 2011 року.

За результатами вказаної перевірки
відповідачем складений акт від 29.10.2013р.
№2325/22-6/30542824 «Про результати
позапланової виїзної документальної
перевірки НТВФ «Промсервіс» у вигляді
ТОВ щодо підтвердження господарських
відносин з платником податків ТОВ
«Профіхолд» за січень 2011 року».

В висновках акту перевірки зазначено,
що позивачем порушено 1) пп.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» від 28.12.94 р. №
334/94-ВР у редакції Закону України від
22.05.97 р. № 283/97-ВР, в результаті чого
занижено значення податку на прибуток,
на загальну суму 197500 грн., у т.ч. у 1
кварталі 2011 року на 197500 грн.; 2) п.198.6 ст.198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено значення
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету, на загальну суму 158000
грн., у т.ч. січень 2011 року у сумі 62690 грн.,
лютий 2011 року у сумі 95310 грн.

На підставі акту перевірки від 29.10.2013р.
№2325/22-6/30542824 ДПІ у Приморському районі
м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській
області були прийняті податкові
повідомлення-рішення від « 12»
листопада 2013 р. № про сплату 197500
грн. податку на прибуток та штрафних
(фінансових) санкцій 1 грн.,
застосованих за порушення п.п. 5.3.9 п. 5.3.
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», п.123.1 ст. 123
Податкового кодексу України; від « 12»
листопада 2013 р. № про сплату 158000
грн. податку на додану вартість та
штрафних (фінансових) санкцій 1 грн.,
застосованих за порушення п. 198.6 ст. 198
Податкового кодексу України

Не погоджуючись з податковими
повідомленнями-рішеннями ДПІ у
Приморському районі м.Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області, позивач
22 листопада 2013 звернувся зі скаргою до
Головного Управління Міндоходів в
Одеській області.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 11.12.2013 р. №1676/10/15-
32-10-02-07 скарга НТВФ «Промсервіс» була
залишена без задоволення, а податкові
повідомлення-рішення від « 12»
листопада 2013 р. № та № - без
змін.

Після цього, податкові
повідомлення-рішення були оскаржені до
Міністерства доходів і зборів України.

Рішенням Міндоходів України від 17.02.2014
р. № 3016/6/999910011г скарга НТВФ
«Промсервіс» була залишена без
задоволення, а податкові
повідомлення-рішення від « 12»
листопада 2013 р. № та № - без
змін.

Посилаючись на протиправність
вказаних податкових
повідомлень-рішень, позивач звернувся
до суду з позовом про їх скасування.

Суд погоджується з правовою
позицією позивача виходячи з
наступного.

Відповідно до п.75.1 ст.75 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
проводити камеральні, документальні
(планові або позапланові; виїзні або
невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Як вбачається з акту перевірки, фахівці
податкового органу дійшли висновку про
заниження НТВФ «Промсервіс» у вигляді
ТОВ податку на прибуток на суму 197500
грн., посилаючись на те, що до валових
витрат віднесені витрати у розмірі 948000
гри. по взаємовідносинам з ТОВ
«Профіхолд», які не відбулися.

У період, що перевірявся НТВФ
«Промсервіс» у вигляді ТОВ до податку
на додану віднесено суму від вартості
ТМЦ, отриману від ТОВ «Профіхолд» в
сумі 158000, у т.ч. по періодам січень 2011
року - 62690 грн., лютий 2011 року - 95310 грн. У
вказаний період, на думку відповідача,
позивачем занижено податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до бюджету
всього у сумі 158000, у т.ч. по періодам
січень 2011 року - 62690 грн., лютий 2011 року -
95310 грн.

Вказані висновки відповідача зроблені
на підставі матеріалів отриманих з ДПІ
у Центральному районі м. Миколаєва
Миколаївської області ДПС, акт
перевірки від 19.06.2013 року №496/22-225/37386267
«Про результати неможливості
проведення зустрічної звірки суб'єктів
господарювання ТОВ «Профіхолд» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками податків з контрагентом -
постачальником ТОВ «Інвестиційна
Будівельна компанія «Сприяння» період
січень, травень 2011 року та
контрагентами - покупцями».

Так, згідно вказаного акту встановлено,
що ТОВ «ПРОФІХОЛД» у січні, травні 2011р.
в своїй податковій звітності з ПДВ
відображає факти придбання товарів,
робіт (послуг) по ланцюгам постачання
від підприємства ТОВ «Інвестиційна
Будівельна компанія «Сприяння».
Встановлено, що підприємство ТОВ
«Інвестиційна Будівельна компанія
«Сприяння» за податковою адресою м.
Одеса, вул. Базарна, б. 71 не знаходиться,
підприємство має стан 9 (направлено
повідомлення про відсутність за
місцезнаходженням). Встановлено
відсутність будь-якої інформації про
наявні складські приміщення, наявність
автомобільного чи іншого транспорту,
устаткування, що необхідне для
здійснення фінансово-господарської
діяльності підприємства.
Співробітниками ВПМ ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва здійснено виїзд за
податковою адресою ТОВ «Інвестиційна
Будівельна компанія «Сприяння»: м.
Одеса, вул. Базарна 71, де ані зазначене
підприємство і його керівника ОСОБА_3
не встановлено. За вказаною адресою
розташована двоповерхова будівля з
офісними приміщеннями. Головний
бухгалтер власників приміщення ТОВ
"Трест-1984" ОСОБА_4 повідомив, що ТОВ
«Інвестиційна Будівельна компанія
«Сприяння» винаймало офісне
приміщення за вказаною адресою, до
лютого 2013 року, після чого угода була
розірвана.

Таким чином встановлено, що у січні,
квітні 2011 року господарська діяльність
ТОВ «ПРОФІХОЛД» має ознаки
нереальності здійснення господарських
операцій: відсутні фізичні, технічні та
технологічні можливості для вчинення
задекларованих господарських
операцій, тому є підстави вважати
наявним проведення безтоварних
операцій.

Надалі, ДПІ в акті на підставі норм ст.9
ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» та п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., робить висновок (з
урахуванням матеріалів ДПІ у
Центральному районі м.Миколаєва) про
завищення НТВФ "Промсервіс" у формі ТОВ
валових витрат у сумі 790000грн. по
взаємовідносинам з ТОВ «Профіхолд».

З аналогічних мотивів в Акті перевірки
зафіксовано завищення податкового
кредиту у січні, лютому 2011р. на загальну
суму 158000грн. по взаємовідносинам з ТОВ
«Профіхолд».

У підсумку в Акті відповідач дійшов
висновку, що НТВФ «Промсервіс» у
вигляді ТОВ занижено значення податку
на прибуток, на загальну суму 197500 грн., у
т.ч. у 1 кварталі 2011 року на 197500 грн. та
занижено значення податку на додану
вартість, що підлягає сплаті до
бюджету, на загальну суму 158000 грн., у т.ч.
січень 2011 року у сумі 62690 грн., лютий 2011
року у сумі 95310 грн., при цьому
зазначивши, що відповідно до
матеріалів, висвітлених в Акті
перевірки, надані до перевірки
документи не мають ознак первинних
документів.

Однак, на думку суду, такі висновки
відповідача є необґрунтованими з
огляду наступного.

Судом встановлено, що між НТВФ
«Промсервіс» у вигляді ТОВ та ТОВ
«ПРОФІХОЛД» укладено договір №110101 від
04.01.2011 року, згідно умов якого, ТОВ
«ПРОФІХОЛД» - «Продавець» з однієї
сторони, НТПФ «Промсервіс» у вигляді
ТОВ - «Покупець», «Продавець»
поставляє, а «Покупець» приймає та
оплачує Товар на умовах передбачених
цим договором. 2.1, 2.2 договору
передбачає, що обсяг продукції, що
поставляється визначено накладними на
отримання, якість Товару повинна
відповідати технічним умовам та
вимогам, Держстандартом передбаченим
для даного виду Товару. Оплата
здійснюється, згідно з накладними на
отримання (відвантаження) товару.

На підтвердження виконання умов
вказаного договору позивачем до
перевірки та до суду надана податкова
накладна, виписана ТОВ «Профіхолд» від
27.01.2011 року №1, видаткова накладні №1
від 27.01.2011р., копії яких наявні у
матеріалах справи, які підтверджують
придбання позивачем блоків БПР - 2 2шт.
на суму 948000грн., у тому числі ПДВ -
158000грн.

Сума ПДВ по зазначеній податковій
накладній внесена до податкового
кредиту звітного періоду НТВФ
«Промсервіс». Розрахунки з ТОВ
«Профіхолд» за отриманий товар НТВФ
«Промсервіс» здійснювало у
безготівковій формі, що
підтверджується відповідними
Рахунком-фактурою №1 від 27.01.2011 року,
Платіжними дорученнями №511 від 27 січня
2011 року на суму 240000, 00 грн., №514 від 07
лютого 2011 року на суму 354000, 00 грн., №515
від 08 лютого 2011 року на суму 354000, 00 грн.,
виписками з банківського рахунку
товариства.

Факт переміщення (руху) товару від ТОВ
«Профіхолд» до НТВФ «Промсервіс»
підтверджується Товарно-транспортною
накладною від 27.01.2011р. та Договором
перевезення вантажу №3, актом
здачі-прийняття послуг.

Отже, на підтвердження взаємовідносин
з ТОВ «Профіхолд» позивачем надані усі
необхідні розрахункові, платіжні та
інші документи, зокрема, договір
купівлі-продажу, податкова накладна,
видаткова накладна, рахунок-фактура,
банківська виписка, платіжні
доручення, ТТН, та ін., які свідчать про
придбання товару (БПР - 2 2шт. (блок
предельних регуляторів) на суму 948000
грн., у тому числі ПДВ - 158000грн.

На підтвердження здійснення
перевезення вказаного товару до суду
надано договір перевезення вантажу №3
від 04.01.2011 року, згідно умов якого ФОП
ОСОБА_5 - Перевізник, НТВФ «Промсервіс»
у вигляду ТОІВ - Відправник, Перевізник
бере на себе зобов'язання доставити
автомобільним транспортом довірений
йому Відправником вантаж (згідно
транспортною накладною) з місця
відправлення, яким є пункт
навантаження за вказівкою Відправника,
до пункту призначення, яким є м. Одеса, і
видати вантаж уповноваженій особі
ОСОБА_6, який є директором НТВФ
«Промсервіс» у вигляді ТОВ, Відправним
бере на себе зобов'язання сплатити
плату за перевезення вантажу, яка
становить 4, 00 грн. за один кілометр.

Крім того, НТВФ «Промсервіс» надало
первинні документи, які свідчать про
подальший продаж придбаних у ТОВ
«Профіхолд» ТМЦ, а саме, договір
№01/06/06/09 (43) від 06.06.2009 року та додаткова
угода №3, якою пролонговано строк дії
договору до 31.12.2011р.

На підтвердження продажу Блоків БПР - 2
2шт. ВАТ «Мотор Січ» позивачем наданні
податкові накладні, банківські
виписки, реєстри отриманих та виданих
податкових накладних, довіреність ВАТ
«Мотор Січ» та ім'я ОСОБА_7

Таким чином, позивачем доведено факт
придбання товару з метою його
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності.

Відповідно до п.п.4.1.1. п.4.1 ст.4 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" валовий доход включає, у
т.ч., загальні доходи від продажу
товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.5.1 та п.5.2 цього Закону валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності. До складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції
(робіт, послуг) і охороною праці, у тому
числі витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Позивачем у повному обсязі доведено
наданими первинними документами факт
придбання у ТОВ «Профіхолд» товару,
використання його у власній
господарській діяльності в
оподатковуваних операціях.

Згідно п.5.2, п.6 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого Наказом ДПА України №984
від 22.12.2010р., у разі встановлення
перевіркою порушень податкового
законодавства за кожним відображеним в
акті фактом порушення необхідно: чітко
викласти зміст порушення з посиланням
на конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до акта
письмові пояснення посадових осіб
платника податків або його законних
представників щодо встановлених
порушень; зазначити первинні
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення; у разі відсутності
первинних документів або ненадання для
перевірки первинних та інших
документів, що підтверджують факт
порушення, зазначити перелік цих
документів; у разі відмови посадових
осіб платника податків або його
законних представників надати копії
документів посадовій (службовій) особі
органу державної податкової служби
така особа складає акт у довільній
формі, що засвідчує факт відмови, із
зазначенням посади, прізвища, імені, по
батькові платника податків (його
законного представника) та переліку
документів, які йому запропоновано
подати, факт про складання такого акта
відображається в акті документальної
перевірки; у разі надання посадовими
особами платника податків або його
законними представниками посадовим
(службовим) особам органу державної
податкової служби письмових пояснень
щодо встановлених порушень
податкового законодавства та/або
причин ненадання первинних та інших
документів, що підтверджують
встановлені порушення, або їх копій
факти про надання таких пояснень
необхідно відобразити в акті. Висновок
акта (довідки) документальної
перевірки складається таким чином:
зазначається опис виявлених
перевіркою порушень податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, з посиланням на
підпункти, пункти, статті законодавчих
актів або загальний висновок щодо
відсутності таких порушень. Виявлені
порушення податкового та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, відображаються у
гривнях у розрізі податків та зборів з
розбивкою за роками та податковими
періодами у межах періоду, що
перевіряється. Виявлені порушення
валютного законодавства
відображаються у розрізі
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів). В акті не допускається
визначення виду і розміру штрафних
(фінансових) санкцій за встановлені
порушення. У разі отримання під час
перевірки копій документів, які
підтверджують факт виявленого
порушення, про це робиться запис із
відображенням підстав для отримання.
Відображається кількість складених
примірників акта (довідки) перевірки та
відмітка про вручення одного
примірника посадовим особам платника
податків або його законним
представникам.

В ході перевірки ДПІ в порушення вимог
п.5.2. вказаного Порядку зроблений
цілком необґрунтований та
безпідставний висновок про те, що
первинні документи НТВФ «Промсервіс»
у формі ТОВ не мають ознак первинних
документів, що спирається виключно на
дані акту про неможливість проведення
зустрічної перевірки контрагента (ТОВ
«Профіхолд»).

При цьому, в чому саме полягає
невідповідність наданих до перевірки
первинних документів вимогам ст.9 ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., в акті перевірки НТВФ
«Промсервіс» взагалі не вказується.

Відповідно до ч.2 ст.9 ЗУ «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинні та
зведені облікові документи можуть бути
складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові
реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства,
від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції,
одиницю виміру господарської операції;
посади осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно із п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р. первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції. Залежно від
характеру операції та технології
обробки даних до первинних документів
можуть бути включені додаткові
реквізити: ідентифікаційний код
підприємства, установи з Державного
реєстру, номер документа, підстава для
здійснення операцій, дані про документ,
що засвідчує особу-одержувача тощо.

Подані суду первинні документи, що
підтверджують та фіксують факт
здійснення спірних господарських
операцій, відповідають вимогам чинного
законодавства, що ставляться, зворотнє
ДПІ в ході перевірки не встановлено та
взагалі це питання не досліджувалось.

На підставі отриманої від контрагента
податкової накладної НТВФ
«Промсервіс» у вигляді ТОВ включено до
складу податкового кредиту суму ПДВ у
розмірі 158000 грн. у січні, лютому 2011р.

Первинні документи, що підтверджують
товарність господарської операції з
придбання позивачем товару, а також
виникнення права на віднесення сум
сплаченого ПДВ до складу податкового
кредиту відповідних періодів залучені
до матеріалів справи та підтверджують
реальність господарських операцій
позивача з визначеним в акті перевірки
контрагентом, та обґрунтованість
віднесення спірної суми ПДВ до
податкового кредиту.

Згідно з пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Порядок формування податкового
кредиту встановлений статтею 198 ПК
України.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 ст.198 ПК України визначено,
що датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається: дата
тієї події, що відбулася раніше: - дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; - дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з: -
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; - придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку. Право на нарахування
податкового кредиту виникає незалежно
від того, чи такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку протягом
звітного податкового періоду, а також
від того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України
встановлено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У
разі коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Проте, включена позивачем до складу
податкового кредиту спірна сума
податку на додану вартість на
відповідну дату була підтверджена
наявною у матеріалах справи
податковою накладною, яка була
виписана контрагентом згідно п.201.1 ст.201
ПК України, відповідно до якого платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну,
у якій зазначаються певні реквізити.

Відповідно до пунктів 201.4, 201.6, 201.8, 201.10
ст.201 ПК України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Згідно пунктів 1, 6.2 Порядку заповнення
податкової накладної, затвердженого
Наказом Міністерства фінансів України
від 01.11.2011р. №1379, податкову накладну
заповнює особа, яка зареєстрована як
платник податку в податковому органі
та якій присвоєно індивідуальний
податковий номер платника податку на
додану вартість. Податкова накладна
вважається недійсною у разі її
заповнення іншою особою, ніж зазначена
у цьому пункті. Податкова накладна є
підставою для віднесення до
податкового кредиту витрат зі сплати
податку на додану вартість у покупця,
зареєстрованого як платник податку.

Будь-яких зауважень стосовно статусу
ТОВ «Профіхолд» як платника ПДВ на час
виписки податкових накладних в акті
перевірки позивача не міститься.

Судом встановлено, що укладений між
позивачем та ТОВ «Профіхолд» договір
не є недійсним в силу вказівки на це в
законі, відсутні судові рішення про
визнання його недійсним, реальність
господарських операцій за цим
договором підтверджується первинними
документами в матеріалах справи.

В акті перевірки позивача не
обґрунтовано згідно з вимогами Порядку
№984, в чому полягає порушення позивачем
п.198.6 ст.198 ПК України з посиланням на
первинні або інші документи
бухгалтерського та податкового обліку,
тому цей акт оцінюється судом за
правилами ст.86 КАС України як доказ, що
не підтверджує наявність такого
порушення у зв'язку з включенням НТВФ
«Промсервіс» у формі ТОВ до складу
податкового кредиту спірної суми ПДВ
по господарським операціям з TOB
"Профіхолд".

Заперечуючи проти позову, відповідач
не наводить на спростування доводів
позивача інших, ніж зазначені в акті,
обставин та міркувань, в порушення
вимог Порядку №984 висновки по НТВФ
«Промсервіс» у формі ТОВ зроблені
виключно як похідні від матеріалів
(акт від 19.06.2013р. про неможливість
проведення зустрічної перевірки ТОВ
«Профіхолд») по контрагенту, який
навіть не є власне доказом здійснення
податковим органом зустрічної звірки
ТОВ «Профіхолд» щодо підтвердження
господарських відносин саме з
позивачем (НТВФ «Промсервіс»), оскільки
за своїм змістом не відповідає вимогам
Порядку проведення органами державної
податкової служби зустрічних звірок,
затвердженого постановою Кабінету
міністрів України №1232 від 27.12.2010р., та
складений без дотримання приписів п.4.4.
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок, затверджених
Наказом ДПА України від 22.04.2011р. №236, а
також з недотриманням форми такого
акту, встановленої Додатком 3 до
Методичних рекомендацій.

Відповідно до ст.83 ПК України для
посадових осіб органів державної
податкової служби під час проведення
перевірок підставами для висновків є
документи, визначені цим Кодексом;
податкова інформація; експертні
висновки; судові рішення; інші
матеріали, отримані в порядку та у
спосіб, передбачені цим Кодексом або
іншими законами, контроль за
дотриманням яких покладений на органи
державної податкової служби.

Згідно п.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України
документальною перевіркою вважається
перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також дотримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
тому числі за результатами перевірок
інших платників податків.

Таким чином, висновок позапланової
документальної перевірки про
безтоварність господарських операцій
НТВФ «Промсервіс» у формі ТОВ з TOB
"Профіхолд" обґрунтований виключно
даними додаткового характеру,
одержаними з матеріалів, складених
іншими податковими органами, хоча
висновки про встановлені порушення
податкового законодавства не можуть
бути обґрунтовані винятково
додатковою інформацією, одержаною не з
первинних документів TOB "Профіхолд", а з
матеріалів стосовно іншого платника
податків. При формуванні висновків
акту перевірки TOB "Профіхолд" в
порушення вимог Порядку №984 та ст.83 ПК
України оперує повністю виключно
податковою інформацією, яка не може
бути єдиним джерелом одержання даних
для формування висновків про порушення
платником, що перевіряється, вимог
податкового законодавства.

Слід також зазначити, що відсутність
контрагента TOB "Профіхолд" за
місцезнаходженням може мати наслідки,
передбачені Законом України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців", при
застосуванні певної процедури,
встановленої цим законом, серед яких
невизнання реальності здійснення
господарських операцій, формування
податкових зобов'язань не значиться.
Така обставина не може свідчити про
обґрунтованість та законність
висновків акту від 29.10.2013р., якими поза
встановленої законодавством процедури
визнано непідтвердженою реальність
здійснення господарських операцій,
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту НТВФ «Промсервіс»
у формі ТОВ по господарським операціям
з TOB "Профіхолд", а також відсутність
ділової мети в цих операціях та намір
одержання виключно податкової вигоди.

Отже матеріалами справи та
дослідженими судом доказами повністю
спростовуються висновки акту
позапланової перевірки про порушення
позивачем податкового законодавства
у зв'язку із включенням до валових
витрат та податкового кредиту при
декларуванні податку на прибуток у І
кварталі 2011р. та ПДВ у січні, лютому 2011р.
витрат та суми ПДВ по господарським
операціям з ТОВ «Профіхолд».

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Частиною 3 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України встановлено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України: з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Частиною 2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України передбачено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладаються на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем не доведена
правомірність прийнятих податкових
повідомлень-рішень.

Враховуючи необґрунтованість
висновків акту перевірки, суд вбачає
протиправність оскаржених податкових
повідомлень-рішень, що є підставою для
їх скасування і задоволення позову
Науково-технічної виробничої фірми
"Промсервіс" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю у повному
обсязі.

Керуючись ст. 94, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов
Науково-технічної виробничої фірми
"Промсервіс" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання недійсними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від 12
листопада 2013 р. № про сплату 197500
грн. податку на прибуток та штрафних
(фінансових) санкцій 1 грн.;

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від 12
листопада 2013 р. № про сплату 158000
грн. податку на додану вартість та
штрафних (фінансових) санкцій 1 грн.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Науково-технічної
виробничої фірми "Промсервіс" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю 711(сімсот
одинадцять)грн. судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено та
підписано 14.04.2014р.

Суддя
М.М. Аракелян

Адміністративний позов
Науково-технічної виробничої фірми
"Промсервіс" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання недійсними та
скасування податкових
повідомлень-рішень задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від 12
листопада 2013 р. № про сплату 197500
грн. податку на прибуток та штрафних
(фінансових) санкцій 1 грн.;

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м. Одеси ГУ
Міндоходів в Одеській області від 12
листопада 2013 р. № про сплату 158000
грн. податку на додану вартість та
штрафних (фінансових) санкцій 1 грн.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь Науково-технічної
виробничої фірми "Промсервіс" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю 711(сімсот
одинадцять)грн. судового збору.

14 квітня 2014 року.