Справа № 809/721/14
Суддя: Мигалюк Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"11" квітня 2014 р.
Справа № 809/721/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мигалюка Ю.В.

секретаря Григорука Д.С.,

за участю сторін:

представників позивача:
Палагіцької Г.М., Василик Н.В.,

представника відповідача:
Деренько Н.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у м.
Івано-Франківську в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
Тисменицького районного споживчого
товариства до Управління Пенсійного
фонду України в Тисменицькому районі
про визнання протиправними та
скасування розрахунків, -

В С Т А Н О
В И В:

Тисменицьке районне споживче
товариство (далі - позивач) звернулося
до суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі (далі -
відповідач) про визнання протиправними
та скасування розрахунків: № 6399/04 від
05.11.2013 року та № 99/04 від 03.01.2014 року.

Представники позивача в судовому
засіданні позов підтримали, суду
пояснили, що відповідачем протиправно,
за відсутності обґрунтованих
документів, направлено оскаржувані
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, за наслідками
проведеної перевірки визначено
додаткові суми до відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах в той
час, коли за період 2009-2012 роки актами
звірок було встановлено відсутність
заборгованості по недоїмках, штрафах
та пені та відсутність порушень.
Просили позов задовольнити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечила.
Зазначила, що за наслідками проведеної
перевірки, що проводилась за
вказівками Головного управління
Пенсійного фонду України в
Івано-Франківській області від 24.07.2013
року № 4587/03 та від 07.10.2013 року було
проведено перевірку правильності
відшкодування пільгових пенсій, та
встановлено що по пенсіонеру ОСОБА_4 до
відшкодування не виставлялись
фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій. У зв'язку з
цим було проведено донарахування сум з
дати призначення пенсії до дати
формування розрахунку, а саме 33 612,20
грн., внесено зміни в програмне
забезпечення у відомості про розподіл
пільгового стажу та змінено відсотки
відшкодування підприємством фактичних
витрат на виплату і доставку пільгових
пенсій і сформовано розрахунок.
Відповідача було належним чином
повідомлено. В обґрунтування своїх
заперечень послалась на норми Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування», «Про
пенсійне забезпечення», Інструкцію
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та зареєстрованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. В
задоволенні позову просила відмовити.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, заслухавши
пояснення представників сторін,
дослідивши докази, суд дійшов до
висновку, що в задоволенні
адміністративного позову слід
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований як юридична особа в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі та згідно ч. 3 ст. 15
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (далі - Закон) є платником
страхових внесків до Пенсійного фонду
України, так як ст. 14 Закону визначає
відповідача страхувальником.

Принципи, засади і механізм
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел, а також
регулювання порядку формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, визначається положеннями
закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Порядок справляння та використання
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування визначається Законом
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 1 статті 1
Закону платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Згідно до абзацу 4 пункту 1 статті 2
вказаного Закону - для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є
фактичні витрати на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до частини 1 статті 3,
абзацу 2 пункту 1 статті 4 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування платники збору сплачують
до Пенсійного фонду України у порядку,
визначеному законодавством України.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцеві
положення Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», зокрема, передбачено, що
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди. До
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону. При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

На момент набрання чинності
Законом № 1058-ІV порядок відшкодування
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій було врегульовано
Законом України від 26.06.1997 року № 400/97-ВР
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування». Пунктом 1 статті
2 даного Закону встановлено, що для
платників цього збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 Закону, об'єктом
оподаткування є також фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку.

Відповідно до Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списками № 1 та № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затвердженим КМУ, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, що відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди зазначеним особам
пенсії призначаються за нормами цього
Закону у разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Закону України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Особам, які працювали на роботах
зі шкідливими і важкими умовами праці
та мають право на пенсію відповідно до
ст. 100 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», пенсії призначаються за
нормами цього Закону, виходячи з вимог
віку та стажу, встановлених раніше
діючим законодавством. Ст. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
який набрав чинності з 01.01.1992 року,
передбачено, що особам, які мають на
день введення в дію цього Закону повний
стаж на зазначених роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, що
давав право на пенсію на пільгових
умовах, пенсії призначаються
відповідно до вимог за віком і стажем,
встановлених раніше діючим
законодавством. При цьому
законодавством яке діяло до 01.01.1992
року не передбачалось відшкодування
підприємствами сум виплачених
пільгових пенсій. Таким чином, якщо
особа набула необхідний пільговий стаж
працюючи на підприємствах на посадах
за Списком № 1 чи № 2 та звільнилась до
01.01.1992 року, вона має право на
призначення пенсії згідно ст. 100 Закону
України «Про пенсійне забезпечення», і
відшкодування пенсії не проводиться.
Якщо особа працювала на посадах за
Списком № 1 чи № 2 як до так і після
01.01.1992 року вона має право на
призначення пенсії згідно ст. 13 ЗУ «Про
пенсійне забезпечення». Витрати на
виплату та доставку всіх пенсій
призначених відповідно до ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
до досягнення працівниками
загальновстановленого пенсійного
віку, підлягають відшкодуванню.

Якщо пенсія на пільгових умовах
призначена із взаємним зарахуванням
періодів роботи, передбачених статтями
13, 14, 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», які дали право на цю
пільгову пенсію, то відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку цих пенсій здійснюються тими
підприємствами, на яких цей стаж було
здобуто у розмірах, передбачених
частиною 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Сам порядок проведення
відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій визначено
Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Відшкодування витрат на доставку
та виплату пільгових пенсій
здійснюється автоматизованим шляхом з
використанням
програмно-технологічного комплексу
«Пільгові пенсії». При проведенні
масових перерахунків пенсій до звіту
надходять оновлення та доробки до
програмного забезпечення.

В судовому засіданні встановлено,
що Управлінням Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
проведено перерахунок фактичних
витрат на виплату та доставку пенсії,
призначеної на пільгових умовах
пенсіонеру ОСОБА_4 з дати призначення
пенсії до дати формування розрахунку.

За результатами проведення
відповідачу донараховано для
відшкодування 33 612,20 грн. фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, про що відповідача
належним чином повідомлено.

Такий перерахунок фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій проведено згідно
листів Головного управління
Пенсійного фонду в Івано-Франківській
області від 24.07.2013 року № 4587/03 та від
07.10.2013 року щодо перевірки правильності
відшкодування пільгових пенсій
територіальними управліннями, за
результатами виявлено, що по
пенсіонеру ОСОБА_4 не виставлялись до
відшкодування фактичні витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій, а
тому було проведено донарахування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій з дати
призначення пенсії до дати формування
розрахунку та донараховано суму в
розмірі 33 612,20 грн.

Згідно пункту 6.8 вказаної
Інструкції підприємства щомісячно до
25-го числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Таким чином обов'язок визначення
сум відшкодування витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій покладено на
Пенсійний фонд, а позивач в свою чергу
зобов'язаний до 25-го числа щомісячно
здійснити відшкодування зазначених
витрат в розмірах визначених
територіальними органами Пенсійного
фонду України. Підставою для
відшкодування вказаних сум є
відповідні розрахунки цих витрат, які
надсилаються підприємству.

Відповідачем супровідним листом
від 05.11.2013 року такий розрахунок було
надіслано позивачу (а.с. 11-18).

На підставі даного розрахунку у
позивача виник обов'язок відшкодувати
відповідачу витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій включених за
період з січня 2009 року по листопад 2013
року в загальній сумі 33 612,20 грн.

Окрім цього, відповідачем за
результатами зазначеної перевірки по
пенсійній справі ОСОБА_4 25.10.2013 року
внесено зміни в програмне
забезпечення, а саме: у відомості про
розподіл пільгового стажу, та змінено
відсотки відшкодування підприємствами
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, сформовано
розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій від 05.11.2013
року № 6399/04, який надісланий позивачу.

Розрахунок фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій №
99/04 від 03.01.2014 року також було
сформовано позивачу з урахуванням
наведеного вище.

Посилання представників
позивача на акти звірок і результати
перевірок за попередні періоди суд
приймає до уваги, однак дані обставини
не можуть бути підставою для
скасування розрахунків, прийнятих
відповідачем за наслідками проведеної
перевірки та встановлення порушень.

За таких обставин позов
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, ст. 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбаченому
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки встановлені статтею
254 КАС України.

Постанова складена в повному обсязі
16.04.2014 року.

Суддя (підпис)
Мигалюк Ю.В.