Справа № 808/1741/14
Суддя: Шара Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року об 11 год. 40 хв. Справа №
808/1741/14 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Шари І.В.

за участю секретаря судового засідання
Пелеха С.І.

представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Орджонікідзевському районі
м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства
«Завод «Львівсільмаш», м. Запоріжжя

про відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2014 року до Запорізького
окружного адміністративного суду (далі
- суд) надійшов позов від Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя (далі - УПФУ у
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя, позивач) до Публічного
акціонерного товариства «Завод
«Львівсільмаш» (далі - ПАТ «Завод
«Львівсільмаш», відповідач), в якому
позивач просить стягнути на його
користь з відповідача 139418,22 грн. по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Позов обґрунтований тим, що
відповідачем порушуються вимоги
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» від
27.06.1997 №400/97-ВР (далі - Закон України
№400/97-ВР), Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05.11.1992 №1788-ХІІ (далі -
Закон України №1788-ХІІ) та Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі
- Закон України №1058-IV), згідно з якими
усі підприємства незалежно від форм
власності та господарювання, галузевої
належності та виду діяльності повинні
відшкодовувати витрати Пенсійного
фонду України на виплату та доставку
пенсій, призначених відповідно до п.п.
«б»-«з» ст.13 Закону України №1788-ХІІ до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України №1788-ХІІ, наслідком чого стала
заборгованість відповідача перед
бюджетом Пенсійного фонду України.
Загальна сума фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за період з листопада 2013 року до січня
2014 року включно становить 139418,22 грн.,
яка відповідачем не відшкодована.

Ухвалою суду від 11.03.2014 року відкрито
провадження в адміністративній справі
№808/1741/14 та призначено судове засідання
на 02 квітня 2014 року. Зазначена ухвала та
судова повістка були направлені на
юридичні адреси сторін рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
поштового відправлення, та отримана їх
уповноваженими особами, про що
свідчать вказані рекомендовані
повідомленні.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, 02.04.2014 подав до
суду клопотання про розгляд справи за
його відсутністю та зазначив, що позов
підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, клопотань та
заяв від відповідача на адресу суду не
надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у
разі неприбуття відповідача, належним
чином повідомленого про дату, час і
місце судового розгляду, без поважних
причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

З огляду на викладене, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності сторін на підставі наявних
у ній доказів.

Згідно з ч. 1 ст.41 КАС України суд під час
судового розгляду адміністративної
справи здійснює повне фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу. У разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

Публічне акціонерне товариство «Завод
«Львівсільмаш» (ідентифікаційний код
05786134) 06.07.1993 зареєстроване як юридична
особа за адресою: 69035, м. Запоріжжя,
Орджонікідзевським район, вул.
Суворова, буд. 4, - що підтверджується
витягом з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) по Запорізькій області станом
на 31.01.2014, копія якого міститься в
матеріалах адміністративної справи
(а.с. 106).

ПАТ «Завод «Львівсільмаш» відповідно
до Закону України №400/97-ВР є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, а також платником
страхових внесків відповідно до Закону
України №1058-ІV.

Відповідно до виданих відповідачем
довідок про підтвердження наявного
трудового стажу для призначення
пенсії, громадянам ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 на підставі п.п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України №1788-ХІІ призначені
пільгові пенсії.

Згідно із розрахунком боргу від 25.02.201
№3221/02 та докладним розрахунком боргу
(за кожним пенсіонером окремо) від
25.02.2014 №3222/02, відповідачем не
відшкодуються УПФУ в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя фактичні витрати на виплату
та доставку пенсій за віком,
призначених на пільгових умовах
відповідно до п.п. «б»-«з» ст. 13 Закону
України №1788-ХІІ з листопада 2013 року до
січня 2014 року включно та станом на
25.02.2014 сума витрат становить 139418,22 грн.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачу своєчасно надсилались
повідомлення - Розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України №1058-ІV, в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів «б» -
«з» ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, але
сума заборгованості ПАТ «Завод
«Львівсільмаш» сплачена не була.

Враховуючи несплату суми
заборгованості у добровільному
порядку позивач звернувся до суду з
позовом до ПАТ «Завод «Львівсільмаш»
про відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми законодавства,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 1 Закону України № 400/97-ВР
визначено, що платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є суб'єкти підприємницької
діяльності незалежно від форм
власності, їх об'єднання, бюджетні,
громадські та інші установи та
організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Відповідно до абзацу 4 п.1 ст. 2 Закону
України №400/97-ВР об'єктом оподаткування
є фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Статтею 13 Закону України №1788-ХІІ
визначені категорії працівників, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах. До 17.02.2000 вказана
стаття, крім визначення категорій
працівників, які мають право на пенсію
за віком на пільгових умовах,
регулювала порядок внесення
підприємствами та організаціями плати
до Пенсійного фонду, що покривала
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначений відповідно до п.п. «б» - «з»
ст. 13 Закону України №1788-ХІІ.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законів України» від 17.02.2000
норму що регулювала дане питання у ст. 13
Закону України №1788-ХІІ виключено та
врегульовано порядок покриття витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій шляхом введення окремого виду
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування у Закон України №400/97-ВР,
яким передбачено, що платники збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, передбачені п. 1 цього
Закону, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірах, встановлених
ст. 4 цього Закону, що визначається у
відсотковому відношенні до об'єкта
оподаткування, який передбачено ст. 2
цього Закону. Суб'єкти підприємницької
діяльності, незалежно від форми
власності, повинні сплачувати збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування у 100% розмірі від об'єкта
оподаткування, яким є фактичні витрати
на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п.п. «б»- «з»
ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 Закону
України №1788-ХІІ.

Цей порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України не змінився у
зв'язку з набранням Законом України
№1058-ІV.

Закон України №1058-ІV визначає принципи,
засади і механізм функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду.

Виходячи з приписів п.16 розділу 15
Прикінцевих положень Закону України
№1058-ІV до приведення законодавства
України у відповідність із цим Законом
закони України, інші
нормативно-правові акти
застосовуються в частині, що не
суперечать цьому Закону. Положення
Закону України №1788-ХІІ застосовується
в частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Відповідно до п. «б» ст.13 Закону України
№1788-ХІІ, на пільгових умовах мають
право на пенсію за віком, незалежно від
місця останньої роботи, працівники,
зайняті повний робочий день на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Список №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, що дають право на
пенсію за віком на пільгових умовах,
застосовуються на підприємствах, в
установах і організаціях незалежно від
їх підпорядкування і форм власності.

Пільговий стаж обчислюється за
фактичною тривалістю роботи із
шкідливими і важкими умовами праці
згідно з довідками підприємств.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону
України №1058-ІV пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах або за
вислугу років, які відповідно до
законодавства, що діяло раніше, мали
право на пенсію на пільгових умовах або
за вислугу років, здійснюється згідно з
окремим законодавчим актом через
професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України №1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до ст. 27 та з
урахуванням норм ст. 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до ст. 26 Закону України
№1058-ІV особи мають право на призначення
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 60 років, жінками - 55 років та
наявності страхового стажу не менше
п'яти років.

Постановою правління Пенсійного фонду
України затверджено Інструкцію про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстровану у Міністерстві
юстиції України від 16.04.2004 № 64/8663 (далі -
Інструкція № 21-1).

Згідно з пп. 4.11. п. 4 Інструкції № 21-1,
підприємства, на яких працівники
вийшли на пенсію на пільгових умовах,
понад суми зборів, нарахованих за
вищезазначеними тарифами, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
витрати на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до п. п. «б» - «з»
ст. 13 Закону України №1788-ХІІ, до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого ст. 12 цього Закону,
у розмірах - 100 % по пенсіях, починаючи з
1996 року.

Відповідно до пп.6.1 п.6 Інструкції №21-1,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
№1058-IV в таких розмірах: для платників,
зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень цього Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір
сум до відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону. П. 6.5 визначає, що
розрахунки складаються на підставі
відомостей відділів з призначення
пенсій органів Пенсійного фонду
України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії. Тобто,
нормативно правовим актом на органи
Пенсійного фонду України покладено
обов'язок визначати розмір
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

У п. 6.8. Інструкції зазначено, що
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні суму фактичних витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та інше), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин.

Матеріалами справи встановлено, що
відповідачу своєчасно надсилались
розрахунки фактичних витрат на виплату
і доставку пільгової пенсії
пенсіонеру, що має право на пільгову
пенсію на підприємстві відповідача з
листопада 2013 року до січня 2014 року
включно.

Вищевказаними розрахунками фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій
підтверджується розмір (пропорційно до
стажу роботи) суми до відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсії, призначеної ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14 .

Крім того, судом досліджено довідки про
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсії, видані
відповідачем вищезазначеним
пенсіонерам, які працювали на роботах
за Списками №2. Також, судом досліджено
протоколи призначення пенсій,
розрахунки стажу вищевказаних
пенсіонерів, яким призначено пенсію за
віком на пільгових умовах та довідки
про розмір виплаченої пенсії за з
листопада 2013 року до січня 2014 року
включно ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14.

Розрахунки фактичних витрат
відповідачем не оскаржувались та є
чинними.

Наявні матеріали справи свідчать про
те, що відповідачем в порушення вимог
Законів України «Про пенсійне
забезпечення», «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», не відшкодовано у
повному обсязі суму фактичних витрат
на виплату та доставку пенсії,
нарахованої і виплаченої органами
Пенсійного фонду України з листопада
2013 року до січня 2014 року,
вищезазначеним пенсіонерам, у зв'язку з
чим, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 11 КАС України, розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Під час розгляду справи відповідач
доказів сплати заборгованості не
надав, проти позову не заперечив,
доводи позивача не спростував.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що заявлені позивачем вимоги
є доведеними, обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Відповідно до приписів п. 4 ст. 94 КАС
України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а
відповідачем - фізична чи юридична
особа, судові витрати, здійснені
позивачем, з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 11, 71, 94, 158-163, 167 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Завод «Львівсільмаш» (69035,
м. Запоріжжя, вул. Суворова,
буд. 4; ; п/р 7250, МФО
325321, Банк: Західне ГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» м. Львів) заборгованість у
розмірі 139418,22 грн. (сто тридцять дев'ять
тисяч чотириста вісімнадцять гривень 22
копійки) по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «б»-«з»
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на рахунок управління
Пенсійного фонду України в
Орджонікідзевському районі м.
Запоріжжя: 69057, м.
Запоріжжя, вул. Гагаріна, 2-Б, , р/р 1080, МФО 313957, банк:
Запорізьке обласне управління ВАТ
«Державний ощадний банк України».

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
(підпис)
І.В.Шара

Постанова
не набрала законної сили.

Суддя

І.В. Шара