Справа № 2а-9488/11/2670
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/26458/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу окружного адміністративного
суду міста Києва від 06 липня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України у Київській
області про визнання бездіяльності
протиправною,

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Київській області про визнання
бездіяльності протиправною.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Ухвалою судді окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 липня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 березня
2012 року, відмовлено у відкритті
провадження у справі.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення, а справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (в редакції, на час вчинення
оскаржуваної процесуальної дії) до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України компетенція адміністративних
судів поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Суб'єкт владних повноважень - орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень (пункт 7 частини 1 статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Частиною 2 статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що компетенція
адміністративних судів не поширюється
на публічно-правові справи, що належить
вирішувати в порядку кримінального
судочинства.

У рішенні Конституційного Суду України
від 23 травня 2001 року №6-рп/2001 зазначено,
що кримінальне судочинство - це
врегульований нормами
Кримінально-процесуального кодексу
України порядок діяльності органів
дізнання, попереднього слідства,
прокуратури і суду (судді) щодо
порушення, розслідування, розгляду і
вирішення кримінальних справ, а також
діяльність інших учасників
кримінального процесу -підозрюваних,
обвинувачених, підсудних, потерпілих,
цивільних позивачів і відповідачів, їх
представників та інших осіб з метою
захисту своїх конституційних прав,
свобод та законних інтересів.

Захист прав і свобод людини не може
бути надійним без надання їй
можливості оскаржити до суду окремі
процесуальні акти, дії чи
бездіяльність органів дізнання,
попереднього слідства, прокуратури і
суду. Але таке оскарження може
здійснюватись у порядку, встановленому
Кримінально-процесуальним кодексом
України, оскільки діяльність посадових
осіб органів міліції, прокуратури має
свої особливості і не належить до
управлінської сфери.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 в своїй позовній заяві ставить
питання про визнання протиправною
бездіяльності Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Київській області з приводу
невручення їй постанови про скасування
запобіжного заходу у вигляді підписки
про невиїзд в період з 29 квітня 1999 року
по 12 липня 2010 року.

З огляду на зміст правовідносин, які
виникли між сторонами у цій справі, та
заявлених вимог позивача, суди
попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку про те, що
оскаржувані позивачем дії не пов'язані
зі сферою управлінської діяльності,
тобто не врегульовані нормами Кодексу
адміністративного судочинства
України, що виключає можливість
розгляду поданого позивачем позову в
порядку адміністративного
судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції,
враховуючи вимоги пункту 1 частини 1
статті 109 Кодексу адміністративного
судочинства України, дійшов
правильного висновку про наявність
підстав для відмови у відкритті
провадження в адміністративній справі.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
процесуального права при ухвалені
оскаржуваних судових рішень

За таких обставин, судові рішення суду
першої та апеляційної інстанцій є
законними та обґрунтованими, підстав
для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу окружного
адміністративного суду міста Києва від
06 липня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 березня 2012 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Київській області про визнання
бездіяльності протиправною - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В.
Білуга

А.Ф. Загородній

З оригіналом згідно

Помічник судді О.П.
Торута