Справа № 806/7900/13-а
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

"09" квітня 2014 р.
Справа № 806/7900/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Євпак В.В.

суддів:
Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

при секретарі
Волянській О.В. ,

за участю представника позивача
Мамедова А.В.,

представника відповідача Вицке О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"26" лютого 2014 р. у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю " Юка-Інвест" до
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення ,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2010 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юка-Інвест"
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Житомирському районі про скасування
податкового повідомлення-рішення від
26.03.2010 р. №/0.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 26 лютого 2014
року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
податкове повідомлення-рішення
№ /0 від 26.03.2010 р.,
винесене Державною податковою
інспекцією у Житомирському районі.

В апеляційній скарзі Житомирська
об'єднана державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить судове
рішення скасувати та прийняти нове про
відмову у задоволенні позову. Зокрема,
апелянт посилається на те, що при
складанні податкової звітності з
податку на прибуток ТОВ "Юка-Інвест" не
враховано результатів виїзної
планової перевірки з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 18.06.2006 року по
30.06.2009 рік, в ході якої встановлено, що
позивачем занижено об'єкт
оподаткування на суму 5110200,00грн., про що
складено акт №2380/23-0/34400718/0110 від 16.12.2009
року.

Переглянувши судове рішення, матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
державною податковою інспекцією у
Житомирському районі,
правонаступником якої є Житомирська
ОДПІ, проведена камеральна перевірка,
про що складено акт від 19.03.2010 р. № 429/15-0.

Перевіркою встановлено заниження
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Юка- Інвест" податку
на прибуток в декларації з податку на
прибуток за 2009 рік на 263759,00 грн.

Підставою для такого висновку став акт
виїзної планової перевірки товариства
з питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 18.06.2006р. по 30.06.2009 року від 16.12.2009
р. № 2380/23-0/34400718/0110.

Камеральною перевіркою встановлено, що
підприємством подано декларацію з
податку на прибуток за 2009 рік, в якій
відображено по р.04.9 (від'ємне знамення
об'єкта оподаткування попереднього
податкового року) сума 5324121,0 грн. За
результатами планової виїзної
перевірки, акт від 16.12.2009 року №
2380/23-0/34400718 підприємству по результатах
діяльності 2008 року було зменшено
від'ємне значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток на
5110200,00 грн. На порушення п.6.1. ст. 6 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.97 р. № 283/97-ВР та
Порядку складання декларації з податку
на прибуток, що затверджений наказом
ДПА України від 29.03.03 №143 підприємством
безпідставно віднесено до валових
витрат сума ряд. 04.9 (від 'ємне значення
об'єкта оподаткування попереднього
податкового року) 5110200,0 грн..

За наслідками проведеної перевірки
посадовими особами Житомирської ОДПІ
у Житомирській області прийнято
податкове-повідомлення рішення від
26.03.2010 р. № /0 про донарахування
позивачу податкових зобов'язань з
податку на прибуток підприємств всього
в сумі 277509,00 грн., із них 263759,00 грн. -
основний платіж та 13750,00 грн. - штрафна
(фінансова) санкція.

Відповідно до постанови Житомирського
окружного адміністративного суду від
15.03.2011, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2011,
позов задоволено: скасоване податкове
повідомлення-рішення від 26.03.2010
№/0 у зв'язку з його незаконністю.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України №к/9991 /48863/11 від 20
листопада 2013 р. вищезазначені судові
рішення були скасовані, а справа
направлена на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

З акту планової перевірки від 16.12.2009 р.
№ 2380/23-0/34400718/0110 вбачається, що
позивачем на порушення п.п.5.2.1 п.5.2, ст.5,
п.п.7.3.3 п.7.3, ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємства"
від 22.05.1997 р. №283/97-ВР, віднесено до
складу валових витрат курсову різницю
нараховану в сумі 5 110 200 гри., на суму
непогашеного кредиту банку АКБ Форум
(іден. код 21574573) згідно договору від
27.07.2007р. №0002/07/52-КL (а.с. 110-112).

Курс долара станом на 30.09.2008, який
складав - 4,86 грн., на 30.11.2008 - 6,74 грн., на
30.12.2008 - 7,70 грн. Зростання курсу дол. США
вплинуло на зростання валових витрат в
частині перерахунку заборгованості по
фінансовим кредитам в іноземній
валюті. Різниця між курсами, що
відноситься на валові витрати: 2,84 грн. х
1 800 000 млн. дол. = 5 110 200 грн. (дана позиція
податкового органу викладена в Листі
Державної податкової адміністрації
"Щодо розгляду та погодження проекту
постанови КМУ про курсові різниці" від
01.09.2009р.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Відповідачем не надано доказів до суду
про невикористання отриманого
фінансового кредиту в господарській
діяльності позивача.

Відповідно до підпункту 7.9.1 п. 7.9 ст. 7
Закону "Про оподаткування прибутку
підприємств" не включаються до
валового доходу і не підлягають
оподаткуванню кошти, залучені
платником податку у зв'язку з
отриманням фінансових кредитів від
інших осіб-кредиторів, а також
поверненням основної суми фінансових
кредитів, наданих платником податку
іншим особам-дебіторам.

Підпунктом 7.9.2 п. 7.9 ст. 7 Закону "Про
оподаткування прибутку підприємств"
встановлено, що не включаються до
валових витрат кошти або майно, надані
платником податку у зв'язку з
поверненням платником податку
основної суми кредиту, в тому числі
частини консолідованого іпотечного
боргу при погашенні іпотечного
сертифіката участі, але не більше суми,
сплаченої за придбання такого
сертифіката, іншим особам-кредиторам, а
також з наданням кредиту іншим
особам-дебіторам, викупу (заміни)
однієї частки консолідованого
іпотечного боргу на іншу відповідно до
закону.

Підпунктом 7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" встановлено, що у разі
продажу (погашення) заборгованості (її
частини), або умовного продажу
(погашення) заборгованості, платник
податку повинен визнати прибуток або
збиток від такої операції, що
розраховується як різниця між
балансовою вартістю такої
заборгованості (її частини) на початок
звітного періоду чи на дату її
оприбуткування (виникнення), залежно
від того, яка подія сталася пізніше, та
балансовою вартістю такої
заборгованості (її частини) на дату її
продажу (погашення).

Прибуток, отриманий внаслідок такого
перерахунку, збільшує валові доходи
платника податку - кредитора та валові
витрати платника податку - дебітора, а
збиток, отриманий внаслідок такого
перерахунку, збільшує валові витрати
платника податку - кредитора та валові
доходи платника податку - дебітора
податкового періоду, протягом якого
відбувся такий продаж (погашення).

Отже суд першої інстанції дійшов
обгрунтованого висновку про те, що
підпунктом 7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону прямо
встановлено право позивача на валові
витрати щодо курсової різниці,
нарахованої на суму непогашеного
валютного кредиту.

Суд врахував викладений у п. 4
мотивувальної частини ухвали
Конституційного Суду України від 14
березня 2002 р. N 1-у/2002 (справа N 2-12/2002)
висновок про те, що норма ст. 7 Закону
"Про оподаткування прибутку
підприємств" встановлює однаковий для
всіх випадків порядок віднесення
курсових різниць до складу валових
витрат чи валових доходів.

Правомірність відображення у
податковому обліку платників податків
курсових різниць за кредитами в
іноземній валюті підтверджується
також судовою практикою та
роз'ясненнями (лист Судової палати у
господарських справах Верховного Суду
від 23.12.2003р. "Судова практика вирішення
спорів, пов'язаних із застосуванням
законодавства про оподаткування
суб'єктів підприємництва").

Крім того встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 16.09.2010 року,
залишеної без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.22010 року, скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ в
Житомирському районі №1/0 від
21.12.2009 року.

Постанова суду набрала законної сили.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції.

За таких підстав апеляційна скарга
підлягає залишенню без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від "26" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Повний текст cудового рішення
виготовлено "11" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Товариство з
обмеженою відповідальністю "
Юка-Інвест" вул.Звягельська
10,с.Оліївка,Житомирський район,
Житомирська область,12402

3- відповідачу/відповідачам: Державна
податкова інспекція у Житомирському
районі Житомирської області пл.
Перемоги, 2,м.Житомир,10014

- ,