Справа № 417/20/14-а
Суддя: Васильєва І. А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Логвіненко
Суддя-доповідач - Васильєва І. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №417/20/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Васильєвої І.А., Яманко В.Г.,
Казначеєва Е.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Марківському районі
Луганської області на постанову
Марківського районного суду
Луганської області від 21 лютого 2014
року у справі № 417/20/14-а за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в Марківському районі
Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
перерахунок і виплату пенсії
державного службовця,-

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області, в якому просив визнати
протиправними дії (бездіяльність)
Управління Пенсійного фонду України в
Марківському районі щодо відмови
ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку пенсії
з урахуванням усіх складових
заробітної плати (отриманих виплат), що
повинні входити у розрахунок пенсії, а
саме: матеріальної допомоги на
оздоровлення та для вирішення
соціально-побутових питань, та сум
нарахованої індексації за останні 24
календарні місяці роботи, на які були
нараховані та фактично сплачені
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та стягнення
заборгованості з цих виплат за період з
29 квітня 2010 року по теперішній час,
зобов'язати Управління Пенсійного
фонду в Марківському районі провести
перерахунок нарахованої ОСОБА_2 пенсії,
починаючи з 29 квітня 2010 року по
теперішній час, в розмірі 90 % виходячи з
усіх складових заробітної плати
(отриманих виплат), у тому числі
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань та сум виплаченої позивачу
щомісячної індексації заробітної
плати за останні 24 календарні місяці
роботи, на які були нараховані та
фактично сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та сплачувати
її у подальшому у перерахованому
розмірі, стягнути з Управління
Пенсійного фонду в Марківському районі
на користь позивача недоотриману суму
пенсії за період з 29 квітня 2010 року по
теперішній час (а.с. 2-6).

Ухвалою Марківського районного суду
Луганської області від 07 лютого 2014
року адміністративний позов ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
перерахунок і виплату пенсії
державного службовця за період часу з 29
квітня 2010 року по 05 серпня 2013 року
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду без
поважних причин (а.с. 21).

Постановою Марківського районного
суду Луганської області від 21 лютого
2014 року позов ОСОБА_2 задоволений
частково, визнано неправомірними дії
Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області щодо відмови ОСОБА_2 у
здійсненні перерахунку пенсії з
урахуванням усіх складових заробітної
плати (отриманих виплат), що повинні
входити у розрахунок пенсії:
матеріальної допомоги та індексації за
останні 24 календарних місяці роботи, на
які були нараховані та фактично
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
(соціальне) страхування та зобов'язано
Управління Пенсійного Фонду України в
Марківському районі Луганської
області здійснити ОСОБА_2 перерахунок
та виплату пенсії державного
службовця, з 01 грудня 2013 у розмірі 90%
від заробітної плати з урахуванням
всіх її складових (отриманих виплат), у
тому числі, сум матеріальної допомоги
та суми індексації за останні 24
календарних місяці роботи. Іншу
частину позову залишено без
задоволення (а.с. 30-34).

Відповідач з постановою суду першої
інстанції не погодився, подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.
Просив скасувати постанову суду першої
інстанції, та прийняти нову, якою
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі (а.с. 37-38).

В доводах апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що ст. 33 Закону
України «Про державну службу» та
постановою Кабінету Міністрів України
№865 передбачено, які саме надбавки
застосовуються для призначення
(перерахунку) пенсії, тому перерахунок
пенсії позивачу можливо здійснити лише
враховуючи заробіток, який складається
з посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років.

Крім того, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції не взято до
уваги і, як наслідок не застосовані
вимоги статті 37 Закону України «Про
державну службу», які на час звернення
за перерахунком пенсії 25 жовтня 2013 року
існують в іншій редакції. А саме,
відповідно до Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року
текст статті 37 Закону України «Про
державну службу» викладено в новій
редакції, в якій не передбачено
збільшення пенсії у разі наявності
стажу понад 10 років на державній
службі. Нова редакція діє з 01 жовтня 2011
року. Цією статтею зазначено, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% суми їх заробітної плати.
Проте суд першої інстанції зобов'язує
здійснити перерахунок пенсії у розмірі
90% заробітної плати з урахуваннями
інших виплат, що привело до
неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання суду
апеляційної інстанції не з'явились, про
дату, час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином. За
приписами п.2 ч.1 ст.197 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд справи колегією суддів
здійснюється в письмовому провадженні
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної
скарги. Суд апеляційної інстанції
може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з 29 квітня 2010 року
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області та отримує пенсію державного
службовця (а.с. 17-18).

Загальний стаж роботи позивача - 35
років 5 місяців 20 днів, стаж державної
служби - 22 роки 11 місяців 11 днів, отримує
пенсію в розмірі 90% від заробітної
плати (а.с. 17).

25 листопада 2013 року позивач звернулась
з письмовою заявою до Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області щодо перерахунку пенсії
згідно з Законом України «Про державну
службу» (а.с. 7).

Як вбачається з рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області від 25 листопада 2013 року,
позивачці було відмовлено в
перерахунку пенсії з додаванням
заробітної плати, посилаючись на те,що
згідно ст. 33 Закону України «Про
державну службу», заробітна плата
державного службовця складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранг,надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок (а.с.
11).

З наданої позивачем довідки про
складові заробітної плати (за останні 24
календарні місяці роботи або будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» від 25 листопада 2013
року вбачається, що з 01 січня 2008 року по
28 квітня 2010 року позивачці було
нараховані: матеріальна допомога та
індексація, на всі виплати, включені в
довідку, нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01 січня 2011 року - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с. 14-16).

Між сторонами немає розбіжностей щодо
обставин справи, встановлених судом
першої інстанції та апеляційним судом.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
перерахунок пенсії позивачу повинен
здійснюватися з усіх сум заробітної
плати, на які нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого суд вирішує справи
відповідно до Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

В частині 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» від 24 березня 1995 року
№108/95ВР встановлено, що заробітна плата
це винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Частина 2 ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» вказує, що в структуру
заробітної плати входить також
додаткова заробітна плата, яка
визначена як винагорода за працю понад
установлені норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантії і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом України «Про державну службу».

Відповідно до статті 33 Закону України
«Про державну службу» від 16 грудня 1993
року №3723-ХІІ заробітна плата державних
службовців складається з посадових
окладів, премій, доплати за ранги,
надбавки за вислугу років на державній
службі та інших надбавок. При цьому
саме на Кабінет Міністрів України
покладається регулювання питань
оплати праці державних службовців,
встановлення розмірів посадових
окладів, надбавок, доплат, матеріальної
допомоги.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що матеріальна допомога
на оздоровлення, матеріальна допомога
на вирішення соціально-побутових
потреб, індексація входили до системи
оплати праці державного службовця.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» від 5
листопада 1991 року №1788-XII врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Згідно до статті 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV
визначає виплати (доходи), що
враховуються в заробітну плату (дохід)
застрахованої особи для обчислення
пенсії. Так, зокрема до такого доходу
(заробітної плати) враховуються: суми
виплат, отримуваних застрахованою
особою після набрання чинності цим
Законом, з яких згідно з цим Законом
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Порядок обчислення заробітної плати
для перерахунку пенсії державного
службовця установлений постановами
Кабінету Міністрів від 31 травня 2000 року
№ 865 та від 23 квітня 2003 року № 581.

Пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів
України від 31 травня 2000 року № 865 із
змінами і доповненнями передбачено, що
особи, які вийшли на пенсію згідно
Закону України «Про державну службу»
мають право на перерахунок пенсій, але
лише за умови підвищення заробітної
плати державним службовцям після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року «Про внесення змін до
Закону України «Про державну службу».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 квітня 2003 року № 581 встановлено,
що у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України після
набрання чинності Законом України від
16 січня 2003 року № 432-IV «Про внесення
змін до Закону України «Про державну
службу» заробітна плата для
перерахунку пенсії пенсіонерам, яким
пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України «Про державну
службу», визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент
перерахунку пенсії продовжують
працювати на посаді, з якої призначено
пенсію, - на підставі поданої довідки
про одержувану заробітну плату на
момент перерахунку; 2) іншим
пенсіонерам - на підставі документів,
поданих на час перерахунку, виходячи із
сум заробітної плати, яку одержує
працюючий державний службовець на
відповідній посаді, з якої призначено
(перераховано) пенсію, на момент
виникнення права на перерахунок. При
цьому, премія та інші надбавки
враховуються в середніх розмірах
стосовно визначених законодавством
таких виплат у відповідному державному
органі, з якого особа вийшла на пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок, якщо вони були фактично їй
встановлені.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
відповідно до Постанови правління
Пенсійного фонду України «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду міста Києва по
справі № 2а-4753/09/2670» від 14 лютого 2011 року
№ 5-1, якою затверджено форму довідки
про складові заробітної плати (за
останні 24 календарні місяці роботи або
за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед зверненням за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", в довідці
міститься графа «Інші виплати*», до
якої вносяться відомості про отримані
особою виплати, для яких не передбачені
окремі графи, з подальшим
розшифруванням цих виплат в рядку
«*Інші виплати» та зазначено, що на всі
виплати, включені в довідку, нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування. Також, в довідці
зазначається на підставі яких
первинних документів зазначена
довідка видана (особових рахунків,
платіжних відомостей або інших
документів про нараховану та сплачену
заробітну плату).

Таким чином, з аналізу зазначеного
вбачається, що в довідці вказуються всі
виплати, які були фактично отримані
особою, які підтверджуються первинними
документами та на які нараховано
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування, а з 01
січня 2011 року - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Судова колегія звертає увагу, на те, що
у відповідності до вимог ст. 161 ч.2
Кодексу адміністративного судочинства
України, при виборі правової норми, що
підлягає застосуванню до спірних
правовідносин, суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстав, передбаченої п.1 частини
першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Аналогічна правова позиція
викладена в постановах Верховного суду
України від 20 лютого 2012 року справа
№21-430а11, від 14 травня 2013 року справа
№21-125а13, від 28 травня 2013 року справа
№21-97а13.

Посилання апелянта щодо застосування
вимог статті 37 Закону України «Про
державну службу», яка на час звернення
за перерахунком пенсії 25 листопада 2013
року існує в іншій редакції, судова
колегія не приймає до уваги з наступних
підстав.

Колегія суддів зазначає, що
відповідно до статті 37 Закону
України "Про державну службу", в
редакції чинній на час звернення за
призначенням пенсії (29.04.2010 року) за
кожний повний рік роботи понад 10 років
на державній службі пенсія
збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати.

Тому, колегія суддів вважає вірним
висновок суду першої інстанції, що
позивач має право отримувати пенсію в
розмірі 90 % від розрахованої заробітної
плати, оскільки на час призначення їй
пенсії, під час якого були порушені
права позивача, пенсія була призначена
у такому відсотковому відношення
відповідно до діючої на той час
редакції ст. 37 Закону України № 3723. Крім
того, у відповіді наданої Управлінням
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області на адресу позивача від 25
листопада 2013 року №2236/02, Управлінням
Пенсійного Фонду зазначено загальний
відсоток розрахунку пенсії від
заробітку - 90% (а.с. 17).

Крім того, колегія суддів зазначає, що в
2013 році позивач звернулась до
відповідача не за новим перерахунком
розміру її пенсії в розумінні ст. 37-1
Закону України № 3723, а за відновленням
своїх прав, порушених при призначені їй
пенсії, під час якого при обрахунку її
заробітної плати для призначення
пенсії були враховані не всі складові
заробітної плати.

Додатково судова колегія зазначає, про
те, що у відповідності до п.2 перехідних
положень Закону України № 3668,
обмеження пенсії (щомісячного
довічного грошового утримання)
максимальним розміром, встановленим
цим Законом, не поширюється на
пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне
довічне грошове утримання) призначена
до набрання чинності цим Законом.
Вказаний Закон набрав чинності з 01
жовтня 2011 року, а пенсія ОСОБА_2
призначена з 29 квітня 2010 року.

На підставі викладеного, судова
колегія робить висновок, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального
права, що відповідно до вимог ст. 200
Кодексу адміністративного судочинства
України є підставою для залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
судового рішення без змін. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Марківському районі Луганської
області на постанову Марківського
районного суду Луганської області від
21 лютого 2014 року у справі № 417/20/14-а -
залишити без задоволення.

Постанову Марківського
районного суду Луганської області від
21 лютого 2014 року у справі № 417/20/14-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили. Ухвала прийнята за
наслідками розгляду в письмовому
проваджені набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі.

Колегія суддів
І.А. Васильєва

В.Г. Яманко

Е.Г. Казначеєв