Справа № 405/1209/14-а
Суддя: Драний В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 405/1209/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2014 року Ленінський районний
суд м. Кіровограда у складі:

головуючого -судді: Драного В.В.

при секретарі Дудко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ УМВ України в
Кіровоградській області Люльченка
Ігоря Олеговича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить суд визнати дії інспектора ДПС
взводу ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ
УМВ України в Кіровоградській області
Люльченко Ігоря Олеговича
неправомірними та скасувати постанову
в справі про адміністративне
правопорушення серії ПС 1 № 350969 від
17.01.2014 року про притягнення її до
адміністративної відповідальності,
посилаючись на порушення норм чинного
законодавства України при її
складанні. Вказала, що 17.01.2014 року
відповідачем було винесено постанову
про накладення щодо неї
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу 255 грн. за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. З вказаним
висновком та постановою відповідача не
погоджується, оскільки дорожній знак
«Зупинка заборонено» було перекрито
вантажним автомобілем, який було
припарковано на проїзній частині,
одразу за перехрестям вулиць В.
Перспективної та Преображенської. В
зв'язку з чим вона не була належним
чином проінформована про заборону
зупинки, встановлену дорожнім знаком у
зв'язку з чим підстав для складання
постанови не було. Вважає, що
оскаржуваною постановою неправомірно
накладено адміністративне стягнення, а
тому вона є незаконною і підлягає
скасуванню, а провадження в справі про
адміністративне правопорушення
закриттю.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала заяву, в якій просить
розглядати справу без її участі,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідч в судове засідання не
з'явився, належним чином повідомлений
про час, дату і місце розгляду справи,
причин неявки суду не повідомив,
письмових заперечень не надав.

Суд, керуючись ч.4 ст. 128 КАС України,
ухвалив розглядати справу у
відсутності відповідачів на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд на
підставі ст. 10 КАС України, згідно з
якою усі учасники адміністративного
процесу є рівними та ст. 11 КАС України,
згідно з якою розгляд і вирішення справ
у адміністративних судах здійснюється
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними доказів, дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню частково за наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
постанови серії ПС 1 № 350969, складеної
17.01.2014 року інспектором ДПС взводу ДПС
ДАІ при Кіровоградському МВ УМВ
України в Кіровоградській області
Люльченко І.О., 17.01.2014 року о 10:15 год.
ОСОБА_1 в м. Кіровограді
по вул. Преображенській не виконала
вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинка
заборонена» та здійснила зупинку у
зоні його дії, чим порушила вимогу п. 8.1
ПДР України, тобто вчинила
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно до ст. 287 КУпАП постанову по
справі про адміністративне
правопорушення може бути оскаржено
особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, висновком експерта,
речовими доказами, показаннями
технічних приладів та технічних
засобів, що мають функції
фото-кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото і кінозйомки, відеозапису,
які використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами.

Як вбачається зі змісту протоколу в
справі про адміністративне
правопорушення до нього додається лише
постанова про адміністративне
правопорушення, жодних інших
документів, що можуть слугувати
відповідними доказами вини позивача до
протоколу не додано.

Крім того, протокол про
адміністративне правопорушення
суперечить самій постанові, оскільки в
протоколі зазначено про порушення п. 15.9
ПДР України, а в постанові про
адміністративне правопорушення п. 8.1
ПДР України.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п. 8.1 ПДР України регулювання
дорожнього руху здійснюється за
допомогою дорожніх знаків, дорожньої
розмітки, дорожнього обладнення,
світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.2.1 ПДР України дорожні
знаки повинні розміщуватися таким
чином, щоб їх було добре видно
учасникам дорожнього руху як у світлі,
так і в темну пору року, при цьому
дорожні знаки не повинні бути закриті
повністю або частково від учасників
дорожнього руху будь - якими
перешкодами.

Позивачем в позові зазначено, що
дорожній знак «Зупинка заборонено»
було перекрито вантажним автомобілем,
який було припарковано на проїзній
частині, одразу за перехрестям вулиць
В. Перспективної та Преображенської.

Як наслідок, судом не встановлено з
яких саме міркувань виходив відповідач
інспектор ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ УМВ України в
Кіровоградській області Люльченко І.О.,
яким чином давав оцінку та досліджував
обставини, на підставі яких прийшов до
висновку та виніс постанову по справі
про адміністративне правопорушення,
притягнувши позивача до
адміністративної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість
твердження позивача про
безпідставність винесеної відносно
нього постанови і накладення
адміністративного стягнення в зв'язку
з відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення.

Аналізуючи зібрані по справі докази в
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в
частині скасування оскаржуваної
постанови знайшли своє підтвердження в
судовому засіданні, в зв'язку з чим
постанова про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності від
17.01.2014 року серії ПС 1 № 350969
підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення, то
вони задоволенню не підлягають,
оскільки, відповідно до ч.3 ст. 17 КАС
України компетенція адміністративних
судів не поширюється на
публічно-правові справи про накладення
адміністративних стягнень, а тому
прийняти рішення щодо закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення може
лише орган чи уповноважена особа, яка
вирішує питання про притягнення до
адміністративної відповідальності в
порядку КУпАП.

Керуючись ст. 122, 256, 283, 289 КУпАП, ст.ст. 10,
11, 70, 71, 158-163, 171-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
інспектора ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ УМВ України в
Кіровоградській області Люльченка
Ігоря Олеговича про скасування
постанови в справі про адміністративне
правопорушення - задовольнити
частково.

Визнати протиправними дії інспектора
ДПС взводу ДПС ДАІ при
Кіровоградському МВ УМВ України в
Кіровоградській області Люльченка
Ігоря Олеговича щодо винесення
постанови по справі про
адміністративне правопорушення від
17.01.2014 року про накладення на ОСОБА_1
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 255 грн.

Скасувати постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 350969 від 17.01.2014
року, винесену інспектором ДПС взводу
ДПС ДАІ при Кіровоградському МВ УМВ
України в Кіровоградській області
Люльченком Ігорем Олеговичем про
накладення адміністративного
стягнення на ОСОБА_1 за скоєння
адміністративного правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда
В.В. Драний