Справа № 205/9224/2013-а(2а/205/273/2013)
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 2а/205/273/2013
205/9224/2013-а Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд у
складі колегії суддів: головуючого
судді: Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

за участю:

представників відповідача: Проніної
І.О., Стрельченко Л.В.

позивача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська

на постанову Ленінського районного
суду м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013
року у справі №2а/205/273/2013 (205/9224/2013-а) за
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2013р. ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом, в якому просила визнати дії
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Дніпропетровська
щодо відмови призначення пенсії за
вислугою років незаконними та
протиправними; визнати періоди роботи
з 02.08.1996р. по 01.09.1998р., з 01.04.2002р. по
22.10.2009р., з 01.09.2010р. по 03.02.2011р., та з
04.02.2011р. по 31.01.2012р. на посаді
педагога-організатора педагогічним
стажем та зарахувати його до
спеціального стажу; зобов'язати
відповідача призначити пенсію за
вислугу років з липня 2013 року (з моменту
звернення до відповідача).

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що має достатній пільговий стаж
для призначення пенсії за вислугу
років, передбаченої п. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року
адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська щодо відмови
призначення пенсії за вислугою років
незаконними та протиправними. Визнано
періоди роботи з 02.08.1996 року по 01.09.1998
року, з 01.04.2002 року по 22.10.2009 року, з 01.09.2010
року по 03.02.2011 року, з 04.02.2011 року по
31.01.2012 року на посаді
педагога-організатора педагогічним
стажем та зараховано його до
спеціального стажу. Зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м.Дніпропетровська
призначити ОСОБА_3 пенсію за вислугою
років з липня 2013 року.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська подало
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
постанову суду скасувати та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим,
що період роботи з 06.04.1992р. по 20.07.1992 року
неможливо зарахувати до
спеціального стажу, оскільки при
прийнятті на

роботу 06.04.1992 року позивача зараховано
в неповну середню школу №105 та
звільнено 20.07.1992 року і при цьому стоїть
печатка політехнічної школи. Періоди
роботи з 02.08.1996 року по 01.09.1998 року, з
01.04.2002 року по 22.10.2009 року, з 01.09.2010 року
по 03.02.2011 року, з 04.02.2011 року по 31.01.2012
року на посаді педагога-організатора
неможливо зарахувати, оскільки
зазначена посада в позашкільних
навчальних закладах переліком не
передбачена.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення апеляційної
скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3
звернулась до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська із заявою про
призначення пенсії за вислугу років,
згідно п. «е» ст.55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Листом №3680/10-54 від 21.08.2013р. управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська повідомило
ОСОБА_3 про те, що згідно відомостей
трудової книжки, стаж роботи за вислугу
років складає 13 років 5 місяців 26 днів,
що є меншим за необхідні 25 років, а тому
права на пенсію за вислугу років на
даний час не набуто. Також відповідач
повідомив, що стаж роботи з 06.04.1992р. по
20.07.1992 року не зараховано до
спеціального стажу, оскільки при
прийнятті на роботу 06.04.1992 року
позивача зараховано в неповну середню
школу №105 та звільнено 20.07.1992 року і при
цьому стоїть печатка політехнічної
школи. Періоди роботи з 02.08.1996 року по
01.09.1998 року, з 01.04.2002 року по 22.10.2009 року, з
01.09.2010 року по 03.02.2011 року, з 04.02.2011 року
по 31.01.2012 року на посаді
педагога-організатора не зараховано,
оскільки зазначена посада в
позашкільних навчальних закладах
переліком не передбачена (а.с.15)

Аналогічну відповідь надало і Головне
управління Пенсійного фонду України в
Дніпропетровській області листом
№П2179-13 від 26.09.2013р. (а.с.16)

Не погодившись з такими діями
відповідача, позивач звернулась до
суду з зазначеним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що не
зарахування відповідачем спірних
періодів роботи позивача до
спеціального стажу є неправомірним, а
відтак, у ОСОБА_3 наявний необхідний
трудовий стаж для призначення пенсії
за вислугу років, згідно п. «е» ст.55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення». З цих підстав суд першої
інстанції дійшов висновку про
наявність підстав для задоволення
позову, та обрав належним способом
захисту порушених прав зарахування
спірних періодів роботи та призначення
пенсії з липня 2013 року.

Суд апеляційної інстанції частково
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для відмови в призначенні
позивачу пенсії за вислугу років,
відповідно до ст. «е» ст.55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
стало те, що відповідач не визнає
періоди роботи позивача з 02.08.1996 року по
01.09.1998 року, з 01.04.2002 року по 22.10.2009 року, з
01.09.2010 року по 03.02.2011 року, з 04.02.2011 року
по 31.01.2012 року спеціальним стажем, який
дає право на призначення пенсії за
вислугу років.

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», право на
пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи
від 25 до 30 років за переліком, що
затверджується у порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України, незалежно від віку.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 листопада 1993 року № 909
затверджено Перелік закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
відповідно до якого пенсії за вислугу
років працівникам освіти, охорони
здоров'я і соціального захисту
призначаються при наявності
спеціального стажу роботи не менше 25
років.

Згідно даного переліку, право на
отримання пенсії за вислугу років
мають педагоги-організатори які
працювали в загальноосвітніх
навчальних закладах, військових
загальноосвітніх навчальних закладах,
музичних і художніх школах. Працівники
позашкільних навчальних закладів
мають право на отримання пенсії за
вислугу років, лише за посадою:
директори, їх заступники з
навчально-виховної, навчальної,
виховної роботи, завідуючі відділами
(лабораторіями, кабінетами), художні
керівники, керівники гуртків, секцій,
студій та інших форм гурткової роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.06.2000 року № 963 затверджено перелік
посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників,
згідно якого спірна посада позивача
відносилась до посади педагогічного
працівника.

Згідно ст. 21 Закону України «Про
позашкільну освіту» права, обов'язки та
соціальні гарантії для педагогічних
працівників позашкільного навчального
закладу визначаються Конституцією
України, Законом України "Про освіту",
цим Законом та іншими
нормативно-правовими актами.
Педагогічні працівники позашкільних
навчальних закладів мають право на
пенсію за вислугою років за наявності
педагогічного стажу роботи не менше
ніж 25 років.

Згідно з положеннями частини четвертої
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі
невідповідності нормативно-правового
акта Конституції України, закону
України, міжнародному договору, згода
на обов'язковість якого надана
Верховною радою України, або іншому
правовому акту суд застосовує правовий
акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, суд дійшов
висновку, що при підрахунку стажу
позивачеві згідно ст. 55 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
застосуванню підлягає Закону України
«Про позашкільну освіту».

Більш того, суд першої інстанції вірно
зазначив, що Пунктами 1, 2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12.08.1993р. № 637,
трудовий стаж встановлюється на
підставі інших документів, виданих за
місцем роботи, служби, навчання, а також
архівними установами. У разі, коли
документи про трудовий стаж не
збереглися, підтвердження трудового
стажу здійснюється органами
Пенсійного фонду на підставі показань
свідків.

Як вбачається з Довідки №54 від 07.08.2013р.,
виданої начальником Ленінської
районної філії Комунального закладу
«Міський дитячо-молодіжний центр»,
ОСОБА_3 у спірні періоди працювала в
комунальному закладі «Центр дитячих та
юнацьких ініціатив» Ленінської
районної у місті ради на посаді
педагога-організатора та виконувала
обов'язки керівника гуртка.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Таким чином, обґрунтованим є висновок
суду про задоволення позовних вимог.

Разом з тим, визнаючи періоди роботи з
02.08.1996 року по 01.09.1998 року, з 01.04.2002 року
по 22.10.2009 року, з 01.09.2010 року по 03.02.2011
року, з 04.02.2011 року по 31.01.2012 року на
посаді педагога-організатора
педагогічним стажем та зарахувавши
його до спеціального стажу, суд першої
інстанції, фактично, підмінив орган
Пенсійного фонду, оскільки зарахування
періодів роботи до спеціального стажу
відноситься до дискреційних
повноважень органів Пенсійного фонду.

У зв'язку з викладеним, суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне змінити
рішення суду першої інстанції,
виклавши абзац третій резолютивної
частини в іншій редакції.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.197, п.2 ч.1
ст.198, ст.201, ст.205, ст.207 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Дніпропетровська
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м.Дніпропетровська від 02 грудня 2013 року
у справі №2а/205/273/2013 (205/9224/2013-а) - змінити,
виклавши абзац третій резолютивної
частини постанови в наступній
редакції:

«Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
м.Дніпропетровська зарахувати періоди
роботи ОСОБА_3 з 02.08.1996 року по 01.09.1998
року, з 01.04.2002 року по 22.10.2009 року, з 01.09.2010
року по 03.02.2011 року, з 04.02.2011 року по
31.01.2012 року на посаді
педагога-організатора до спеціального
стажу, який дає право на призначення
пенсії за вислугу років, відповідно до
п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення»».

В іншій частині постанову Ленінського
районного суду м.Дніпропетровська від
02 грудня 2013 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

(Постанову у повному обсязі складено
28.03.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов