Справа № 2а-13039/10/15/0170
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/39944/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Ялта
Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
11.11.2010 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011

у справі № 2а-13030/10/15/0170

за позовом Державної податкової
інспекції у місті Ялта Автономної
Республіки Крим

до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3

про стягнення заборгованості в
сумі 1908,68

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у місті
Ялта Автономної Республіки Крим
звернулась до Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим з позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості в сумі 1908,68.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 11.11.2010 позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
податковий борг зі сплати єдиного
податку на користь місцевого бюджету
міста Ялти в сумі 1900,00грн.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011 постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 11.11.2010 залишено без
змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
позивач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, станом на 09.07.2010 за відповідачем
склалась заборгованість зі сплати
єдиного податку у сумі 2700,00 грн. та пені
у сумі 8,68грн. Відповідачем
заборгованість була частково сплачена,
на суму 800,00 грн., тому сума боргу була
зменшена і становить 1900,00 грн. зі сплати
єдиного податку та пені у сумі 8,68 грн.,
однак, у встановлені законодавством
строки сума заборгованості зі сплати
єдиного податку відповідачем не
погашена у повному обсязі.

Пункт 5 Указу Президента України
«Про спрощену систему оподаткування,
обліку і звітності субєктів малого
підприємництва»передбачає, що субєкти
малого підприємництва несуть
відповідальність за правильність
числення, своєчасність подання
розрахунків та сплати сум єдиного
податку згідно із законодавством
України.

Згідно статті 2 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»
однією із задач органів податкової
служби є здійснення контролю за
дотриманням податкового
законодавства, повною і своєчасною
сплатою до бюджетів податків і зборів.

Частиною другою статті 128
Господарського кодексу України
встановлено, що підприємці
відповідають за своїми зобов'язаннями
усім своїм майном, на яке згідно закону
може бути звернено стягнення.

Статтею 3 Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими
фондами»визначено, що активи платника
податків можуть бути примусово
стягнені в рахунок погашення його
податкових зобов'язань виключно за
рішенням суду.

Судова колегія вважає правильним
висновок судів попередніх інстанцій
щодо обґрунтованості позовних вимог в
частині стягнення з відповідача
податкового боргу зі сплати єдиного
податку в сумі 1900,00 грн.

Стаття 1 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
визначає, що податкове зобов'язання -
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджетів або державних
цільових фондів відповідну суму коштів
у порядку та у визначені строки; пеня -
плата у вигляді процентів, нарахованих
на суму податкового боргу (без
урахування пені), що справляється з
платника податків у зв'язку з
несвоєчасним погашенням податкового
зобов'язання.

Порядок подання податкової
декларації та визначення суми
податкових зобов'язань зазначено у ст.4
Закону України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами". За нормами цієї статті
податкове зобов'язання виникає за
поданою платником податків декларації
та за визначенням контролюючим
органом.

Контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму податкового
зобов'язання платника податків у
певних випадках:

- якщо платник податків не подає у
встановлені строки податкову
декларацію;

- якщо дані документальних перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
деклараціях;

- якщо контролюючий орган внаслідок
проведення камеральної перевірки
виявляє арифметичні або методологічні
помилки у поданій платником податків
податковій декларації, які призвели до
заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Згідно з нормами ст.5 Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами"
узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у визначені строки,
визнається сумою податкового боргу
платника податків.

Після закінчення встановлених
строків погашення узгодженого
податкового зобов'язання на суму
податкового боргу нараховується пеня
відповідно до ст.16 Закону України "Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами".

Нарахування пені розпочинається:

а) при самостійному нарахуванні
суми податкового зобов'язання
платником податків - від першого
робочого дня, наступного за останнім
днем граничного строку сплати
податкового зобов'язання;

б) при нарахуванні суми
податкового зобов'язання
контролюючими органами - від першого
робочого дня, наступного за останнім
днем граничного строку сплати
податкового зобов'язання, визначеного
у податковому повідомленні.

Отже, з урахуванням
вищевикладеного, суди попередніх
інстанцій дійшли вірного висновку, що
відповідач неправомірно нарахував
пеню за несвоєчасну сплату єдиного
податку, оскільки за даним видом
податку суб'єктом підприємницької
діяльності не подається декларація,
контролюючим органом не вчиняються дії
по самостійному визначенню
податкового зобов'язання. Сплата
єдиного податку не регулюється Законом
України "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" чи будь-якими іншими законами
з питань оподаткування, отже до даних
правовідносин неможливо застосовувати
норми Закону України "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетом та державними
цільовими фондами".

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у місті
Ялта Автономної Республіки Крим на
постанову Окружного адміністративного
суду Автономної Республіки Крим від
11.11.2010 та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011 у справі № 2а-13030/10/15/0170 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у місті Ялта
Автономної Республіки Крим відхилити.

Постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 11.11.2010 та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011 у
справі № 2а-13030/10/15/0170 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко