Справа № 804/16871/13-а
Суддя: Мартиненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2014 рокусправа № 804/16871/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Мартиненка О.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Манцова Д.В.

за участю представника позивача:
Корнєва Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року у справі №804/16871/13-а за
позовом Приватного підприємства
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» до Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2013 року Приватне підприємство
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» звернулося до суду з
адміністративним позовом, в якому, з
урахуванням уточнень (а.с.236), просило
суд:

- визнати протиправними дії щодо
проведення Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області документальної виїзної
позапланової перевірки ПП
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» за результатами якої
складено Акт перевірки №590/04-67-22-01 від
27.11.13 р.;

- визнати дії Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області щодо коригування показників
податкового кредиту та зобов'язань ПП
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» в АС «Податковий
блок», на підставі Акту перевірки
№590/04-67-22-01 від 27.11.13, протиправними;

- зобов'язати Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити показники
податкового кредиту та зобов'язань ПП
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» в АС «Податковий
блок».

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилався на те, що між ним та
його контрагентами були вчинені
реальні господарські операції, що
підтверджується первинними
документами. Відповідачем не досконало
вивчено матеріали, надані під час
перевірки та не досліджено ланцюг
постачання товару (робіт, послуг), що
призвело до невірних висновків. Таким
чином, позивач вважає, що правомірно
відніс суми ПДВ по спірним
господарським операціям до складу
податкового кредиту, валових витрат та
валових доходів, а самостійне
коригування відповідачем показників у
системі є протиправним.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. Визнано дії
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області щодо
коригування показників податкового
кредиту та зобов'язань

ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008» в АС «Податковий
блок», на підставі Акту перевірки №
590/04-67-22-01 від 27.11.13, протиправними.
Зобов'язано Державну податкову
інспекцію у Ленінському районі м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області відновити показники
податкового кредиту та зобов'язань ПП
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» в АС «Податковий
блок». В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, Державна податкова
інспекція у Ленінському районі
м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції в частині задоволених
позовних вимог та ухвалити нове
рішення, яким у задоволенні позовних
вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга, фактично,
обґрунтована висновками перевіряючих
осіб, які зроблено в акті перевірки
№590/04-67-22-01 від 27.11.2013р. При цьому,
заявник апеляційної скарги зазначає,
що коригування показників податкової
звітності, відображених позивачем у
податкових деклараціях, які були
надані позивачем до ДПІ, та враховані
при проведенні перевірки -
працівниками ДПІ проведено з
урахуванням положень п.86.9 ст.86 ПК
України, на що не звернув уваги суд
першої інстанції. Також відповідач
зазначає, що суд першої інстанції
прийняв суперечливе рішення, оскільки
визнав дії щодо проведення перевірки
правомірними, а коригування показників
- протиправним, в той час, як
коригування показників - це є
безпосередній результат проведеної
перевірки.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що повноважними
особами Державної податкової
інспекції у Ленінському районі
м.Дніпропетровська на підставі п.75.1
ст.75, та обставин визначених п.п.78.1.1 п.78.1
ст.78, ст.79 Податкового кодексу України,
згідно наказу від 27.11.2013р. №475,
проведена документальна позапланова
невиїзна перевірка ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008»
(код за ) з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01.07.2013 року по 31.07.2013 року при
придбанні товарів (робіт, послуг) та
реалізації їх на ПП «Сумитеплоенерго»
(), ПП «Промелектроніка»
(), ПП «Екс ім Транс» (), ПП «Агрофірма «Агротіс»
(), за результатами якої
складено акт №590/04-67-22-01 від 27.11.2013р.
(далі по тексту - Акт перевірки)

В Акті перевірки зроблено висновок про
порушення ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008» п.44.1 ст.44,
ст.134, п.п.138.1.1 п.138.1, п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9
п.139.1 ст.139, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.198.1,
п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, у зв'язку з
чим підприємство не мало права
формувати валові витрати та податковий
кредит по операціях з придбання
товарів від
підприємств-постачальників, та як
наслідок не мало права формувати
валові доходи та податкові
зобов'язання по операціях з продажу
нібито придбаних товарів на наступні
підприємства (зазначені в акті
перевірки в заключній частині), що
відображені у складі податкових
зобов'язань ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008» за
період з 01.01.2013р. по 30.06.2013р. (арк.194 Акту
перевірки)

Наведено перелік контрагентів
позивача та сум ПДВ по господарським
операціям, які були включені позивачем
до складу податкового кредиту (арк.195-204
Акту перевірки)

На підставі висновків Акту перевірки
податкове повідомлення-рішення про
збільшення суми грошового зобов'язання
з податку на додану вартість ДПІ не
приймалося.

Проте, на підставі висновків
викладених в акті перевірки,
податковим органом зроблено
коригування показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту
задекларованих ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008» у
податкових деклараціях з ПДВ за період
з 01.01.2013р. по 30.06.2013р.

Не погодившись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
частково задовольняючи позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем надано всі необхідні
первинні документи, які підтверджують
реальність господарських операцій між
позивачем та його контрагентами, а
самостійне коригування відповідачем
показників у системі є протиправним.
Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про визнання протиправними дій
відповідача щодо проведення перевірки,
суд першої інстанції виходив з того, що
проведення документальної виїзної
позапланової перевірки ПП
«ПЕРСПЕКТИВА 2008» за результатами якої
складено Акт перевірки № 590/04-67-22-01 від
27.11.13 р. не порушувало законних прав та
інтересів позивача та було здійснено
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Як вбачається з апеляційної скарги,
відповідач, оскаржує рішення суду
першої інстанції в частині задоволених
позовних вимог. Жодних доводів про
незгоду з рішенням суду в частині
відмовлених позовних вимог апеляційна
скарга не містить.

Позивачем рішення суду першої
інстанції в частині відмовлених
позовних вимог оскаржено не було.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції, з урахуванням ст.195 КАС
України, вважає за необхідне
переглянути судове рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги,
тобто в частині задоволених позовних
вимог.

Так, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду про
неправомірність дій, які полягають у
самостійному коригуванні відповідачем
показників у системі та зобов'язання їх
відновлення.

Факт здійснення коригування
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту позивача
підтверджується роздруківками з
податкової системи, зі змісту яких
вбачається, що податковою службою, на
підставі акту перевірки №590/04-67-22-01 від
27.11.2013р. проведено коригування
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту: суми ПДВ, сплачені
ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008» обнулені, в
стовпчику платника податку «сума ПДВ»
проставлені нулі, що і спричинило
відхилення у задекларованих
показниках між ПП «ПЕРСПЕКТИВА 2008» та
контрагентами-покупцями при їх
співставленні (а.с.240-245).

Вирішуючи питання щодо наявності
повноважень у ДПІ здійснювати
самостійне коригування показників,
задекларованих позивачем, суд виходить
з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок та спосіб реалізації
результатів перевірок визначено
Податковим кодексом України.

Так, відповідно до п.54.3 ст.54 ПК України,
контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, суми бюджетного
відшкодування та/або від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків, заявлених
у податкових (митних) деклараціях,
уточнюючих розрахунках (пп.54.3.2 п.54.3 ст.54
ПК України).

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на п. 86.9 ст.86 ПК України, як
на підставу для коригування
показників, оскільки податкове
повідомлення-рішення відповідач не мав
права прийняти.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими доводами
відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України, у
разі якщо грошове зобов'язання
розраховується контролюючим органом
за результатами перевірки, проведеної
з обставин, визначених підпунктом 78.1.11
пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо
кримінального провадження, у якому
розслідується кримінальне
правопорушення стосовно посадової
особи

(посадових осіб) платника податків
(юридичної особи) або фізичної особи -
підприємця, що перевіряється,
предметом якого є податки та/або збори,
податкове повідомлення-рішення за
результатами такої перевірки
приймається таким контролюючим
органом протягом 10 робочих днів з дня,
наступного за днем отримання цим
контролюючим органом відповідного
судового рішення (обвинувальний вирок,
ухвала про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами), що набрало законної сили.
Матеріали такої перевірки разом з
висновками контролюючого органу
передаються органу, що призначив
перевірку.

Отже, зі змісту даної норми Кодексу
вбачається, що податковий орган
позбавлений права прийняти податкове
повідомлення-рішення до набрання
законної сили відповідного судового
рішення (обвинувальний вирок, ухвала
про закриття кримінального
провадження за нереабілітуючими
підставами). В той же час, даною нормою
не наділено податкові органи
повноважень щодо здійснення
коригування показників податкових
зобов'язань та податкового кредиту на
підставі акту перевірки, в якому
встановлено заниження податкових
зобов'язань.

Не передбачено таких повноважень й
іншими нормами податкового
законодавства.

Декларуючи податкові зобов'язання та
податковий кредит, платник податків
має право, щоб задекларовані ним
показники відповідали показникам
відображеним в електронній базі
податкової звітності.

У відповідності до п.4.9, 5.1, 5.4 Методичних
рекомендацій щодо приймання та
комп'ютерної обробки податкової
звітності платників податків в органах
ДПС України, затверджених наказом ДПС
України від 14.06.2012 р. №516, за відсутності
зауважень до оформлення податкової
звітності вона реєструється, а дані
податкової звітності вносяться до
електронної бази районного рівня.
Обробка та занесення інформації до
електронних баз виконується
підрозділом приймання та обробки
податкової звітності, у разі
відсутності зазначеного підрозділу -
підрозділами, на які покладено цю
функцію. За відповідність інформації у
базах податкової звітності даним
податкових документів, наданих
платником податків на паперових
(електронних) носіях, несуть
відповідальність підрозділи, що
приймають податкову звітність.

Отже, із системного аналізу зазначених
норм вбачається, що обов'язок платника
податків щодо подання податкової
декларації за звітний період
кореспондується з обов'язком
податкового органу щодо прийняття
такої декларації та, у випадку
відсутності зауважень до її
оформлення, відображення показників
декларації у відповідних базах
податкової звітності. При цьому, до
електронної бази податкової звітності
органу ДПС посадовими особами
податкового органу вносяться
задекларовані показники податкового
кредиту та податкових зобов'язань
конкретного платника податків.

Таким чином, вирішуючи питання щодо
наявності обставин, які свідчать про
порушення прав позивача у спірних
правовідносинах, суд апеляційної
інстанції виходить з того, що
самостійна зміна відповідачем
задекларованих показників у
автоматизованій системі АС
«Податковий блок» порушує права та
інтереси позивача, оскільки, фактично,
є зміною показників декларації
платника податків, здійсненою поза
межами компетенції податкового органу
з огляду на зміст ст.49 ПК України, якою
визначено порядок подання декларацій
до органів державної податкової
служби.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції погоджується з
висновками суду першої інстанції про
те, що самостійне коригування
відповідачем показників є
неправомірним, такі дії не
узгоджуються з вимогами Податкового
кодексу України.

Вказані висновки суду першої інстанції
доводами апеляційної скарги не
спростовуються.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про те, що
судом першої інстанції в достатньому
обсязі з'ясовано обставини справи та
ухвалено законне і обґрунтоване
рішення, у зв'язку з чим підстав для
його скасування, в межах доводів
апеляційної скарги, не існує.

Керуючись ч.3 ст.160, ст.195, ст.196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, ст.205, ст.206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м.Дніпропетровська Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
січня 2014 року у справі №804/16871/13-а
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили після її
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів.

(Ухвалу у повному обсязі складено
28.03.2014р.)

Головуючий:
О.В. Мартиненко

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов