Справа № 398/10614/13-а
Суддя: Ковальова О. Б.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

"26" березня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі головуючого - судді
Ковальової О.Б., розглянувши в
письмовому провадженні в м.Олександрії
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора ВДАІ МГБ
Олександрійського МВ УМВС України в
Кіровоградській області Кисіля
Анатолія Миколайовича про скасування
постанови по справі про
адміністративне правопорушення, -
Позивач звернувся до суду з позовом,
де просить скасувати постанову
відповідача серії АА2 №130355 від 15.12.2013
року про притягнення його до
адміністративної відповідальності.
Свої вимоги мотивує тим, що 15.12.2013 року
о 15 год. 13 хв. він рухався автомобілем
Мерседес Бенс 308, ДНЗ НОМЕР_1 на
врегульованому перехресті вулиць
Луначарського та Леніна. Він повинен
був виїхати у наміченому напрямку
незалежно від сигналів світлофора на
виїзді, але у зв'язку з тим, що його рух
було заблоковано рухом іншого
транспортного засобу, який їхав з
перевищенням швидкості та те, що
ділянка дороги по якій він рухався була
слизькою, враховуючи габарити його
машини, він здійснив зупинку, щоб
уникнути дорожньо-транспортної
пригоди, після чого був зупинений
працівниками ВДАІ МГБ. Інспектор
Кисіль А.М. склав відносно нього
протокол та постанову серії АА2 №130355
про порушення ним п.16.8 ПДР та постанову
про накладення штрафу, відповідно до ч.2
ст.122 КУпАП в сумі 425 грн. З постановою
інспектора він не погоджується та
вважає її незаконною з наступних
- ним було здійснено зупинку на
перехресті тому, що інший автомобіль
рухався не зважаючи на те, що повинен
був надати йому перевагу у русі,
оскільки рух його автомобіля призвів
- розташування працівників ВДАІ під час
вчинення ним так би мовити
«правопорушення» не дозволяло
останнім правильно оцінити всі
обставини вказаної ситуації, оскільки
вони знаходились на відстані 60-70 метрів
від світлофора - за поворотом на
вул.Луначарського. До того ж, ними не
було зупинено правопорушника, який не
надав йому перевагу в русі, що свідчить
про необ'єктивність прийнятого
рішення, хоча відповідно до вимог ст.245
КУпАП, завданнями провадження в
справах про адміністративні
правопорушення є всебічне, повне і
об'єктивне з'ясування обставин кожної
справи, вирішення її в точній
відповідності з законом;

- відповідач розглянув справу про
адміністративне правопорушення на
місці, проігнорувавши його пропозицію
залучити свідків і повідомивши, що якщо
він не погоджується, то може оскаржити
постанову в суді;

- якби він виїхав на перехрестя не
зупиняючись, це призвело б до жахливих
наслідків.

Позивач на розгляд справи не явився,
подав заяву про розгляд справи без його
участі, в якій зазначив, що на позовних
вимогах наполягає. Відповідач
також не явився на розгляд справи, про
день, час та місце її розгляду
повідомлявся належним чином. Заяву про
розгляд справи без його участі,
письмових пояснень чи заперечень на
адміністративний позов не надав. Суд
ухвалив провести розгляд справи у
відсутність сторін, ухвалити рішення
на підставі наявних матеріалів справи.

За таких обставин, відповідно до ч.2
ст.41 КАС України фіксування судового
процесу за допомогою технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав:

Згідно Положення про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
Постановою КМУ від 14.04.1997 року № 341,
одними з основних завдань ДАЇ є
забезпечення безпеки дорожнього руху,
удосконалення регулювання дорожнього
руху, захист прав та законних інтересів
учасників дорожнього руху (п.2, п.4).

Судом встановлено, що в протоколі про
адміністративне правопорушення та в
постанові в справі про адміністративне
правопорушення від 15.12.2013 року
зазначено, що ОСОБА_1, 15.12.2013 року о 13 год.
15 хв. в м. Олександрії по вул.
Луначарського керував автомобілем
Мерседес-бенс д/н НОМЕР_1 та на
регульованому перехресті
вул.Луначарського та пр. Леніна виїхав
на перехрестя проїзної частини згідно
із сигналом світлофора, що дозволяє
рух, здійснив зупинку та не покинув
перехрестя у наміченому напрямку
незалежно від сигналу світлофора на
виїзді, чим порушив п.16.8 ПДР, за що
позивача було притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.122 КУпАП та накладено
адміністративне стягнення у виді
штрафу у сумі 425 грн..

Відповідно до чинного законодавства
суд вирішує справу на підставі наявних
в ній доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в
справі про адміністративне
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами, що мають
функції фото- і кінозйомки, відеозапису
чи засобів фото - і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються забезпечення
безпеки дорожнього руху.

Як вибачається з матеріалів справи,
фото- або відеофіксація маневру
позивача не здійснювалась, оскільки у
постанові в справі про адміністративне
правопорушення від 15.12.2013 року в
додатках зазначено лише протокол АВ2
104578, а тому немає змоги перевірити
виконання позивачем вимог пункту 16. 8
ПДР при здійсненні маневру взагалі.

Крім того, відповідно до частини
другої статті 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
міліцію» інспекторам ДПС дозволяється
зупиняти транспортні засоби в разі
порушення правил дорожнього руху,
наявних ознак, що свідчать про технічну
несправність транспорту або
забруднення ним навколишнього
середовища, а також при наявності даних
про те, що він використовується з
протиправною метою, а також
використовувати передбачені
нормативно-правовими актами технічні
засоби, в тому числі засоби фото- і
відеоспостереження, для виявлення та
фіксування порушень правил дорожнього
руху.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем у протоколі про
адміністративне правопорушення не
зазначено, чи здійснювалась фіксація
правопорушення за допомогою
відеокамери чи іншого засобу фото - і
відеоспостереження, не надано до суду
письмово викладених заперечень на
адміністративний позов.

При цьому, у відповідача відсутні
інші докази порушення позивачем ПДР: з
протоколу про адміністративне
правопорушення вбачається, що
порушення не зафіксоване свідками; у
графі протоколу - «Пояснення особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності» позивач написав, що
ознайомлений. Твердження позивача у
позовній заяві про відсутність
порушення ним ПДР, є підставою вважати
постанову по справі про
адміністративне правопорушення
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

Відповідно до частини першої статті
71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідачем не надано доказів на
підтвердження законності оскаржуваної
постанови, відтак, вона є протиправною.

Тобто, обов'язок доказування вини
водія у вчиненні правопорушення у
сфері дорожнього руху покладено на
посадову особу, яка винесла постанову
про притягнення особи до
адміністративної відповідальності.

Таким чином, в матеріалах справи про
адміністративне правопорушення
відсутні беззаперечні докази того, що
позивач, керуючи транспортним засобом
порушив вимоги п.16.8 Правил дорожнього
руху України, так як відсутні пояснення
свідків, які могли би підтвердити
здійснення вищевказаного
правопорушення позивачем.

Не з'явившись до суду, відповідач,
всупереч вимогам ч.2 ст. 71 КАСУ про
обов'язковість доказування, не довів
суду правомірність свого рішення, не
надав доказів правомірності своїх дій
та не спростував доводи позивача
зазначені в позові.

За таких обставин, постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 не може бути
визнана законною та обґрунтованою, а
тому підлягає скасуванню, а позовні
вимоги позивача - задоволенню.

Керуючись статтями 287-289 КУпАП, 160-163
КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора ВДАІ
МГБ Олександрійського МВ УМВС України
в Кіровоградській області Кисіля
Андрія Павловича серії АА2 №130355 від
15.12.2013 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього
адміністративного стягнення в виді
штрафу в сумі 425 грн.

Повідомити інспектора ВДАІ МГБ
Олександрійського МВ УМВС України в
Кіровоградській області Кисіля Андрія
Павловича про винесення даної
постанови.

Постанова відповідно до ч. 2 ст. 171-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Суддя: