Справа № К/9991/9738/11-С
Суддя: Пилипчук Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/9738/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого судді Пилипчук Н.Г.

суддів Ланченко Л.В.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні

касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Базальт»

на постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.06.2009

та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011

у справі № 2-а-734/09

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Базальт»

до Коростенської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області

про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про скасування
податкового повідомлення-рішення
Коростенської ОДПІ Житомирської
області від 09.01.2009 № /2 в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 278691 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 134571 грн., податкове
повідомлення-рішення від 09.01.2009 №
/2 в частині зменшення бюджетного
відшкодування на 672 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 336 грн. та про скасування
податкового повідомлення-рішення від
09.01.2009 № /2 про визначення
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 56643 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 28322 грн.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.06.2009,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 27.01.2011, позов задоволено частково.
Скасовано податкове
повідомлення-рішення Коростенської
ОДПІ від 09.01.2009 № /2 в частині
визначення податкового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 277853,00 грн. та
застосовано штрафні санкції в сумі 133859
грн. У задоволенні решти позову
відмовлено.

ТОВ «Базальт» подало касаційну скаргу,
в якій просить змінити вказані судові
рішення та скасувати податкове
повідомлення-рішення Коростенської
ОДПІ Житомирської області від 09.01.2009 №
/2 про визначення податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 56643 грн. та застосування
штрафних (фінансових) санкцій в сумі 28322
грн. Посилається на те, що суди не
з'ясували всіх обставин у справі,
надали неналежну оцінку доказам та
залишили поза увагою низку фактів, що
свідчать про неправомірність рішень
відповідача.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
про обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, дослідивши доводи
касаційної скарги, матеріали справи,
судові рішення, суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами попередніх інстанцій
встановлено такі обставини.

Підставою для визначення позивачеві за
податковим повідомленням-рішенням
відповідача від 09.01.2009 № /2
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в сумі 56643 грн. та
застосування штрафних (фінансових)
санкцій в сумі 28322 грн. слугували
висновки виїзної планової перевірки,
викладені в акті від 15.09.2008 № 164/23-01/20014458,
про порушення вимог п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п.
4.1 ст. 4, п.п. 7.3.1 п. 7.3, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість».

Порушення цих норм закону полягало у
тому, що позивач в результаті заниження
фактичних витрат на виконані роботи за
договором підряду від 01.06.2005 № 4.05,
укладеним позивачем (підрядником) із
УВТО КП «Кіровгеологія» (замовником),
предметом якого є надання комплексу
робіт з розробки Межиріцького родовища
гранітів, у січні та лютому 2008 року
занизив вартість виконаних робіт, а
відтак, занизив базу оподаткування з
поставки послуг та податкове
зобов'язання з податку на прибуток.

Відповідно до п. 5 Договору підряду
вартість виконаних робіт ТОВ «Базальт»
визначається в додатку до договору, яка
залежатиме від фактичних витрат
підрядника у звітному місяці.

Відповідно до п 4.1 ст. 4 Закону України
«Про податок на додану вартість» база
оподаткування з поставки товарів
(послуг) визначається з їх договірної
(контрактної) вартості.

Таким чином, позивач зобов'язаний був
визначати базу оподаткування з
поставки послуг з їх договірної
(контрактної) вартості у звітному
періоді. Своєю чергою, договірну
вартість позивач повинен був визначати
відповідно до умов договору, зокрема
враховувати свої фактичні витрати у
звітному місяці.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, в січні та лютому 2008 року
позивач виконав роботи та поніс
фактичні витрати в розмірі більшому,
ніж зазначено в актах
приймання-передачі та в додатку до
договору, зокрема за січень такі
витрати склали 142143,50 грн., а за лютий -
194738,95 грн. Натомість позивач визначив
вартість робіт за січень тільки в сумі
14030 грн. та визначив ПДВ в сумі 2806,00 грн.,
а за лютий - в сумі 39636 грн. та визначив
ПДВ в сумі 7927,80 грн. Фактичні витрати в
ході перевірки встановлено на підставі
проводок (записів на рахунках
бухгалтерського обліку): ДТ 231, КТ
651.1,652.1, 653.1, 656, 131, 203.1, 661, 911, 912, 471, 913,
здійснених на підставі первинних
документів.

Зважаючи на встановлені судами
попередніх інстанцій обставини,
виходячи з положень п. 4.1 ст. 4 Закону
України «Про податок на додану
вартість», суд касаційної інстанції
знаходить правильними висновки судів
попередніх інстанцій про заниження
позивачем бази оподаткування з
операцій з поставки послуг (робіт).

Суди попередніх інстанцій повно
встановили обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, та надали їм правову оцінку.
Підстав для задоволення касаційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 220, 2201, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Базальт»
залишити без задоволення, а постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 30.06.2009 та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 27.01.2011 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав,
передбачених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за заявою, поданою через Вищий
адміністративний суд України у
порядку, встановленому статтями 236-2391
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
Н.Г. Пилипчук

Судді
Л.В. Ланченко

Ю.І. Цвіркун