Справа № 2а-2727/11/2218
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2а-2727/11/2218
Головуючий у 1-й інстанції: Спірідонова
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Боровицький О. А.

судді: Драчук Т. О. Сапальова Т.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому на постанову
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 18 березня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому про перерахунок пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2011 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області про визнання неправомірними
дій відповідача щодо невиплати
позивачу в повному обсязі щомісячного
підвищення до пенсії дітям війни, які
були проведені у період з 09 липня 2007
року по дату звернення із позовом до
суду; зобов'язання відповідача
здійснити перерахунок та виплатити
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" із
врахуванням виплат, які були
проведені у період з 09 липня 2007 року по
дату звернення із позовом до суду;
стягнення з відповідача на користь
позивача судових витрат; зобов'язання
відповідача в подальшому проводити
позивачу виплату підвищення до пенсії,
як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного
суду від 07.02.2011 позов ОСОБА_2 в частині
позовних вимог за період з 09.07.2007 по
30.07.2010 залишено без розгляду.

Постановою Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 березня 2011 року позов
задоволено, а саме: визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому щодо невиплати з 31.07.2010
ОСОБА_2 підвищення пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни"; зобов'язано управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому провести нарахування та
виплату ОСОБА_2 підвищення пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
на підставі положень статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 31.07.2010 по день припинення права
на підвищення до пенсії як "дитині
війни" з урахуванням статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум.

Не погоджуючись з даною постановою
суду, відповідач оскаржив її в
апеляційному порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції,
заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на позивача повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
Відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб
щорічно встановлюється Законом
України "Про Державний бюджет України"
на відповідний рік.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік" збільшено розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Відповідно
зріс і розмір мінімальної пенсії.

На момент звернення Позивача до суду,
нарахування доплати до її пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком, відповідно до положень статті 6
вищезазначеного Закону Відповідачем
не здійснено, у зв'язку з чим вона
звернулася до суду за захистом своїх
прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
Позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівняні з Постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530. Отже, Відповідач не
правомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі
ніж це передбачено статтею 6
зазначеного Закону.

Своїми діями Відповідач допустив
звуження змісту та обсягу прав та
свобод позивача, передбачених статтею
22 Конституції України, в якій
зазначено, що права і свободи людини і
громадянина, закріплені цією
Конституцією, не є вичерпними.
Конституційні права і свободи
гарантуються і не можуть бути
скасовані. При прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду, щодо наявності у
Відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати Позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

З урахуванням вищевикладених норм
діючого законодавства та встановлених
обставин даної справи, колегія суддів
апеляційної інстанції дійшла висновку
щодо правомірності заявлених
позивачем вимог, які в свою чергу є
обґрунтованими, підтверджуються
належними доказами, а відтак є такими,
що підлягають до задоволення.

Проте, колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
вважає за необхідне вказати на те, що
суд першої інстанції, дійшовши
обґрунтованого висновку про
законність вимог позивача щодо права
на отримання доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
помилково застосував норми
процесуального права, а саме: не вірно
визначив початок періоду, за який
порушене право позивача підлягає
відновленню.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, позивач за захистом свого
порушеного права звернувся до суду
31.07.2011.

Відповідно до частини 2 статті 99 КАС
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод і інтересів особи,
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу приписів ст.100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

При цьому, питання про поновлення чи
відмову в поновленні процесуального
строку вирішується в порядку,
передбаченому статтею 102 КАС України.

Оскільки в матеріалах справи відсутні
будь-які дані, які б свідчили про
поважність причин пропуску строку
звернення з позовом до суду, то право
позивача на отримання доплати до
пенсії, передбаченої статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" підлягає захисту з 31.01.2010, адже
позов подано до суду 31.07.2011.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема змінити постанову суду.

За правилами частини 1 статті 201 КАС
України, підставами для зміни
постанови суду першої інстанції є
правильне по суті вирішення справи чи
питання, але із помилковим
застосуванням норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що постанова
суду першої інстанції підлягає зміні в
частині визначення початку періоду, за
який порушене право позивача підлягає
відновленню.

В іншій частині постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню без змін,
у відповідності до вимог статті 200 КАС
України.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198,200, 201,
205, 206, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому задовольнити частково.

Постанову Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 березня 2011 року у справі
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
м. Хмельницькому про перерахунок
пенсії, - змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 в частині
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
призначити пільгову пенсію за віком за
період з 31.07.2010 року по 30.01.2010 року -
залишити без розгляду.

Абзац другий та третій резолютивної
частини постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 18 березня 2011 року викласти
наступним чином:

"Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України у м.
Хмельницькому щодо невиплати з 31.01.2010
ОСОБА_2 підвищення пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у м. Хмельницькому
провести нарахування та виплату ОСОБА_2
підвищення пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком на
підставі положень статті 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" з 31.01.2010 по день припинення права
на підвищення до пенсії як "дитині
війни" з урахуванням статті 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
виплачених сум."

В решті постанову залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Боровицький О. А.

Судді
Драчук Т. О.

Сапальова Т.В.