Справа № 2а-0770/2123/11
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/800/35637/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

Гаманка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу Чопської
митниці на постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від 23
жовтня 2012 року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної митної служби
України, Чопської митниці про визнання
протиправним наказу, поновлення на
роботі та стягнення коштів за час
вимушеного прогулу, -

встановила:

У червні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної митної
служби України, Чопської митниці про
визнання незаконним та скасування
наказу Державної митної служби України
від 25 травня 2011 року №1082-к в частині
припинення перебування позивача на
державній службі в митних органах
України, поновлення на посаді
інспектора сектору митного оформлення
№ 5 відділу митного оформлення №1
митного поста «Ужгород» Чопської
митниці та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, а
також моральної шкоди та витрат на
правову допомогу.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 11 червня 2013
року, позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково. Визнано протиправними та
скасовано наказ Держаної митної служби
України від 25 травня 2011 року №1082-к в
частині припинення перебування
позивача на державній службі в митних
органах та поновлено ОСОБА_2 на посаді
інспектора сектору митного оформлення
№5 (Малий Березний) відділу митного
оформлення №1 митного поста
«Ужгород»Чопської митниці Державної
митної служби України. Стягнуто з
Чопської митниці на користь позивача
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 25 травня 2011 року по 22 жовтня
2012 року. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

На зазначені рішення судів першої та
апеляційної інстанцій Чопська митниця
подала касаційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування судових
рішень та прийняття нового, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Колегія суддів, перевіривши доводи
касаційної скарги та заперечення на
неї, рішення судів першої та
апеляційної інстанцій щодо
правильності застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, не
вбачає порушень судами норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішень, і тому вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін, з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що з 05 травня 1997 року
ОСОБА_2 проходив службу в митних
органах України, з 22 жовтня 2010 року - на
посаді інспектора сектору митного
оформлення № 5 (Малий Березний) відділу
митного оформлення № 1 митного поста
«Ужгород» Чопської митниці Державної
митної служби України.

Наказом Державної митної служби
України від 25 травня 2011 року №1082-к
припинено перебування позивача на
державній службі в митних органах
України відповідно до пункту 6 частини 1
статті 30 Закону України «Про державну
службу», за порушення Присяги
державного службовця, що виявилось у
несумлінному виконанні службових
обов'язків та порушенні законодавства
з питань митної справи, наслідком яких
є спричинення матеріальних збитків
державі. Зазначений наказ було
реалізовано наказом Чопської митниці
від 25 травня 2011 року №730-к.

Підставою прийняття оскаржуваного
наказу слугувала довідка від 27 квітня
2011 року за результатами службової
перевірки діяльності відділу митного
оформлення №3 (Малий Березний) за
період з 01 січня 2010 року по 31 грудня 2010
року, в якому були встановлені
порушення з боку позивача службової
дисципліни, внаслідок несумлінного
виконання ним своїх службових
обов'язків, передбачених підпунктами
1.4, 2.13 та 4.2 посадової інструкції
інспектора відділу митного оформлення
№4 митного поста «Малий Березний»
Ужгородської митниці та підпунктами 1.3,
1.4, 2.1 та 4.2 посадової інструкції
інспектора відділу митного оформлення
№5 відділу митного оформлення №1
митного поста «Ужгород» Чопської
митниці.

Наведене, на думку відповідачів,
свідчить про порушення ОСОБА_2 основних
обов'язків державного службовця,
визначених статтею 10 Закону України
«Про державну службу» в частині
додержання Конституції України та
інших актів законодавства України, що в
свою чергу є порушенням Присяги
державного службовця.

Відповідно до пункту 6 статті 30 Закону
України «Про державну службу» крім
загальних підстав, передбачених
Кодексом законів про працю України,
державна служба припиняється у разі
відмови державного службовця від
прийняття або порушення Присяги,
передбаченої статтею 17 цього Закону.

Статтею 14 Закону України «Про державну
службу» передбачено, що дисциплінарні
стягнення застосовуються до
державного службовця за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків, перевищення своїх
повноважень, порушення обмежень
пов'язаних з проходженням державної
служби, а також за вчинок, який порочить
його як державного службовця або
дискредитує державний орган, в якому
він працює.

Відповідно до положень статті 31
Дисциплінарного статуту митної служби
України з метою з'ясування всіх
обставин вчинення посадовою особою
митної служби дисциплінарного
правопорушення керівник митного
органу має право призначити службове
розслідування. Застосуванню
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення передує обов'язкове
службове розслідування.

Разом з тим, судами попередніх
інстанцій встановлено, що а ні Чопською
митницею, а ні Державною митною
службою рішення про проведення
службового розслідування не
приймалось та обов'язкове службове
розслідування не проводилось, тобто,
відповідачами спірні накази прийнято
без врахування результатів службового
розслідування.

Тоді як, проведення службового
розслідування повинно передувати
виданню наказу про притягнення
працівника до відповідальності, а
посилання на обставини, встановлені
службовою перевіркою та викладені у
довідці, на обґрунтування законності
підстав звільнення, не допускається.

Крім цього, відповідно до положень
статті 408 Митного кодексу України,
чинного на час існування спірних
правовідносин, правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом, а в
частині, що не регулюється ним, -
Законом України «Про державну службу»,
тобто норми Закону України «Про
державну службу» можуть
застосовуватись щодо посадових осіб
митної служби лише у тій частині, що не
урегульована спеціальним митним
законодавством, у тому числі, і нормами
Дисциплінарного статуту митної служби
України.

В преамбулі Дисциплінарного статуту
митної служби України зазначено, що цей
Статут визначає суть службової
дисципліни, права та обов'язки
посадових осіб митної служби України,
яким присвоєно спеціальні звання, у
тому числі керівників митних органів,
спеціалізованих митних установ та
організацій, щодо забезпечення та
додержання дисципліни, а також види та
порядок застосування заохочень і
дисциплінарних стягнень. Регулювання
правового становища державних
службовців, що працюють у митних
органах, здійснюється з урахуванням
вимог Закону України «Про державну
службу».

Тобто і в частині регулювання
правового становища державних
службовців при застосуванні положень
Дисциплінарного статуту митної служби
України вимоги Закону України «Про
державну службу» враховуються, але
здійснюється таке регулювання за
нормами спеціальних законів, зокрема,
Дисциплінарного статуту митної служби
України.

Припинення державної служби на
підставі пункту 6 частини 1 статті 30
Закону України «Про державну службу»
(порушення присяги) є крайнім заходом
відповідальності державного
службовця, який виходить за межі
дисциплінарної відповідальності, а
тому, якщо підставою для припинення
державної служби є порушення посадовою
особою митної служби службової
дисципліни, неможливість застосування
за таке порушення до посадової особи
заходів дисциплінарного впливу аж до
звільнення з митного органу, повинно
бути мотивовано.

Обов'язковість такого мотивування
обумовлена тим, що застосування
заходів дисциплінарного впливу до
посадових осіб митної служби України
чітко урегульовано розділом 4
Дисциплінарного статуту митної служби
України, який визначає види
дисциплінарних стягнень та порядок їх
застосування, що має наслідком
забезпечення належного захисту
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Застосувавши за вчинення дій, які
кваліфіковані як неналежне виконання
позивачем своїх посадових обов'язків,
тобто є порушенням службової
дисципліни відповідно до визначення
статті 21 Дисциплінарного статуту
митної служби України, положення
пункту 6 частини 1 статті 30 Закону
України «Про державну службу»
(порушення присяги), відповідач тим
самим позбавив позивача права на
належний захист своїх законних прав та
інтересів відповідно до положень
розділу 4 Дисциплінарного статуту
митної служби України.

Отже, судами попередніх інстанцій
встановлено, що в оскаржуваному наказі
Держаної митної служби України від 25
травня 2011 року №1082-к та довідці від 27
квітня 2011 року, відповідачем не
конкретизовано, які саме дії вчинив
ОСОБА_2 в порушення пункту 6 статті 30
Закону України «Про державну службу», а
висновки викладені в зазначеному
наказі та довідці, складеної за
результатами перевірки, ґрунтуються на
припущеннях та не відповідають дійсним
обставинам справи.

Більш того, наказом Чопської митниці
від 21 квітня 2011 року № 590 зобов'язано
провести службову перевірку
діяльності відділу митного оформлення
№ 3 (Малий Березний), тоді як, ОСОБА_2
працював на посаді інспектора сектору
митного оформлення № 5 (Малий Березний)
відділу митного оформлення № 1 митного
поста «Ужгород» Чопської митниці
Державної митної служби України.

Колегія суддів вважає, що суди першої
та апеляційної інстанцій дійшли
вірного висновку скасувавши наказ
Держаної митної служби України від 25
травня 2011 року №1082-к та поновивши
ОСОБА_2 на посаді, з огляду на те, що
звільнення позивача було проведено
незаконно, оскільки при винесенні
Державною митною службою України
оскаржуваного наказу про звільнення
було порушено порядок накладення
дисциплінарного стягнення, з огляду на
те, що службове розслідування з метою
з'ясування всіх обставин
дисциплінарного проступку
відповідачем проведено не було, що
свідчить про винесення спірного наказу
за відсутності необхідних доказів, які
б підтверджували протиправність
поведінки позивача.

Також, судами першої та апеляційної
інстанцій було правильно вирішено
питання щодо стягнення з Чопської
митниці на користь позивача середнього
заробітку за час вимушеного прогулу.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Чопської митниці
залишити без задоволення, а постанову
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2012
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 11 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної митної служби
України, Чопської митниці про визнання
протиправним наказу, поновлення на
роботі та стягнення коштів за час
вимушеного прогулу - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

О.І. Гаманко