Справа № 9101/56905/2012
Суддя: Проценко О.А.
Дата ухвалення: 2013-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"22" жовтня 2013 р.справа № 2а-2978/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Проценко О.А.

суддів: Туркіної Л.П.
Шлай А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги
Управління праці та соціального
захисту населення Енергодарської
міської ради Запорізької області

на постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 12 серпня
2011 року у справі № 2а-2978/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Енергодарської
міської ради Запорізької області

про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання дій
відповідача неправомірними та
зобов'язання останнього здійснити
перерахунок та виплату позивачу в
повному обсязі сум щорічної допомоги
на оздоровлення у розмірі трьох
мінімальних заробітних плат,
відповідно до ст. 48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
яки постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», за період
з 2006 року по 2010 рік. В обґрунтування
позовних вимог позивач зазначила, що
має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, віднесена до категорії « 2» осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, тому їй
повинна виплачуватись щорічна
допомога на оздоровлення в розмірі 3-х
мінімальних заробітних плат, але
всупереч вказаним нормам відповідач не
нарахував та не виплатив позивачу
вищезазначену надбавку до пенсії.

Ухвалою від 21.07.2011 року позовні вимоги
за межами шестимісячного строку
позовної давності залишено без
розгляду.

Постановою суду першої інстанції
визнано неправомірними дії
відповідача та зобов'язано останнього
здійснити перерахунок та виплату
позивачу щорічну допомогу на
оздоровлення за 2010 рік як особі, яка
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи відповідно до вимог ст.48
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» з урахуванням вже
виплачених сум. В задоволенні іншої
частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з висновками суду,
відповідач подав апеляційну скаргу. В
апеляційній скарзі відповідач просить
постанову суду скасувати, та прийняти
нове рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду першої інстанції в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи і не
заперечується сторонами позивач є
постраждалим внаслідок Чорнобильської
катастрофи 2 категорії.

Нормами ст. 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, в тому числі
право на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються
Законом України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», відповідно до ч. 4 ст. 48
якого позивач має право на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення з
урахуванням статусу в розмірі 3
мінімальних заробітних плат.

За приписами ч. 4 ст. 48 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» щорічна
допомога на оздоровлення виплачується
громадянам за місцем їх проживання
органами соціального захисту
населення. При цьому розмір
мінімальної заробітної плати
визначається на момент виплати (ч. 7 ст.
48 зазначеного закону). У відповідності
до статті 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Згідно з положеннями частини
четвертої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу. Отже, за конституційними нормами
та, виходячи з пріоритетності законів
над підзаконними актами, нарахування
та виплата пенсій повинна бути
здійснена виходячи з розмірів,
встановлених Законом «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Як визначено в ст.70 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2010 рік "
Кабінету Міністрів України надано
право у 2010 році встановлювати розмір
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.
Проте, в 2010 році нормативні акти
Кабінету Міністрів України з приводу
встановлення розмірів виплат
одноразової допомоги на оздоровлення
особам, визначеним ст.48 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" не
приймалися. За таких обставин, суд
першої інстанції вірно визначився, що у
2010 році нарахування одноразової
допомоги на оздоровлення повинно
здійснюватися відповідно до ст.48
зазначеного Закону.

Колегія суддів також погоджується з
висновками суду щодо застосування
положень постанови Кабінету Міністрів
України від 12 липня 2005 року №562 при
нарахуванні одноразової допомоги на
оздоровлення з урахуванням Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

З огляду на наведене, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку про те, що відповідач
незаконно нарахував та виплатив
позивачу у 2010 році одноразову щорічну
допомогу на оздоровлення у розмірі
меншому, ніж встановлено ст. 48 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", та надав
вірну оцінку діям відповідача,
зобов'язавши останнього здійснити
перерахунок та виплату позивачу
одноразової щорічно допомоги на
оздоровлення за 2010 рік у встановленому
Законом розмірі.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги спростовуються
матеріалами справи. Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, постанову
суду слід залишити без змін.

Керуючись ст..197, ст. п.1 ч.1 ст.198, п.1 ч.1 ст.
200, ст.ст. 205, 206 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Енергодарської міської ради
Запорізької області на постанову
Енергодарського міського суду
Запорізької області від 12 серпня 2011
року у справі № 2а-2978/11 залишити без
задоволення.

Постанову Енергодарського міського
суду Запорізької області від 12 серпня
2011 року у справі № 2а-2978/11 залишити без
змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна

Суддя:
А.В. Шлай