Справа № 806/6905/13-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Кузьменко Л.В.
УХВАЛА

іменем України

"03" квітня 2014 р.
Справа № 806/6905/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Кузьменко Л.В.

суддів:
Зарудяної Л.О.

Іваненко Т.В.,

при секретарі
Кратюк А. О. ,

за участю сторін:

від позивача: Кропивницького М.М.,
представника за довіреністю,

від відповідача:Пасічника А.Й.,
представника за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від
"03" лютого 2014 р. у справі за позовом
Управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області до Публічного акціонерного
товариства "Радомишльський
машинобудівний завод" 3-я особа про
стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області звернулося до суду з позовом, у
якому просило стягнути з акціонерного
товариства закритого типу
"Радомишльський машинобудівний завод"
6635,61 грн. заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за липень-вересень 2013 р. В
обґрунтування позову посилалося на
частину 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" та
Інструкцію про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року в задоволенні позову управління
Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області до публічного акціонерного
товариства "Радомишльський
машинобудівний завод" про стягнення
6635,61 грн. відмовлено за
безпідставністю.

Не погоджуючись із постановою суду,
Управління Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просить її скасувати та ухвалити у
справі нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Публічне акціонерне товариство
"Радомишльський машинобудівний завод"
з 25 листопада 1993 р. зареєстроване в
управлінні Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області як платник збору на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а тому відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. зобов'язане
подавати звітність до органів
Пенсійного фонду України, а також
нараховувати, обчислювати і сплачувати
до цих органів страхові внески, які
також включають фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій, що
призначені відповідно до Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.1997 №
400/97-ВР, платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форм власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські та
інші установи та організації,
об'єднання громадян та інші юридичні
особи, а також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Згідно ст. 8 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», виплата пенсій
здійснюється за рахунок коштів ПФУ.
Відшкодуванню підлягають витрати ПФУ
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до ч .2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", в частині пенсій,
призначених згідно пунктів «а» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до пункту 2 розділу XV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди, особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначено, що страхові
внески - кошти відрахувань на соціальне
страхування та збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування,
сплачені згідно із законодавством, що
діяло раніше; кошти, сплачені на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до цього
закону.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» об'єктом оподаткування
для платників збору є фактичні витрати
на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів «а»
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого ст. 12 цього закону.

Відповідно до абз. 4 п. 1 ст. 2 та абз. 3 п. 1
ст. 4 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» за ставкою
100 відсотків від об'єкта оподаткування.

Згідно п.6.4-6.5 розділу 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженою
постановою правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року №21-1,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій. Розрахунки складаються на
підставі відомостей відділів з
призначення пенсій органів Пенсійного
фонду України, які подаються згідно з
додатком 8 до 1 січня поточного року та
протягом 10 днів з дня прийняття рішення
про призначення нової пенсії.

Згідно п.6.8 розділу 6 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. У разі
зміни розміру пенсії або настання
обставин, які впливають на суму
відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Згідно наведених законодавчих норм, на
відповідача покладається обов'язок
відшкодування управлінню Пенсійного
фонду фактичних витрат по виплаті і
доставці пільгових пенсій, призначених
на підставі п. «а» ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»,
працівникам відповідача до набуття
права на пенсію за віком відповідно
Закону.

Частиною 4 статті 70 КАС України
встановлено, що обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування, крім
випадків, коли щодо таких обставин не
виникає спору.

Згідно ст. 71 КАС України, сторони
повинні довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Колегія суддів вважає, що позивачем не
надано суду доказів на підтвердження
обґрунтованості його позовних вимог, а
саме виникнення у відповідача
обов"язку сплатити фактичні витрати на
підставі розрахунків на час звернення
до суду з позовом, яке пов"язано із їх
отриманням, а також розміру цих витрат.

Долучені до справи розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов"язкове державне пенсійне
страхування» в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту «а»
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», не є належними доказами,
які містять інформацію щодо предмету
доказування внаслідок їх не скерування
позивачу у встановленому Інструкцією
№ 21-1 порядку, враховуючи, що відповідач
заперечує отримання будь-якого з них.

При цьому суд апеляційної інстанції
виходить з того, що позовні вимоги про
стягнення суми фактичних витрат можуть
бути задоволені за умови не виконання
зобов"язання після спливу строку,
встановленого для його добровільного
виконання. З аналізу положень
Інструкції №21-1 випливає, що обов"язок
підприємства здійснювати
відшкодування спірних витрат
безпосередньо пов"язаний із виконанням
органами Пенсійного фонду України
обов"язку направити підприємству до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з дня прийняття рішення про
призначення нових пенсій відповідних
розрахунків.

В той же час, судом першої інстанції
правильно встановлено, що із наявної в
матеріалах справи копії поштової
рекомендованої кореспонденції (а.с.15)
не вбачається, що було скеровано
відповідачу та отримано останнім
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до пункту "а" ст.13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" за
липень-вересень 2013 року із зазначенням
розміру до сплати.

Також, позивач не надав таких доказів і
суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наданий позивачем
Розрахунок фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини другої
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пункту "а"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" з 01.05.2013 року (а.с.11) не
відповідає встановленій типовій формі,
передбаченої Додатком 7 до пункту 6.4
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
безпідставність позовних вимог та
відмову у задоволенні позову.

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та прийняв рішення з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, а тому апеляційну скаргу
потрібно залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Радомишльському районі Житомирської
області залишити без задоволення, а
постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від "03" лютого
2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
Л.В. Кузьменко

судді:
Л.О. Зарудяна

Т.В. Іваненко

Повний текст cудового рішення
виготовлено "03" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу: Управління Пенсійного
фонду України в Радомишльському районі
Житомирської області
вул.М.Житомирська,
8,м.Радомишль,Житомирська область,12201

представник відповідача - Пасічник
Анатолій Йосипович, АДРЕСА_1

3- відповідачу: Публічне акціонерне
товариство "Радомишльський
машинобудівний завод"
вул.Руднянська,29,м.Радомишль,Житомирсь
ка область,12201

- ,