Справа № 752/20547/13-а(6а/752/187/13)
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Колдіна О.О.
Суддя-доповідач: Федотов І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федотова І.В.,

суддів - Ісаєнко Ю.А. та Епель О.В.,

при секретарі - Трегубенко Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Голосіївському районі м.Києва на
ухвалу Голосіївського районного суду
м.Києва від 23 грудня 2013 року про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення за заявою ОСОБА_2 про зміну
способу та порядку виконання судового
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про
зміну способу та порядку виконання
постанови Голосіївського районного
суду м.Києва від 28.04.2011 р. шляхом
стягнення боргу з ПФУ.

Ухвалою Голосіївського районного суду
м.Києва від 23 грудня 2013 року заяву
ОСОБА_2 про зміну способу та порядку
виконання рішення задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови
Голосіївського районного суду м.Києва
від 28.04.2011 р. у справі за позовом ОСОБА_2
до Управління Пенсійного фонду України
у Голосіївському районі м.Києва про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії в частині
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України у Голосіївському районі
м. Києва здійснити виплату ОСОБА_2
щомісячного підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
як «дитині війни» відповідно до Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» за період з 01.09.2010 р. по 28.04.2011 р.
включно, з урахуванням проведених
виплат.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України у Голосіївському районі
м.Києва на користь ОСОБА_2 щомісячне
підвищення до пенсії як «дитині війни»
відповідно до Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 01.09.2010 р. по 28.04.2011 р. в сумі 1360
гривень 54 копійки.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
управління Пенсійного фонду України у
Голосіївському районі м. Києва подало
апеляційну в якій просить скасувати
ухвалу суду першої інстанції у зв'язку
з порушенням норм процесуального права
та постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день, час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином, у зв'язку із чим, колегія суддів,
на підставі ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41, ч. 4 ст. 196
КАС України розглядає справу за їх
відсутності без фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Листом управління Пенсійного фонду
України у Голосіївському районі м.
Києва №476/12/Г-366 від 29.10.2013 року
повідомлено позивача, що різниця
недоотриманої пенсії в результаті
проведеного перерахунку склала - 1360, 54
грн. Перерахунок пенсії проведено
відповідно до вимог чинного
законодавства та в межах компетенції
управління Пенсійного фонду України у
Голосіївському районі м. Києва.

Задовольняючи заяву про встановлення
чи зміну способу і порядку виконання
рішення суду, суд першої інстанції
виходив з того, що оскільки, в даному
випадку, рішення суду в частині
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок щомісячної надбавки на
підставі Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
виконано, то суд вважає за можливе
змінити спосіб і порядок виконання
рішення шляхом зміни зобов'язання
здійснити виплати на стягнення цих
виплат.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитись, виходячи з наступного.

01 січня 2013 набрав чинності Закон
України «Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень», який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
«Про виконавче провадження», та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначеній нормі кореспондує ч.1 ст.36
Закону України «Про виконавче
провадження», відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Вказані норми не містять виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Проте, колегія суддів вважає, що
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.
В даному випадку це відсутність коштів
на рахунках відповідача.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Отже, колегія суддів дійшла до
висновку, що передумовою звернення з
заявою про зміну способу та порядку
виконання судового рішення є звернення
позивача з заявою або його
представника про примусове виконання
рішення, а також надання доказів щодо
неможливості виконання рішення суду в
примусовому порядку.

Проте, позивачем не надано таких
доказів, у зв'язку із чим відсутні
обставини, що ускладнюють виконання
судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів
вважає заяву позивача необґрунтованою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні заяви
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст. ст. 41, 199, 202, 205, 206, 254, 263 КАС
України , колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України у
Голосіївському районі м.Києва
задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду
м. Києва від 23 грудня 2013 року скасувати
та постановити нову, якою у задоволенні
заяви ОСОБА_2 про зміну способу і
порядку виконання рішення суду
відмовити.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Федотов І.В.

Судді:
Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.