Справа № 812/2316/14
Суддя: Л.С. Качуріна
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2316/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Качуріної Л.С.,

при секретарі: Якимчук В.В.

за відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську
адміністративний позов Державної
податкової інспекції в Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
податкового боргу з плати за
користування надрами у розмірі 683 336,75
грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов Державної
податкової інспекції в Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
податкового боргу з плати за
користування надрами у розмірі 683 336,75
грн.

Податковий борг виник внаслідок
несплати відповідачем узгодженого
податкового зобов'язання визначеного в
податкових розрахунків що подані
платником податків до податкового
органу. З метою стягнення податкового
боргу податковим органом було
здійснено наступні заходи, а саме
вручено платнику податків першу
податкову вимогу №1/71 від 05.08.2004 та
другу податкову вимоги № 2/86 від 27.09.2004.
Однак вказані заходи не призвели до
погашення заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином надав до суду 14 квітня
2014 року, до початку розгляду справи
клопотання відповідно до якого просив
розглянути вказану справу без участі
представника податкового органу.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про час, місце та
дату розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог статей 69-72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд прийшов до наступного.

Судом під час розгляду справи
встановлено, що Державне підприємство
«Луганськвугілля» зареєстровано в
якості юридичної особи (а. с. 4). ДП
«Луганськвугілля» має у своїй
структурі Відокремлений підрозділ
«Шахта імені ХІХ з'їзду КПРС», який
створено без права юридичної особи з
організаційно - правовою формою філія
(а. с. 10). Відокремлений підрозділ «Шахта
імені ХІХ з'їзду КПРС» перебуває на
обліку в якості платника податків в ДПІ
в Лутугинському районі Головного
управління Міндоходів у Луганській
області з 06 червня 2003 року, що
підтверджується довідкою про взяття на
облік платника податків. (а. с. 11).

Стаття 67 Конституції України
передбачає, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, установлених законом.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України контролюючі органи
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, що обслуговують такого
платника податків, на суму податкового
боргу або його частини; застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом.

Статтею 36 Податкового кодексу України
передбачено, що податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Пунктом 54.1 ст. 54 Податкового кодексу
України визначено, що крім випадків,
передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.49.16 ст. 49
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплатити
податкове зобов'язання, яке самостійно
визначене ним у податковій декларації,
протягом строків, установлених
Кодексом.

Відповідно до вимог підпункту 9.1.9
пункту 9.1 статті 9 Податкового кодексу
України плата за користування надрами
належить до загальнообов'язкових
податків та зборів.

Розділом ХІ Податкового кодексу
України врегульовані питання,
пов'язані з обчисленням та платою за
користування надрами.

Плата за користування надрами -
загальнодержавний платіж, який згідно
вимог статті 262 Податкового кодексу
України справляється у вигляді: плати
за користування надрами для
видобування корисних копалин та плати
за користування надрами в цілях, не
пов'язаних з видобуванням корисних
копалин.

У відповідності із підпунктом 263.1.1
пункту 263.1 статті 263 Податкового
кодексу України платниками плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин є суб'єкти
господарювання, у тому числі громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, зареєстровані
відповідно до закону як підприємці, які
набули права користування об'єктом
(ділянкою) надр на підставі отриманих
спеціальних дозволів на користування
надрами (далі - спеціальний дозвіл) в
межах конкретних ділянок надр з метою
провадження господарської діяльності
з видобування корисних копалин, у тому
числі під час геологічного вивчення
(або геологічного вивчення з подальшою
дослідно-промисловою розробкою) в
межах зазначених у таких спеціальних
дозволах об'єктах (ділянках) надр.

Згідно із підпунктом 263.11.1 пункту 263.11
статті 263 Податкового кодексу України
платник плати за користування надрами
для видобування корисних копалин до
закінчення визначеного розділом II
цього Кодексу граничного строку
подання податкових розрахунків за
податковий (звітний) період, що
дорівнює календарному кварталу, подає
за формою, встановленою у порядку,
передбаченому статтею 46 цього Кодексу,
податкові розрахунки з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин органу державної
податкової служби: за
місцезнаходженням у межах території
України ділянки надр, з якої видобуті
корисні копалини або за місцем обліку
платника у разі розміщення ділянки
надр, з якої видобуто корисні копалини,
в межах континентального шельфу та/або
виключної (морської) економічної зони
України.

У разі якщо місце обліку платника не
збігається з місцезнаходженням у межах
території України ділянки надр, з якої
видобуто корисні копалини, копія
податкового розрахунку з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин подається органу
державної податкової служби за місцем
обліку платника (підпункт 263.11.2 пункту
263.11 статті 263 Податкового кодексу
України).

Податковий розрахунок подається
платником починаючи з календарного
кварталу, що настає за кварталом, у
якому такий платник отримав дозвіл на
початок (продовження) виконання роботи
підвищеної небезпеки або експлуатації
об'єкта (підпункт 263.11.3 пункту 263.11
статті 263 Податкового кодексу України).

Порядок сплати податкових зобов'язань
встановлений пунктом 263.12 статті 263
Податкового кодексу України, зокрема,
платник протягом десяти календарних
днів після закінчення граничного
строку подання податкового розрахунку
за податковий (звітний) період сплачує
податкові зобов'язання з плати за
користування надрами для видобування
корисних копалин у сумі, визначеній в
розрахунку з плати, поданому ним органу
державної податкової служби: за
місцезнаходженням у межах території
України ділянки надр, з якої видобуті
корисні копалини; за місцем обліку
платника в разі розміщення ділянки
надр, з якої видобуто корисні копалини,
в межах континентального шельфу та/або
виключної (морської) економічної зони
України.

Відповідно до вимог підпункту 263.13.1
пункту 263.13 статті 263 Податкового
кодексу України платник несе
відповідальність за правильність
обчислення суми плати за користування
надрами для видобування корисних
копалин, повноту і своєчасність її
внесення до бюджету, а також за
своєчасність подання органам
державної податкової служби
відповідних розрахунків згідно з
нормами цього Кодексу та інших законів
України.

Контроль за правильністю обчислення,
своєчасністю і повнотою справляння
плати за користування надрами для
видобування корисних копалин до
бюджету здійснюють органи державної
податкової служби.

Відповідно до наведених норм
Податкового кодексу відповідачем як
платником податку визначено суму
податкового зобов'язання з плати за
користування надрами, шляхом подання
податкових розрахунків до податкової
інспекції, а саме:

- податкового розрахунку від 10.07.2013 року
№ з самостійно визначеною сумою
податкового зобов'язання що підлягає
сплаті в розмірі 198 307,98 грн.,

- податкового розрахунку від 10.07.2013 року
№ з самостійно визначеною сумою
податкового зобов'язання що підлягає
сплаті в розмірі 1873,24 грн.,

- податкового розрахунку від 23.10.2013 року
№ з самостійно визначеною сумою
податкового зобов'язання що підлягає
сплаті в розмірі 256563,45 грн.,

- податкового розрахунку від 23.10.2013 року
№ з самостійно визначеною сумою
податкового зобов'язання що підлягає
сплаті в розмірі 1198,49 грн.,

- податкового розрахунку від 20.01.2014 року
№ з самостійно визначеною сумою
податкового зобов'язання що підлягає
сплаті в розмірі 223818,66 грн.,

- податкового розрахунку від 20.01.2014 року
№ з самостійно визначеною сумою
податкового зобов'язання що підлягає
сплаті в розмірі 1574,93 грн.

Внаслідок несвоєчасної сплати
визначеного грошового зобов'язання за
платником податків утворився
податковий борг зі сплати збору за
користування надрами в розмірі 683 336,75
грн.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

До набрання чинності Податковим
кодексом України спеціальним законом з
питань оподаткування, який
установлював порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних
осіб перед бюджетами та державними
цільовими фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включаючи збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування та внески на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що
застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, та
визначав процедуру оскарження дій
органів стягнення, був Закон України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами».

Відповідно до статті 6 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (який
був чинним до 01 січня 2011 року) у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

На виконання вищезазначених положень
Закону України від 21 грудня 2000 року №
2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (який був чинним до 01 січня 2011
року) податковим органом відповідачу
було вручено 27.08.2004 першу податкову
вимогу №1/71 від 05.08.2004 та 07.10.2004 другу
податкову вимогу від 27.09.2004 № 2/86. (а. с.
14).

Факту оскарження відповідачем
вищезазначених вимог судом на час
розгляду справи не встановлено, а тому
вони вважаються узгодженими.

Даних про добровільну сплату
відповідачем наявного податкового
боргу або про відкликання податкової
вимоги судом на час розгляду справи не
має.

Оскільки зазначені податкові вимоги, є
чинними (доказів про відкликання
податкової вимоги суду не надано), суд
прийшов до висновку, що органом
державної податкової служби при
зверненні до адміністративного суду з
поданням про стягнення податкового
боргу дотримані вимоги норм
податкового законодавства.

Внаслідок того, що за Відокремленим
підрозділом «Шахта імені ХІХ з'їзду
КПРС»станом на дату розгляду та
вирішення справи рахується податковий
борг з плати за користування надрами у
розмірі 683 336,75 грн., що підтверджується
матеріалами справи, суд вважає вимоги
податкового органу про стягнення
коштів за податковим боргом з рахунків
платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, обґрунтованими, доведеними і
такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 17, 18, 94, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції в Лутугинському
районі Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Державного підприємства
«Луганськвугілля» про стягнення
податкового боргу з плати за
користування надрами у розмірі 683 336,75
грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства
"Луганськвугілля" (91022, м. Луганськ, вул.
Лермонтова, 1в, код 32473323) податковий
борг з плати за користування надрами у
розмірі 683 336,75 грн. (шістсот вісімдесят
три тисячі триста тридцять шість
гривень 75 копійок) з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Постанова суду може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

На підставі частини 3 статті 160 КАС
України у судовому засіданні
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено, про що
згідно вимог частини 2 статті 167 КАС
України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Постанова складена в повному обсязі та
підписана 15 квітня 2014 року.

Суддя
Л.С. Качуріна