Справа № 2а-5291/12/2170
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-5291/12/2170

Категорія: 8.3.13 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: судді доповідача -
головуючого - Шляхтицького О.І.,

суддів: Джабурія О.В., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Державної податкової
інспекції у м. Херсоні Херсонської
області Державної податкової служби
про визнання протиправними дій та
скасування податкового повідомлення -
рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 звернувся з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати дії відповідача в
частині нарахування податкового
зобов'язання за оренду землі з фізичних
осіб в сумі 13832,37 грн. неправомірними;
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 13.10.2012 р. №
про визначення суми податкового
зобов'язання з оренди землі з фізичних
осіб в розмірі 13832,37 грн.; зобов'язати
відповідача провести перерахунок
податкового зобов'язання за оренду
землі з фізичних осіб з розрахунку
плати за землю в розмірі 3% від
визначеної нормативної грошової
оцінки.

В обгрунтування позовних вимог
зазначалось, що головою Херсонської
обласної державної адміністрації
прийнято розпорядження від 31.08.2010 р. №
763, яким позивачу затверджено проект
землеустрою щодо відведення в оренду
строком на 5 років земельної ділянки
орієнтовною площею 1,3603 га зі складу
земель запасу Херсонської міської
ради. Пунктом 3 розпорядження визначено
розмір орендної плати за користування
земельною ділянкою - 68414,96 грн. на рік, що
становить 12 % від її нормативної
грошової оцінки. Однак, рішенням
Херсонської міської ради від 26.08.2011 р. №
333 визначено, що для розміщення та
експлуатації основних, підсобних та
допоміжних будівель та споруд
підприємств переробної,
машинобудівної та іншої промисловості
встановлено плату в розмірі 3 % від
нормативної грошової оцінки, тому
розмір орендної плати мав становити 3%,
а не 12%. Стверджував, що встановлений
ДПІ у м. Херсоні розмір податкового
зобов'язання не відповідає діючому
законодавству та рішенню Херсонської
міської ради від 26.08.2011 р. № 333.

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 14 лютого 2013
року у задоволенні адміністративного
позову було відмовлено.

Не погоджуючись з даною постановою
суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що
рішення судом першої інстанції
ухвалене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим просить його скасувати
та ухвалити нову постанову, якою
адміністративний позов задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.11.2006 р. між Акціонерним товариством
закритого типу "АТ завод "Восход" та
ОСОБА_1 укладеного договір
купівлі-продажу нерухомого майна, що
розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Висновком управління Держкомзему у м.
Херсоні Херсонської області від 20.04.2010
р. № 02-447 погоджено проект землеустрою
щодо відведення в оренду гр. ОСОБА_1
земельної ділянки площею 1,3603 га під цех
по виробництву матів із очерету по
АДРЕСА_1 на території Херсонської
міської ради, за межами населених
пунктів, із земель запасу Херсонської
міської ради.

Розпорядженням голови Херсонської
обласної державної адміністрації від
31.08.2010 р. № 763 затверджено проект
землеустрою щодо відведення в оренду
строком на 5 років земельної ділянки
орієнтовною площею 1,3603 га зі складу
земель запасу Херсонської міської ради
під цех по виробництву матів; надано
ОСОБА_1 в оренду земельну ділянку;
встановлено розмір плати за
користування земельною ділянкою - 68414,96
грн. на рік, що становить 12% від
нормативної грошової оцінки.

26 липня 2011 року на підставі
розпорядження голови Херсонської
обласної державної адміністрації від
31.08.2010 р. № 763 між Херсонською обласною
державною адміністрацією в особі
голови - Костяка Миколи Миколайовича та
ОСОБА_1 укладено договір оренди
земельної ділянки (далі - договір
оренди).

Пунктом 4 договору оренди визначено
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки у розмірі 570124,71 грн.

Згідно із п.7 договір оренди укладено на
5 років.

Орендна плата вноситься Орендарем у
грошовій формі у розмірі 68414,97 грн. за
ділянку на рік, що становить 12% від
нормативної грошової оцінки (п.8
договору оренди).

13 жовтня 2012 року Державною податковою
інспекцією у м. Херсоні Херсонської
області ДПС прийнято податкове
повідомлення-рішення за № , яким
ОСОБА_1 повідомляє про визначення суми
грошового зобов'язання по оренді землі
з фізичних осіб у розмірі 13832,37 грн.,
граничний строк сплати 29.12.2012 р.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що податковий орган діяв
відповідно до вимог податкового
законодавства України та на підставі
наданих йому повноважень.

Колегія суддів вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71 КАС України, Податкового кодексу
України.

За змістом п.288.1 ст.288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи
місцевого самоврядування, які
укладають договори оренди землі,
повинні до 1 лютого подавати органу
державної податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний орган
державної податкової служби про
укладення нових, внесення змін до
існуючих договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни.

На підставі пункту 288.4 статті 288
Податкового кодексу України визначено,
що розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем.

Договором оренди земельної ділянки від
26.07.2011 р. визначено орендну плату у
розмірі 68414,97 грн., що становить 12% від
нормативної грошової оцінки. Жодних
доказів того, що до договору оренди
внесено зміни чи припинено його дію
позивачем до в ході судового розгляду
не надано.

Отже, договір оренди є чинним та,
відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно з п.288.7 ст.288 ПК України
податковий період, порядок обчислення
орендної плати, строк сплати та порядок
її зарахування до бюджетів
застосовується відповідно до вимог
статей 285 - 287 цього розділу.

У відповідності до пункту 287.1 статті 287
ПК України власники землі та
землекористувачі сплачують плату за
землю з дня виникнення права власності
або права користування земельною
ділянкою.

За змістом п.286.5 ст.286 ПК України
нарахування фізичним особам сум
податку проводиться органами
державної податкової служби, які
видають платникові до 1 липня поточного
року податкове повідомлення-рішення
про внесення податку за формою,
встановленою у порядку визначеному
статтею 58 цього Кодексу.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
податок сплачується попереднім
власником за період з 1 січня цього року
до початку того місяця, в якому він
втратив право власності на зазначену
земельну ділянку, а новим власником -
починаючи з місяця, в якому у нового
власника виникло право власності.

У разі переходу права власності на
земельну ділянку від одного власника
до іншого протягом календарного року
орган державної податкової служби
надсилає податкове
повідомлення-рішення новому власнику
після отримання інформації про перехід
права власності.

Отже, податковий орган діяв відповідно
до вимог податкового законодавства
України та на підставі наданих йому
повноважень, а відтак визначення
грошового зобов'язання по платі за
землю з фізичних осіб за податковим
повідомленням-рішенням від 13.10.2012 р. №
є правомірним.

При цьому судом першої інстанції вірно
відмовлено у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 про зобов'язання
податкового органу перерахувати
розмір орендної плати за землю з
фізичних осіб, виходячи із плати в
розмірі 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, оскільки ДПІ
у м. Херсоні не наділено такими
повноваженням. Натомість грошові
зобов'язання з орендної плати за землю
обчислюються на підставі договору
оренди земельної ділянки, в якому
вказано плату в розмірі 12% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході розгляду справи позивач не довів
суду ті обставини, на які він посилався
в обґрунтування заявлених вимог, а
відповідач надав суду належні докази
на підтвердження своїх заперечень
проти позову.

Надаючи оцінку правомірності дій та
рішень органів владних повноважень,
суд керується критеріями, закріпленими
у ст.2 КАС України, які певною мірою
відображають принципи
адміністративної процедури,
встановлюючи при цьому чи прийняті
(вчинені) ним рішення (дії): на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Таким чином, на підставі встановлених в
ході судового розгляду обставин, суд
першої інстанції правильно дійшов
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин,
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ч. 1 ст. 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст.
200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 14
лютого 2013 року у справі № 2а-5291/12/2170 -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий:
О.І. Шляхтицький

Суддя:
О.В. Джабурія

Суддя:
А.В. Крусян