Справа № 2а-0306/5317/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Справа
№ 85692/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Матковської З.М., Затолочного
В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Ковельського міськрайонного суду
Волинської області від 06 червня 2011 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Ковельської
міської ради про скасування рішення,-

В С Т А Н
О В И В :

В травні 2011 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Ковельської міської ради, в якому
просила визнати незаконним і нечинним
з моменту його прийняття п.2-5 рішення
виконкому Ковельської міської ради від
08.05.2008 року № 199 про зняття її та сім'ї з
квартирного обліку та зобов'язати
поновити її сім'ю у списку квартирного
обліку на отримання житла у виконкомі
Ковельської міської ради на тій же
черзі під тим самим порядковим номером.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 з сім'єю у складі чоловіка та
трьох дітей з 26 лютого 1987 року
перебувала на квартирному обліку у
виконкомі Ковельської міської ради як
сім'я, що потребує поліпшення житлових
умов. Зокрема, сім'я позивача проживала
і проживає на теперішній час у
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1.
Перебуваючи на квартирному обліку
позивач регулярно, щорічно подавала у
відділ обліку, розподілу та
приватизації житла довідки для
поновлення документів її облікової
справи. У 2001 році, у зв'язку з
одруженням, знялась з квартирного
обліку та вибула з квартири дочка
позивача - ОСОБА_2, у зв'язку з чим у
зазначеній квартирі залишились
зареєстрованими позивач з чоловіком та
двоє синів позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Незважаючи на зазначену обставину
позивач продовжувала перебувати на
квартирному обліку. У березні 2007 року у
квартиру, де проживає сім'я позивача,
вселилась співмешканка її сина ОСОБА_5
разом із своєю дитиною від першого
шлюбу. 18 липня 2008 року син позивача
зареєстрував шлюб з ОСОБА_5, а
ІНФОРМАЦІЯ_1 в подружжя народився син
ОСОБА_6. У квітні 2008 року у зазначену
квартиру вселилась співмешканка
іншого сина позивача, ОСОБА_7, з якою 24
лютого 2009 року він зареєстрував шлюб, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 у подружжя народилась
донька ОСОБА_8. Загалом, на час
прийняття відповідачем оскаржуваного
рішеня, у квартирі АДРЕСА_1 проживало 7
чоловік. Незважаючи на скеровані
відповідачем на ім'я позивача у квітні
2008 року письмові попередження про
необхідність здійснити реєстрацію
фактично проживаючих у квартирі осіб, з
метою вирішення питання щодо
перебування позивача на квартирному
обліку у виконавчому комітеті
Ковельської міської ради, позивач
відмовилась зареєструвати за адресою
свого проживання невісток та онуків,
оскільки не спроможна була сплачувати
за них комунальні платежі. 15 грудня 2010
року позивач звернулась до міського
голови та завідуючого відділом обліку
та приватизації житла з запитом, щодо
вирішення питання забезпечення її
сім'ї житлом і 23 грудня 2010 року
дізналась про те, що її знято з
квартирного обліку ще 08 травня 2008 року.
Вважає, що оскільки у квартирі, де
мешкає її сім'я, фактично проживає 8
чоловік, а також враховуючи зміст п.п.7
п.13 Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов,
позивача та членів її сім'ї не можна
вважати такими, що покращили свої
житлові умови, а тому рішення про
зняття позивача з квартирного обліку
вважає незаконним.

Постановою Ковельського
міськрайонного суду від 06 червня 2011
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що
рішення виконкому Ковельської міської
ради № 199 від 08.05.2008 року в частині
зняття позивача та її сім'ї з
квартирного обліку є правомірним і
таким, що відповідає вимогам чинного
законодавства.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, зазначену постанову
оскаржила ОСОБА_1, та просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Ковельського міськрайонного
суду від 06 червня 2011 року та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод, Конвенції
про права дитини та Конституції
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, а
саме облікової справи сім'я ОСОБА_1
перебувала на квартирному обліку у
виконкомі Ковельської міської ради як
сім'я, що потребує поліпшення житлових
умов з 26 лютого 1987 року.

Підставою цьому стала заява позивача,
виписка з домової книги про склад сім'ї,
згідно якої позивач разом з чоловіком
та трьома дітьми проживали та були
прописані в квартирі АДРЕСА_1, акту
перевірки житлових умов позивача у
справі.

Колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції встановлена та
обставина, що донька позивача - ОСОБА_2 у
2001 році виписалась з вищенаведеної
квартири.

З наявних в матеріалах справи
документально доводиться, що житлова
площа квартири АДРЕСА_1 становить 29,7
м.кв., а з 2001 року по теперішній час в ній
прописані та постійно проживають
четверо осіб.

Щодо тверджень позивача, що на момент
прийняття відповідачем рішення про
зняття позивача з квартирного обліку у
даній квартирі фактично проживало сім
чоловік, а саме позивачка з чоловіком,
двома синами, невістками та онуками
колегія суддів приходить до
переконання, що на час прийняття
рішення виконавчим комітетом
Ковельської міської ради про зняття
ОСОБА_1 з квартирного обліку невістки, а
саме ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не були членами
сім'ї позивача та зареєстрованими у
згаданій квартирі.

Таким чином станом на момент зняття
позивача з квартирного обліку, а саме 08
травня 2008 року у квартирі АДРЕСА_1 було
зареєстровано четверо чоловік -
позивач з чоловіком та двоє синів.

Відповідно до п. 26 «Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень» громадяни знімаються з
обліку потребуючих поліпшення
житлових умову у випадку припинення
трудових відносин з підприємством,
установою, організацією особи, яка
перебуває на обліку за місцем роботи;
поліпшення житлових умов, внаслідок
якого відпали підстави для надання
іншого жилого приміщення; одноразового
одержання за їх бажанням від органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування грошової компенсації
за належне їм для отримання жиле
приміщення у встановленому порядку;
виїзду на постійне місце проживання до
іншого населеного пункту; засудження
до позбавлення волі на строк понад
шість місяців, заслання або вислання;
подання відомостей,що не відповідають
дійсності,які стали підставою для
взяття на облік, або неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про взяття на облік. Згідно з
Постановою виконкому Волинської
обласної ради народних депутатів та
президії Волинської обласної ради
профспілок про правила обліку
громадян, що потребують покращення
житлових умов і надання їм житлових
приміщень в Українській РСР від 10.01.1985
року №6. мінімальна норма житлової
площі на кожного члена сім'ї в м.
Нововолинську становить 6,5 кв.м., а
решті населених пунктів області 6 м.кв.
Середня забезпеченість житловою
площею на одну особу для всіх населених
пунктів області становить 7 м.кв.

Виконавчим комітетом Ковельської
міської ради ОСОБА_1 та членів її сім'ї
знято з квартирного обліку на підставі
п.26 «Правил обліку громадян, які
потребують поліпшення житлових умов, і
надання їм жилих приміщень» у зв'язку з
поліпшенням житлових умов.

Колегія суддів приходить до висновку,
що на час прийняття оскаржуваного
рішення виконавчим комітетом
Ковельської міської ради сім'я
позивача була забезпечена житловою
площею з розрахунку 29,7м.кв. : 4 ос.= 7,4
кв.м. на особу, тому не потребує
покращення житлових умов і надання їм
житлових приміщень.

Таким чином, судом першої
інстанції правильно встановлені
фактичні обставини справи, а судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись статтями 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Ковельського
міськрайонного суду Волинської
області від 06 червня 2011 року у справі №
2а-5317/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
В.С. Затолочний