Справа № 1570/5973/2012
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1570/5973/2012

Категорія: 8.2.6 Головуючий в 1 інстанції:
Колесниченко О. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Потапчука В.О., Скрипченка В.О.,

при секретарі Голбан К.В.,

за участю представника позивача Ткача
С.А. та представника відповідача
Василенко Р.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Одесі апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Комінтернівському районі Одеської
області Державної податкової служби на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року по справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Електробуд» до
Державної податкової інспекції в
Комінтернівському районі Одеської
області Державної податкової служби
(правонаступник - ДПІ в
Комінтернівському районі ГУ
Міндоходів Одеської області) про
скасування податкових повідомлень -
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

08.10.2012 року ТОВ «Електробуд» звернулося
до окружного суду із позовом до ДПІ в
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС (правонаступник - ДПІ в
Комінтернівському районі ГУ
Міндоходів Одеської області) про
скасування податкових
повідомлень-рішень № від 23.07.2012
року та № від 23.07.2012 року.

Свої позовні вимоги позивач
обгрунтовував тим, що уповноваженою
особою ДПІ у Комінтернівському районі
Одеської області 23.07.2012 року, на
підставі проведеної за постановою
слідчого перевірки, були незаконно та
передчасно, в порушення приписів п.86.9
ст.89 ПК України, прийняті оскаржувані
податкові повідомлення-рішення №
та №, з якими позивач категорично
не погоджується, оскільки висновки
цієї перевірки не відповідають
дійсності, фактичним обставинам, а
також зовсім не свідчать про порушення
саме ТОВ «Електробуд» норм податкового
законодавства України.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 13 лютого 2013
року адміністративний позов ТОВ
«Електробуд» задоволено в повному
обсязі. Скасовано податкові
повідомлення-рішення № від 23.07.2012
року та № від 23.07.2012 року, прийняті
ДПІ у Комінтернівському районі
Одеської області ДПС.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою суду 1-ї інстанції,
представник ДПІ в Комінтернівському
районі Одеської області ДПС 22.03.2013 року
подав апеляційну скаргу, в якій
зазначає, що судом, при винесенні
оскаржуваної постанови порушено норми
процесуального та матеріального права
та просить скасувати постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 13.02.2013 року, прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позовних
вимог ТОВ «Електробуд» відмовити.

Заслухавши суддю - доповідача, виступи
сторін та перевіривши матеріали справи
і доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність належних підстав для її
задоволення.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

Позивач - ТОВ «Електробуд» ()
як юридична особа зареєстровано
виконавчим комітетом Одеської міської
ради 22.06.2000р., взято на податковий облік
18.01.2001р., з 19.07.2011р. є платником ПДВ та з
20.01.2012р. знаходиться на обліку ДПІ в
Комінтернівському районі Одеської
області.

В червні 2012 року співробітниками ДПІ в
Комінтернівському районі Одеської
області, на підставі постанови ст.
слідчого СУ ДПС в Одеській області ст.
лейтенанта податкової міліції
Вдовиченка Д.М. від 07.06.2012 року, наказу
№211 від 15.06.2012 року та відповідно до
приписів п.79.1 ст.79 і п.п.78.1.11 п.78.1 ст.78 ПК
України від 02.12.2010 року, було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «Електробуд» () з питань нарахування ПДВ по
взаємовідносинам з ТОВ «Сатєра»
() за липень-жовтень 2009 року
і червень 2010 року та з ПП «Одеська
будівельна компанія» () за
листопад, грудень 2009 року та лютий,
березень, вересень, жовтень, листопад,
грудень 2010 року.

За результатами зазначеної перевірки
складено Акт №490/22/22483281 від 06.07.2011 року.

Так, в ході перевірки ревізорами було
встановлено порушення ТОВ
«Електробуд» вимог:

- ст.ст.203,115,228,837,838 ЦК України в частині
недодержання правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними,
в результаті чого, всі правочини
укладені між ТОВ «Електробуд» та ТОВ
«Сатєра» і ПП «Одеська будівельна
компанія» мають ознаки «нікчемності»;

- п.п.5.2.1 п.5.2, п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 діючого на
той час Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.94 р. №334/94-ВР, в результаті
встановлених порушень діючого
законодавства, які відображено в п.п.3.1.2
п.3.1 розділу 3 даного акту перевірки,
встановлено заниження податку на
прибуток на загальну суму 1927571 грн., а
саме по податковим періодам: ІІІ
квартал 2009 року - на 286698 грн., ІV квартал
2009 року - на 322106 грн., І квартал 2010р. - на
26211 грн., ІІ квартал 2010р. - на 155729 грн., ІІІ
квартал 2010р. - на 61129 грн., ІV квартал 2010р.
- на 1075699 грн.;

- п.п.7.4.1, п.7.4.5 п.7.4 ст.7 діючого на той час
Закону України «Про податок на додану
вартість» №168/97-ВР від 03.04.97р., в
результаті чого занижено податок на
додану вартість на 1542057 грн., в тому
числі по періодах: липень 2009 року - на
суму 55707 грн.; серпень 2009 року - на суму
124970 грн., вересень 2009 року - на суму 48681
грн., жовтень 2009 року - на суму 23614 грн.,
листопад 2009 року - на суму 88532 грн.,
грудень 2009 року - на суму 145539 грн., лютий
2010 року - на суму 2528 грн., березень 2010
року - на суму 18440 грн., червень 2010 року -
на суму 124583 грн., вересень 2010р. - на суму
48903 грн., жовтень 2010 року - на суму 9706
грн., листопад 2010 року - на суму 13453 грн.,
грудень 2010р. - на суму 837401 грн.

В подальшому, на підставі вказаного
вище акту перевірки №490/22/22483281 від
06.07.2012 року, уповноваженою особою ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС 23.07.2012р були прийняті
податкові повідомлення-рішення:

- №, яким підприємству позивача
збільшено суму грошового зобов'язання
по податку на додану вартість із
вироблених в Україні товарів у розмірі
1927571 грн., з яких за основним платежем -
1542057 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями - 385514 грн.;

- №, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток приватних підприємств у
розмірі 2409065 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями
податкового органу, позивач оскаржив
їх спочатку в адміністративному
порядку, а потім і до суду.

Вирішуючи справу по суті та
задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог, а також з того, що
спірні податкові повідомлення-рішення,
відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України, є
протиправними і передчасними, а
зазначені в акті перевірки висновки
щодо нікчемності угод є
необґрунтованими та не відповідають
фактичним обставинам та наявним у
позивача первинним документам.

Колегія суддів апеляційного суду,
уважно дослідивши матеріали справи (7
томів) та надані сторонами докази,
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції і вважає їх
обґрунтованими та відповідаючими
діючому на той час законодавству,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України, органи державної
податкової служби мають право
проводити перевірки платників
податків (крім НБУ) в порядку,
встановленому цим Кодексом.

А як слідує з п.75.1 ст.75 ПК України,
органи державної податкової служби
мають право проводити камеральні,
документальні (планові або
позапланові, виїзні або невиїзні) та
фактичні перевірки.

У відповідно до положень п.75.1.2 ст.75 ПК
України, документальною перевіркою
вважається перевірка, предметом якої є
своєчасність, достовірність, повнота
нарахування та сплати усіх
передбачених цим Кодексом податків та
зборів, а також отримання валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками (найманими особами) та яка
проводиться на підставі податкових
декларацій (розрахунків), фінансової,
статистичної та іншої звітності,
регістрів податкового та
бухгалтерського обліку, ведення яких
передбачено законом, первинних
документів, які використовуються в
бухгалтерському та податковому обліку
і пов'язані з нарахуванням і сплатою
податків та зборів, виконанням вимог
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби, а також
отриманих в установленому
законодавством порядку органом
державної податкової служби
документів та податкової інформації, у
т.ч. за результатами перевірок інших
платників податків.

Причому, відповідно до вимог п.79.1 ст.79
ПК України, документальна невиїзна
перевірка здійснюється у разі
прийняття керівником органу державної
податкової служби рішення про її
проведення та за наявності обставин
для проведення документальної
перевірки, визначених ст.ст.77,78 цього
Кодексу. Документальна невиїзна
перевірка здійснюється на підставі
зазначених у пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 цього
Кодексу документів та даних, наданих
платником податків у визначених цим
Кодексом випадках, або отриманих в
інший спосіб, передбачений законом.

Крім того, згідно з п.79.2 ст.79 ПК України,
документальна позапланова невиїзна
перевірка проводиться посадовими
особами органу державної податкової
служби виключно на підставі рішення
керівника органу державної податкової
служби, оформленого наказом, та за
умови надіслання платнику податків
рекомендованим листом із
повідомленням про вручення або
вручення йому чи його уповноваженому
представнику під розписку копії наказу
про проведення документальної
позапланової невиїзної перевірки та
письмового повідомлення про дату
початку та місце проведення такої
перевірки.

Як вбачається з приписів п.78.1.11 п.78.1 ст.78
ПК України, документальна позапланова
виїзна перевірка здійснюється,
зокрема, у випадку отримання постанови
суду (ухвал суду) про призначення
перевірки або постанову органу
дізнання, слідчого, прокурора,
винесеної ними відповідно до закону у
кримінальних справах, що перебувають у
їх провадженні.

Так, зі спірного Акту перевірки
№490/22/22483281 від 06.07.2012 року видно, що дана
перевірка ТОВ «Електробуд» була
проведена ревізорами ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС саме на підставі постанови
ст.слідчого СУ ДПС в Одеській області
ст.лейтенанта податкової міліції
Вдовиченка Д.М. від 07.06.2012 року про
призначення документальної
позапланової перевірки, винесеної в
порядку КПК в рамках розслідування
кримінальної справи №58,
порушеної за фактом організації
невстановленими особами фіктивного
підприємництва з використанням ПП
«Софітек плюс».

Але, при чому, слід зазначити, що в
матеріалах справи відсутні будь-які
копії вказаних вище постанов слідчого,
а також відсутні відомості щодо стадії
цього кримінального провадження та
щодо питання яким саме чином це
провадження стосується підприємства
позивача або його керівників. Не було
надано цих документів і представником
відповідача на вимогу (запит) суду 2-ї
інстанції.

Відповідно до положень ст.23-1 КПК
України, орган дізнання, слідчий,
прокурор, встановивши причини і умови,
що сприяли вчиненню злочину, вносять у
відповідний державний орган,
громадську організацію або посадовій
особі подання про вжиття заходів для
усунення цих причин і умов. Не пізніш як
у місячний строк по поданню має бути
вжито необхідних заходів і про
результати повідомлено особу, яка
надіслала подання. У разі залишення
посадовою особою подання без розгляду
орган дізнання, слідчий чи прокурор
зобов'язані вжити заходів,
передбачених ст.ст.254-257 Кодексу України
про адміністративні правопорушення.

Слід вказати, що згідно з приписами
ст.114 КПК України, постанови слідчого є
обов'язковими для виконання для
виконання всіма підприємствами,
установами і організаціями, посадовими
особами і громадянами.

Отже, реалізуючи вказаний
процесуальний примус, начальник ДПІ у
Комінтернівському районі Одеської
області ДПС і видав наказ №211 від 15.06.2012
року про призначення позапланової
невиїзної перевірки ТОВ «Електробуд».

Разом з тим, судова колегія, як і суд 1-ї
інстанції, вважає, що начальник ДПІ у
Комінтернівському районі, в даному
випадку, не мав як права, так і
достатніх підстав, за результатами
вказаної перевірки виносити
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення, з огляду на
наступне.

Відповідно до змісту приписів п.86.9 ст.86
Податкового кодексу України (в
редакції на час виникнення спірних
правовідносин), у разі якщо грошове
зобов'язання розраховується органом
державної податкової служби за
результатами перевірки, призначеної
відповідно до
кримінально-процесуального закону або
закону про оперативно-розшукову
діяльність, т.б. проведеної з обставин,
визначених пп.78.1.11 п.78.1 ст.78 цього
Кодексу, щодо кримінального
провадження, у якому розслідується
кримінальне правопорушення стосовно
посадової особи (посадових осіб)
платника податків (юридичної особи) або
фізичної особи - підприємця, що
перевіряється, предметом якого є
податки та/або збори, податкове
повідомлення-рішення за результатами
такої перевірки приймається таким
податковим органом протягом 10 робочих
днів з дня, наступного за днем
отримання цим податковим органом
відповідного судового рішення
(обвинувальний вирок, ухвала про
закриття кримінального провадження за
нереабілітуючими підставами), що
набрало законної сили.

Матеріали ж перевірки, в цьому випадку,
разом із висновками органу ДПС
передаються до правоохоронного органу,
що призначив цю перевірку. Статус таких
матеріалів перевірки та висновків
визначається
кримінально-процесуальним законом або
законом про оперативно-розшукову
діяльність.

Крім того, п.58.4 ст.58 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
коли судом за результатами розгляду
кримінальної справи про злочини,
предметом якої є податки, збори,
прийнято обвинувальний вирок, що
набрав законної сили, або прийнято
рішення про закриття кримінальної
справи за нереабілітуючими підставами,
відповідний контролюючий орган
зобов'язаний визначити податкові
зобов'язання платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду, та прийняти
податкове повідомлення-рішення про
нарахування платнику таких податкових
зобов'язань і застосування стосовно
нього штрафних (фінансових) санкцій у
розмірах, визначених цим Кодексом.
Складання та надсилання платнику
податків податкового
повідомлення-рішення за податковими
зобов'язаннями платника податків за
податками та зборами, несплата
податкових зобов'язань за якими
встановлена рішенням суду,
забороняється до набрання законної
сили рішенням суду у справі або
винесення постанови про закриття такої
кримінальної справи за
нереабілітуючими підставами.

Отже, з матеріалів справи та аналізу
наведених норм ПК України слідує, що
оскільки проведення позапланової
перевірки підприємства позивача було
здійснено саме в рамках кримінальної
справи, тобто остання була призначена
відповідно до
кримінально-процесуального закону, і
доказів ухвалення по даній справі
вироку суду та набрання ним законної
сили як на час виставлення
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення так і на час
розгляду справи по суті представником
відповідача не надано, судова колегія
доходить до аналогічного висновку, що
при винесенні та направленні позивачу
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень податковим органом
не були враховані вимоги п.86.9 ст.86
Податкового кодексу України, згідно
яких, за результатами такої перевірки
він не мав права їх виносити до
набрання законної сили обвинувальним
вироком суду по вказаній кримінальній
справі.

При цьому, судова колегія, як і суд 1-ї
інстанції вважає недоцільним і
неприпустимим дослідження у даній
справі фактичності і реальності
спірних господарських операцій
позивача з його контрагентами,
оскільки такі обставини в подальшому
можуть суттєво вплинути на результати
розслідування кримінальної справи, в
рамках якої відповідачу і було
доручено провести цю перевірку.

Також, слід звернути увагу й на те, що
саме на таке застосування судами
адміністративної юрисдикції цих норм
матеріального права орієнтує Вищий
адміністративний суд України в своїх
постановах від 05.09.2012 року по справі
№К/9991/42479/12, від 12.09.2013р. по справі
№К/800/29362/13, від 17.03.2014р. по справі
№К/800/23154/13 та ухвалі від 29.07.2013р. по
справі №К/9991/75574/12.

Окрім того, судова колегія зазначає, що
податковий орган, до того ж, в даному
випадку діяв і всупереч правової
позиції з цього питання Державної
податкової служби України, висвітленої
у листі ДПС України від 31.07.2012 року
№20727/7/10-0217/2986, яка, в свою чергу, теж
орієнтує підпорядковані органи ДПС
України на неможливість винесення
податкових повідомлень-рішень за
результатами перевірок, проведених за
ініціативою органів досудового
слідства.

Таким чином, з огляду на викладене та
оцінивши надані сторонами докази в їх
сукупності, судова колегія вважає
обґрунтованими висновки суду 1-ї
інстанції щодо передчасності
ухвалених податковим органом
оскаржуваних рішень, які, до того ж були
прийняті на підставі помилкового
застосування норм матеріального права,
що не відповідає положенням ч.2 ст.19
Конституції України та ст.11 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», а тому, відповідно, останні
підлягають скасуванню.

При цьому, судова колегія вважає за
необхідне зазначити, що таке рішення не
позбавляє податковий орган в
подальшому, після ухвалення вироку по
вищезгаданій кримінальній справі,
знову повернутися до цього питання.

Але, одночасно, апеляційний суд звертає
увагу ще й на положення ст.61
Конституції України, згідно зі місту
яких, юридична відповідальність має
виключно індивідуальний характер.

До того ж, відповідно до приписів
ст.ст.11,71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення, а
суд, згідно ст.86 цього ж Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія приходить до висновку, що суд
першої інстанції порушень
матеріального і процесуального права
при вирішенні даної справи не допустив,
вірно встановив фактичні обставини
справи та надав їм належної правової
оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
невірному трактуванні норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.198 КАС України,
суд апеляційної інстанції за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін.

Отже, за таких обставин, суд
апеляційної інстанції, діючи в межах
доводів апеляційної скарги, відповідно
до ст.200 КАС України, залишає цю
апеляційну скаргу податкового органу
без задоволення, а постанову окружного
суду - без змін.

Керуючись ст.ст.195,196,198,200,205,206,254 КАС
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції в
Комінтернівському районі Одеської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення, а постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 13 лютого 2013 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого Адміністративного
Суду України протягом двадцяти днів з
дня набрання законної сили судовим
рішенням апеляційного суду.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
В.О. Потапчук

В.О. Скрипченко