Справа № 2а/1770/4249/2012
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/14039/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф.(суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
Рівненського міського центру
зайнятості до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управління малої
механізації» про стягнення
заборгованості за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управління малої
механізації» на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року, -

в с т а н о в и в :

Рівненський міський центр зайнятості
звернувся до Рівненського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом, в якому
просив стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Управління малої механізації» кошти,
виплачені ОСОБА_4, як допомогу по
безробіттю в сумі 11174,43 грн.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2012 року позов задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Управління малої механізації» на
користь Рівненського міського центру
зайнятості, який є робочим органом
виконавчої дирекції Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття, кошти, виплачені
ОСОБА_4 в сумі 11174,43 грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та прийняти нове
про відмову в задоволенні позовних
вимог, посилаючись на порушення судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, суд, в межах статті 220 КАС
України, прийшов до висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

Наказом відповідача № 60 від 30.09.2011 року
ОСОБА_4, який працював в ТОВ "Управління
малої механізації" водієм 1 класу, був
звільнений з займаної посади за
пунктом 1 статті 40 КЗпП України у
зв'язку з скороченням чисельності
працівників.

27.12.2011 року ОСОБА_4 звернувся до
Рівненського міського центру
зайнятості із заявою про надання
статусу безробітного з виплатою
допомоги по безробіттю.

Відповідно до наказу Рівненського
міського центру зайнятості від 03.01.2012
року ОСОБА_4 надано статус
безробітного.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 01.10.2012 року
ОСОБА_4 поновлено на роботі водієм 1
класу ТОВ "Управління малої
механізації" та стягнуто з ТОВ
"Управління малої механізації" на
користь позивача середній заробіток за
час вимушеного прогулу в сумі 14595,57 грн.
та 1000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Наказом директора ТОВ "Управління
малої механізації" за №92 від 08.10.2012 року
на підставі рішення Рівненського
міського суду Рівненської області від
01.10.2012 року ОСОБА_4 поновлено на
вищезазначеній посаді.

Згідно наказу Рівненського міського
центру зайнятості 01.10.2012 року ОСОБА_4
знятий з обліку як безробітний та
припинено виплату допомоги по
безробіттю.

За період перебування на обліку в
позивача, а саме в період з 03.01.2012 року
по 30.09.2012 року ОСОБА_4 отримав допомогу
по безробіттю в загальній сумі 11174,43
грн., про що свідчить розрахунок
Рівненського міського центру
зайнятості за №01-33/5269 від 24.10.2012 року.

Задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій дійшли висновку
про обґрунтованість та законність
підстав для задоволення позовних
вимог, оскільки позивачем були
виконані обов'язки щодо виплати
допомоги по безробіттю, внаслідок чого
він набув права на регресне
відшкодування затрачених сум.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій, з огляду на наступне.

Визначення осіб, які вважаються
безробітними надано в статті 2 Закону
України «Про зайнятість населення»
відповідно до якої, безробітними
визнаються працездатні громадяни
працездатного віку, які через
відсутність роботи не мають заробітку
або інших передбачених законодавством
доходів і зареєстровані у державній
службі зайнятості як такі, що шукають
роботу, готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу. Дана норма кореспондує з
положеннями викладеними п. 11 Порядку
реєстрації, перереєстрації та ведення
обліку громадян, які шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
КМ України від 14 лютого 2007 р. № 219.

Відповідно до частини першої статті 22
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», застраховані
особи, визнані у встановленому порядку
безробітними, які протягом 12 місяців,
що передували початку безробіття,
працювали на умовах повного або
неповного робочого дня (тижня) не менше
26 календарних тижнів та сплачували
страхові внески, мають право на
допомогу по безробіттю залежно від
страхового стажу.

Згідно підпункту "в" частини 1 статті 25
цього ж Закону держава створює умови
незайнятим громадянам у поновленні їх
трудової діяльності та забезпечує їм
виплату компенсацій, в тому числі
виплату в установленому порядку
допомоги по безробіттю.

Порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності
затверджено наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20.11.2000 року № 307, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції 14.12.2000 року за №
915/5136.

Підпунктом 2 пункту 1 статті 31 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" визначено, що
виплата допомоги по безробіттю
припиняється, в тому числі у разі
поновлення безробітного на роботі за
рішенням суду.

У разі поновлення безробітного на
роботі за рішенням суду, відповідно до
частини четвертої статті 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" із роботодавця
утримуються сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг безробітному.

Таким чином, судами попередніх
інстанцій обґрунтовано стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Управління малої
механізації» на користь Рівненського
міського центру зайнятості, який є
робочим органом виконавчої дирекції
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття, кошти,
виплачені ОСОБА_4 в сумі 11174,43 грн.,
виходячи з приписів 35 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття".

Відповідно до частини першої статті 224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Управління малої механізації»
залишити без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 26
листопада 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 лютого 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін