Справа № 2а-1039/11/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Справа №
14272/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

за участю секретаря судового засідання
Саламаха О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області на
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року у справі за позовом Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області до Головного
управління юстиції у Львівській
області, третя особа - ОСОБА_1 про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2011 року позивач - Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області звернулося з
позовом до Головного управління
юстиції у Львівській області, третя
особа - ОСОБА_1, в якому просить
скасувати постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження від 25.01.2011 року ВП №23919399 та
зобов'язати його винести постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року в задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що державним
виконавцем постанову про відкриття
виконавчого провадження прийнято з
дотриманням вимог Закону України «Про
виконавче провадження».

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, винесеною з порушенням
норм матеріального права, Головне
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області оскаржило її,
подавши апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2011
року та прийняти нову постанову, якою
повністю задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, апелянт зазначає, що виконавче
провадження щодо примусового
виконання виконавчого листа №2а-1169/10,
виданого Галицьким районним судом м.
Львова 24.01.2011 року, про зобов'язання
стягнути з головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області в користь ОСОБА_1
заборгованість по пенсійному
забезпеченню за період з 01.01.2010 року по
30.12.2010 року в розмірі 113059,41 грн. та 20000
грн. моральної шкоди, а всього 133059,41 грн.
не підвідомче підрозділу примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби головного
управління юстиції у Львівській
області.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що постановою
головного державного виконавця
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області від 25.01.2011 року ВП
№23919399 відкрито виконавче провадження
з виконання винавчого листа №2а-1169/10,
виданого 24.01.2011 року Галицьким районним
судом м. Львова, про стягнення з
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області в користь
ОСОБА_1 заборгованість по пенсійному
забезпеченні за період з 01.01.2010 року по
30.12.2010 року в розмірі 113 059,41 грн. та 20000
грн. моральної шкоди, а всього 133 059,41
грн. та надано строк для добровільного
виконання судового рішення до 01.02.2011
року.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку, регулюється Законом України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
року № 606-ХІV (з наступними змінами та
доповненнями).

Положеннями статті 1 Закону України
«Про виконавче провадження» (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) визначено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 статті 11 Закону «Про
виконавче провадження» встановлений
обов'язок державного виконавця вживати
передбачені цим Законом заходи
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 24 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання і цей документ відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, та
пред'явлений до виконання до органу
державної виконавчої служби за
належним місцем виконання рішення.

Відповідно до п.1 ч.2 статті 21 Закону
України «Про виконавче провадження» на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими боржниками є
територіальні підрозділи центральних
органів виконавчої влади, місцеві суди,
міські, районні або селищні ради чи
районні державні адміністрації та їх
структурні підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, військові прокуратури
гарнізонів, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи.

Пенсійний фонд України, відповідно до
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 01.03.2001 року № 121/2001, є
центральним органом виконавчої влади,
що здійснює керівництво та управління
солідарною системою
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, провадить
збір, акумуляцію та облік страхових
внесків, призначає пенсії та готує
документи для їх виплати, забезпечує
своєчасне і в повному обсязі
фінансування та виплату пенсій,
допомоги на поховання, інших
соціальних виплат, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, здійснює контроль за цільовим
використанням коштів Пенсійного фонду
України. Діяльність Пенсійного фонду
України спрямовується та
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра праці та
соціальної політики України.

Пенсійний фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві, Севастополі, та
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах.

Відповідно до п. 1.1. р. І Положення про
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах і районах у містах,
затвердженого постановою правління
ПФУ від 30.04.2002 року № 8-2 (у редакції
постанови правління ПФУ від 25.02.2008 року
№ 5-5) управління Пенсійного фонду
України у районах, містах і районах у
містах є органами Фонду, підвідомчими
відповідно головним управлінням Фонду
в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють систему
органів Фонду.

Відтак, Головне управління Пенсійного
фонду України у Львівській області є
територіальним підрозділом
центрального органу виконавчої влади -
Пенсійного фонду України, а тому доводи
апелянта про непідвідомчість
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області по виконанню
виконавчого листа №2а-1169/10, виданого
Галицьким районним судом м. Львова
24.01.2011 року, є помилковими.

Таким чином, з аналізу вказаних норм та
обставин справи, суд апеляційної
інстанції прийшов до висновку, що дії
головного державного виконавця щодо
відкриття виконавчого провадження є
правомірними, а постанова головного
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень Відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про відкриття виконавчого
провадження відповідає вимогам Закону
України «Про виконавче провадження», а
відтак є законною.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2011 року у справі №2а-1039/11/1370 за
позовом Головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області до Головного управління
юстиції у Львівській області, третя
особа - ОСОБА_1 про скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
- без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник

Повний текст ухвали виготовлено та
підписано 08.04.2014 року.