Справа № 821/3963/13-а
Суддя: Жук С.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 р. Справа № 821/3963/13-а

Категорія: 10.1 Головуючий в 1 інстанції:
Войтович І.І.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючогосудді -Жука С.І. судді -
Яковлева Ю.В. судді - Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Одеського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_4 на постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області про захист порушеного
конституційного права, -

встановиЛА:

ОСОБА_4 (далі - позивач) звернувся
до суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області (далі - УПФУ в Цюрупинському
районі Херсонської області,
відповідач), в якому просить захистити
своє порушене право, визначене ст.ст. 36,
57 Конституції України, шляхом заборони
примушування його брати участь у
діяльності неприбуткової організації
Пенсійний фонд та скасуванням вимоги №
Ф-76-У від 21.02.2013 р. щодо сплати внесків.

Суд першої інстанції своєю
постановою від 12 листопада 2013 року в
задоволенні позову - відмовив.

ОСОБА_4 не погодившись з постановою
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову суду та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги ОСОБА_4 посилається на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, або у разі відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали та доводи
апелянта в межах апеляційної скарги,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу належить залишити
без задоволення з наступних підстав.

За приписами ч. 1 статті 5 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003
р. (далі - Закон № 1058) цей Закон регулює
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування. Дія
інших нормативно-правових актів може
поширюватися на ці відносини лише у
випадках, передбачених цим Законом, або
в частині, що не суперечить цьому
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону № 1058
Пенсійний фонд є органом, який здійснює
керівництво та управління солідарною
системою, провадить збір, акумуляцію та
облік страхових внесків, призначає
пенсії та підготовляє документи для її
виплати, забезпечує своєчасне і в
повному обсязі фінансування та виплату
пенсій, допомоги на поховання, здійснює
контроль за цільовим використанням
коштів Пенсійного фонду, вирішує
питання, пов'язані з веденням обліку
пенсійних активів застрахованих осіб
на накопичувальних пенсійних рахунках,
здійснює адміністративне управління
Накопичувальним фондом та інші
функції, передбачені цим Законом і
статутом Пенсійного фонду. Пенсійний
фонд є самоврядною неприбутковою
організацією і здійснює свою
діяльність на підставі статуту, який
затверджується його правлінням.
Пенсійний фонд набуває статусу
юридичної особи з дня реєстрації
статуту в центральному органі
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері реєстрації
(легалізації) статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Згідно із пунктом 4 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України від 08.07.2010 р. № 2464-VI "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" у період до
перетворення Пенсійного фонду на
неприбуткову самоврядну організацію
відповідно до пункту 12 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" завдання та
функції Пенсійного фонду та його
територіальних органів щодо збору та
ведення обліку єдиного внеску
виконують відповідно Пенсійний фонд та
головні управління Пенсійного фонду
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
управління Пенсійного фонду України в
районах, містах, районах у містах.

За змістом п. 2 Положення про управління
Пенсійного фонду України в районах,
містах, районах у містах, а також у
містах та районах, затвердженого
постановою правління Пенсійного Фонду
України від 30.04.2002 р. № 8-2 (у редакції
постанови правління Пенсійного фонду
України від 25 лютого 2008 р. N 5-5) до
основних завдань Управління належить
облік платників єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - платники
єдиного внеску) та збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування; збір та
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) та інших коштів,
призначених для пенсійного
забезпечення.

Управління забезпечує додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення; забезпечує надходження
єдиного внеску, сум фінансових санкцій
страхових внесків та інших платежів до
Фонду; контролює дотримання платниками
єдиного внеску вимог законодавства про
збір та ведення обліку єдиного внеску
надходження страхових внесків, єдиного
внеску та інших платежів до Фонду від
підприємств, установ, організацій та
громадян, збирає у встановленому
порядку відповідну звітність,
проводить планові та позапланові
перевірки фінансово-бухгалтерських
документів, звітів та інших документів
щодо правильності нарахування та
сплати страхових внесків, єдиного
внеску, управління має право вимагати
від керівників та інших посадових осіб
підприємств, установ, організацій, а
також від фізичних осіб - підприємців
усунення виявлених порушень
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про порядок
нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, здійснення
фінансових операцій з коштами Фонду та
порядку їх використання; застосовувати
фінансові санкції, адміністративні
стягнення, передбачені законом та
стягувати несплачені суми єдиного
внеску, страхових внесків та інших
платежів з їх платників та ін.

Отже, управління Пенсійного фонду у
Цюрупинському районі Херсонської
області є повноважним органом щодо
здійснення контролю за сплатою єдиного
внеску, та у разі необхідності,
стягненням несплачених сум.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Згідно зі статтею 1, частиною 2 ст. 5
Закону № 1058 коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, визначається
виключно цим Законом. Страхувальниками
є роботодавці та інші особи, які
відповідно до закону сплачують єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та/або є
платниками відповідно до цього Закону.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, у тому
числі ті, які обрали особливий спосіб
оподаткування (фіксований податок,
єдиний податок, фіксований
сільськогосподарський податок), та
члени сімей зазначених фізичних осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності,
підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню.

Згідно з пунктом 5 ч. 1 ст. 14, частиною 1
ст. 15 Закону № 1058 страхувальниками
відповідно до цього Закону є
застраховані особи, зазначені в
пунктах 3 і 4 статті 11 та частині першій
статті 12 цього Закону, а платниками
страхових внесків до солідарної
системи є страхувальники, зазначені в
статті 14 цього Закону, і застраховані
особи, зазначені в частині першій
статті 12 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач - ОСОБА_4 є фізичною особою -
суб'єктом підприємницької діяльності,
а отже він, згідно з наведеними
вимогами Закону 1058 зобов'язаний
сплачувати єдиний внесок.

За змістом ч. 1 ст. 13 Закону 1058 однією з
підстав припинення участі у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування застрахованої
особи, яка підлягає
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню відповідно до
цього Закону, є втрата такою особою
визначеного цим Законом статусу
застрахованої особи.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що вимога
№ Ф-76-У від 21.02.2013 р. про сплату недоїмки
позивачем зі страхових внесків є
правомірною, а тому слід відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, судова колегія
вважає, що судом першої інстанції повно
і всебічно досліджено обставини
справи, надані сторонами докази,
правильно визначено характер спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Отже судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги не є істотними і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 197, 198, 200, 205, 206, КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, - залишити
без задоволення.

Постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 12 листопада
2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Цюрупинському районі Херсонської
області про захист порушеного
конституційного права, - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням до Вищого адміністративного
суду України в порядку статті 212 КАС
України.

Головуючийсуддя С.І. Жук суддя Ю.В.
Яковлев суддя Д.В. Запорожан