Справа № 821/922/14
Суддя: Кузьменко Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/922/14
Херсонський окружний
адміністративний суд у складі
головуючої судді Кузьменко Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області до Відділу
Державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області про
визнання дій протиправними,-

встановив:

21 березня 2014 року до Херсонського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Херсонській області до
Відділу державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області з
позовними вимогами про визнання дій
протиправними, а саме:

- визнати неправомірними дії
відповідача щодо порушення ч.2 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження";

- як наслідок неправомірних дій
відповідача поновити строки для
пред'явлення постанови №924/Нк від 13
листопада 2013 року до виконання у відділ
державної виконавчої служби.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 11 березня 2014 року
Інспекція ДАБК отримала постанову
відповідача про відмову у відкритті
виконавчого провадження (відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа) від 04 лютого 2014 року ВП№
41881778. Державним виконавцем ВДВС
Новокаховського МУЮ Земляною Н.А. в
оскаржуваній постанові було зазначено,
що "Відповідно до змін, внесених п.6 ЗУ
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно" та п.3 ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче
провадження" у виконавчому документі
повинен бути індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України". Позивач
вважає постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) неправомірною
та просить визнати неправомірними дії
відповідача щодо порушення ч.2 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження".

В судове засідання представник
позивача не прибув, але надіслав 10
квітня 2014 року заяву про розгляд справи
без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не
прибув, але надіслав 10 квітня 2014 року
заяву про розгляд справи без участі
представника відповідача та надіслав
письмові заперечення, в яких позов не
визнає з таких підстав. 31 січня 2014 року
від позивача надійшла заява про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню постанови №924/Нк
виданої 13 листопада 2013 року про
стягнення адміністративного штрафу в
розмірі 5100,00 грн. з ОСОБА_2. Постанова не
містить ідентифікаційного номера або
серії та номеру паспорту боржника, що є
порушенням п.3 ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче
провадження". Інспекції ДАБК
правомірно відмовлено у відкритті
виконавчого провадження, оскільки,
спірна постанова явно не відповідала
вимогам спеціального закону. Все це на
думку відповідача є підставами для
залишення позовної заяви без
задоволення.

Відповідно до положень ч.4 ст. 122 КАС
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.
Якщо таке клопотання заявили всі особи,
які беруть участь у справі, судовий
розгляд справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Розглянувши надані сторонами
документи, зваживши доводи позивача
викладені в адміністративному позові
та доводи відповідача викладені в
письмових запереченнях, з'ясувавши
фактичні обставини справи, оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті,
проаналізувавши норми законодавства
які регулюють спірні відносини та їх
застосування сторонами, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, Інспекцією ДАБК
13.11.2013 року за № 924/Нк винесено
постанову про адміністративне
правопорушення, якою накладено штраф в
сумі 5100 грн. 00 коп. відповідно до вимог
ч.1 ст. 188-42 КУпаП на ОСОБА_2.

Дана постанова №924/Нк від 13 листопада
2013 року в судовому порядку не
оскаржена, доказів її скасування не
надано, доказів добровільної сплати
визначеного в постанові штрафу не
надано. Постанова набрала законної
сили та підлягає примусовому
виконанню, при цьому вона повинна
відповідати вимогам до виконавчого
документу передбаченим в ст.18 ЗУ "Про
виконавче провадження".

Інспекція ДАБК листом №7/21-04-09/110 від 24
січня 2014 року направила постанову
№924/Нк на адресу ВДВС Новокаховського
МУЮ для примусового виконання (номер
поштового відправлення 510).

ВДВС Новокаховського МУЮ постановою 04
лютого 2014 року ВП№ 41881778 про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадження
виконавчого документа) відмовив у
відкритті виконавчого провадження з
примусового виконання постанови
№924/Нк. Підстава для відмови -
виконавчий документ не відповідає
вимогам п.3 ч.1 ст.18 Закону України "Про
виконавче провадження", відсутній
ідентифікаційний номер або серії та
номеру паспорту боржника.

Постанова від 04 лютого 2014 року ВП№ 41881778
відправлена на адресу Інспекції ДАБК 04
лютого 2014 року (супровідний лист
№07-37/2097 від 04.02.14), отримана позивачем 11
березня 2014 року (вхідний №7/21-04-09/342-ю).

Спірні правовідносини врегульовані
Конституцією, Законом України "Про
виконавче провадження".

Частина 2 статті 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 7 Положення "Про
Державну виконавчу службу України",
затвердженого Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року N 385/2011,
Державна виконавча служба України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через структурні
підрозділи, що забезпечують реалізацію
повноважень ДВС України.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Кожен зобов'язаний неухильно
додержуватися Конституції України та
законів України, не посягати на права і
свободи, честь і гідність інших людей
(ст.68 Конституції).

У справах щодо оскарження рішень, дій
або бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Частиною 1 статті 181 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Преамбула до Закону України "Про
виконавче провадження" визначає, що цей
Закон визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Закон України "Про виконавче
провадження" є спеціальним для
правовідносин з примусового виконання
рішень судів та інших органів, а отже
спірні правовідносини необхідно
розглядати за нормами даного Закону.

Суд застосовує редакцію Закону чинну
на момент здійснення правовідносин.

Виходячи з вимог ст. 5 зазначеного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом.

Згідно із ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено права та
обов'язки державних виконавців при
примусовому виконанні рішень,
встановлених цим Законом, а статтею 12
Закону встановлені гарантії прав
громадян і юридичних осіб у
виконавчому провадженні - державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права у
точній відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи:
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом (ч.1,п.6
ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче
провадження").

Постанова Інспекції ДАБК відповідно до
наведеної норми є виконавчим
документом за яким здійснюється
примусове виконання виконавчою
службою.

У виконавчому документі зазначаються
повне найменування (для юридичних осіб)
або ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо (п.3
ч.1 ст.18 Закону України "Про виконавче
провадження").

Наявна в справі постанова №924/Нк не
відповідає цим вимогам. Так, постанова
не місить жодних даних про боржника
окрім прізвища ім'я та по батькові,
місця проживання.

Державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону (п.6 ч.1 ст.26
Закону України "Про виконавче
провадження").

Порушень вимог даних норм з боку ВДВС
не встановлено, а наявні в справі
докази не дають підстав для
протилежного висновку.

Стосовно вимоги Інспекції ДАБК про
поновлення строку для пред'явлення
постанови на виконання до ВДВС суд
зазначає таке.

Позивач не порушив строк для звернення
постанови до примусового виконання,
строк звернення не був підставою для
повернення виконавчого документу, ВДВС
прямо вказує в письмових запереченнях
строк пред'явлення до виконання
спірної постанови до 04 травня 2014 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що строк для звернення
постанови №924/Нк до примусового
виконання не пропущено, а тому відсутні
підстави його для поновлення.

Щодо позовних вимог позивача про
визнання незаконними та протиправними
дій ВДВС про відмову у відкритті
виконавчого провадження, суд зазначає
наступне.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову протягом трьох
робочих днів, а за рішенням, що підлягає
негайному виконанню, - не пізніше
наступного робочого дня з дня
надходження виконавчого документа і не
пізніше наступного дня надсилає її
заявникові разом з виконавчим
документом.

Отже, рішення про відмову у відкритті
виконавчого провадження оформлюється
державним виконавцем у формі
постанови, що і було зроблено
відповідачем шляхом винесення
оскаржуваної постанови.

Оцінка судом обставин справи базується
на наданих доказах, їх належності та
переконливості, в поєднанні з
принципами КАС України.

Як передбачає ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" визнана джерелом
права.

Згідно п.1 статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифіковано Україною 17.07.1997 року,
набула чинності для України 11.09.1997 року)
"Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування ч.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, суд бере до уваги, що в рішенні
Європейського суду з прав людини по
справі "Бендерський проти України"
(Заява N 22750/02§42) суд нагадує, що
відповідно до практики, яка відображає
принцип належного здійснення
правосуддя, судові рішення мають в
достатній мірі висвітлювати мотиви, на
яких вони базуються. Межі такого
обов'язку можуть різнитися залежно від
природи рішення та мають оцінюватись в
світлі обставин кожної справи. Право
може вважатися ефективним, тільки якщо
зауваження сторін насправді
"заслухані", тобто належним чином
вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень, з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів.

Положення ст. 9 КАС України передбачає,
що суди при вирішенні справи керуються
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 86 КАС України, суд
оцінює докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Частиною 2 ст. 71 КАС України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Частиною 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, передбачено, що кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов
висновку, що дії відповідача є
необґрунтованими та вчиненими в
порядок та спосіб передбачений
законодавством, порушення в спірній
постанові є очевидними, в зв'язку з чим,
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Керуючись Конституцією України,
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 7, 8, 9, 14, 71, 86, 94, 122, 158 -
163, 181 КАС України, суд, -

постановив:

Адміністративний позов Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Херсонській області до
Відділу Державної виконавчої служби
Новокаховського міського управління
юстиції Херсонської області про
визнання дій - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку шляхом подачі до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Херсонський окружний
адміністративний суд апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Копія
апеляційної скарги на постанову суду
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Одеського апеляційного
адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого ст. 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

Суддя

Кузьменко Н.А.

кат. 11.5.