Справа № 159/1488/14-а
Суддя: Восковська О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/1488/14-а
Провадження № 2-а/159/51/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
07 квітня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головування

судді
Восковської О.А.

за участю секретаря
Горішної Н.В.

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Назарчука А.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ковелі в залі суду справу
за адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Ковельської міської ради,
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Ковельської
міської ради про скасування постанови
№ 10 від 07.02.2014 року про накладення
адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з
адміністративним позовом до
Ковельської міської ради,
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Ковельської
міської ради про скасування постанови
№ 10 від 07.02.2014 року про накладення
адміністративного стягнення. Позовні
вимоги мотивовані тим, що оскаржуваною
постановою його було визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст.152
КпАП України, а саме - у тому, що він не
уклав договір на вивезення побутового
сміття з РЖКП-1, чим свідомо ухилився
від виконання обов»язку, визначеного
ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» та
накладено адміністративне стягнення у
виді штрафу в розмірі 340 грн. Не
погоджуючись із вказаною постановою,
ОСОБА_1 зазначає, що 28 січня 2014 року він
прийшов в РЖКП-1 м. Ковеля отримати
довідку про склад сім»ї з метою
подальшого щорічного поновлення
документів по оплаті комунальних
послуг, однак, на своє звернення
отримав від майстра РЖКП-1 ОСОБА_4
відмову у видачі довідки та вимогу
укласти договір на вивезення сміття. На
його пропозицію надати для
ознайомлення та вивчення проект такого
договору, майстер відмовила та
зажадала підписання ним договору без
будь-якого ознайомлення з його змістом,
після чого він звернувся до начальника
РЖКП-1, який дав вказівку ОСОБА_4 скласти
відносно нього протокол. Він залишив
приміщення РЖКП-1, а 03.02.2014 року по пошті
отримав протокол №25 про
адміністративне правопорушення,
складений відносно нього майстром
дільниці ОСОБА_4, в якому було
зазначено, що він відмовився від
укладання договору на вивезення
сміття, а ввечері 06.02.2014 року сусідка
вручила йому повідомлення
адміністративної комісії при
виконкомі міської ради про те, що 07.02.2014
року о 14.00 год. відбудеться засідання
комісії по розгляду вище згаданого
протоколу. Не маючи змоги з»явитись на
таке засідання, оскільки був зайнятий
безперервним робочим процесом на ВАТ
«Ковельмолоко», де він працює майстром
зміни, зателефонував у міську раду та
повідомив про неможливість явки на
таке засідання і прохав не проводити
розгляд адмінпротоколу у його
відсутності, однак, пізніше, - 24.02.2014
року отримав по пошті оскаржувану
постанову. Вважає дану постанову
незаконною з тих підстав, що не визнає
своєї вини у скоєнні зазначеного у
протоколі та постанові
адміністративного правопорушення,
оскільки не відмовляється від
укладання договору на вивезення сміття
з РЖКП-1, однак, має намір ознайомитись
із змістом такого договору, а у випадку
виникнення спірних питань щодо його
умов, запропонувати внести відповідні
зміни у такий договір. Крім того,
зазначає, що протокол про
адміністративне правопорушення
складався у його відсутності, при
цьому, у згаданому протоколі відсутні
дані про його особу, тоді як він є
інвалідом 3-ї групи, не зазначено коли
саме він скоїв таке правопорушення, не
ознайомлено його і з правами,
передбаченими законом, а засідання
адміністративної комісії, на якій було
винесено оскаржувану ним постанову,
було проведено в його відсутності в
порушення вимог закону, оскільки він
звертався з проханням до міської ради
не проводити розгляд протоколу без
нього та повідомив про свою зайнятість
на роботі 07.02.2014 року. Просить
задовольнити позов та скасувати
постанову від 07.02.2014 року №10 і закрити
провадження у справі про
адміністративне правопорушення в
зв»язку з відсутністю в його діях
складу такого правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 у ході судового
розгляду справи повністю підтримав
заявлені ним позовні вимоги з підстав,
викладених в адміністративному позові,
крім того, пояснив суду, що з проханням
до відповідача про відкладення
розгляду адмінпротоколу 07.02.2014 року він
телефонував з роботи і таку його
розмову чули колеги ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Підтвердив суду про те, що протокол від
28.01.2014 року було складено у його
відсутності і його для складання
такого протоколу не запрошували. Крім
того, пояснив суду, що він не
користується послугами будь-якої
комунальної служби по вивезенню
сміття, оскільки, проживаючи у
приватному будинку розробив
відповідну систему по утилізації
такого сміття, а саме - паперові відходи
здає на макулатуру, металеві речі - здає
на металобрухт, скляні та пластикові
пляшки відвозить в село до родичів, які
займаються реалізацією молочних
продуктів, органічні і паперові рештки,
а також, те, що не здає в утиль - спалює в
печі. Однак пояснив, що не
відмовляється від укладання договору з
РЖКП-1 на вивезення побутового сміття,
проте, настоює на попередньому
ознайомленні його з проектом такого
договору та, при необхідності, внесенні
до нього змін з урахуванням, зокрема, і
того, що він є інвалідом 3-ї групи.
Просить задовольнити позов.

Представник позивача ОСОБА_2 у
ході судового розгляду підтримав позов
з підстав, викладених у позовній заяві
та просить задовольнити позовні вимоги
у повному об»ємі.

Представник відповідача -
виконавчого комітету Ковельської
міської ради Назарчук А.Г. у ході
судового розгляду справи не визнав
заявлений ОСОБА_1 адміністративний
позов та пояснив суду наступне.
Протокол про адміністративне
правопорушення від 28.01.2014 року № 25,
складений майстром РЖКП-1 ОСОБА_4
надійшов на розгляд адміністративної
комісії і такий розгляд було
призначено на 14.00.год. 07.02.2014 року, про що
позивача було повідомлено належним
чином, а саме - вручено письмове
повідомлення сусідці ОСОБА_7 для
вручення ОСОБА_1 Вважає, що про належне
повідомлення ОСОБА_1 про час та місце
розгляду протоколу відносно нього
свідчить і те, що вранці 07.02.2014 року
останній зателефонував в юридичний
відділ міської ради і повідомив
особисто представнику відповідача, -
йому, Назарчуку А.Г., - про те, що не може
з»явитись за засідання адмінкомісії, у
зв»язку із зайнятістю на роботі, при
цьому, представник відповідача настоює
на тому, що позивач не просив його
відкласти засідання комісії Про такий
телефонний дзвінок ОСОБА_1 він
повідомив секретаря та голову комісії
і, враховуючи відсутність клопотання
позивача про відкладення розгляду
протоколу, на засіданні комісії 07.02.2014
року було розглянуто вище згаданий
протокол про адміністративне
правопорушення та накладено на
позивача стягнення у виді штрафу в
мінімальному розмірі. Вважає, що
оскаржувана ОСОБА_1 постанова винесена
з дотриманням вимог закону і підстави
для її скасування відсутні. Також
пояснив, що вважає, що суть
правопорушення, скоєного позивачем
полягає у тому, що він ухилився від
укладення договору з РЖКП-1 на
вивезення сміття, однак, не може
пояснити, чому в протоколі, а потім,
відповідно, і в постанові не вказано
часу вчинення позивачем такого
правопорушення та не зазначено інших
даних про особу порушника, аніж ті, які
вказані в протоколі, зокрема, його
паспортні дані, відомості про місце
роботи та утриманців, а також щодо
інвалідності позивача. Як пояснив
представник, йому не відомо, чи
складався протокол в присутності
ОСОБА_1, однак, виходячи із змісту
такого протоколу, було зрозумілим те,
що останній відмовився від підписів в
ньому і дані обставини було
зафіксовано підписами свідків таких
подій. Просить відмовити у задоволенні
адміністративного позову.

Суд, заслухавши пояснення
позивача та його представника,
представника відповідача, покази
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, дослідивши письмові докази у
справі, приходить до висновку, що
адміністративний позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до диспозиції статті 152
КпАП України передбачена
адміністративна відповідальність за
порушення державних стандартів, норм і
правил у сфері благоустрою населених
пунктів, правил благоустрою територій
населених пунктів, і, відповідно до
санкції вище згаданої норми Закону за
вказане правопорушення передбачено
адміністративне стягнення у виді
штрафу, зокрема, на громадян від
двадцяти до вісімдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Як убачається із змісту
оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 було
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого саме ст. 152 КПпА України
та накладено стягнення в межах санкції
вказаної статті - мінімальний штраф 340
грн.(а.с.6). Згідно такої постанови суть
правопорушення полягала в тому, що
станом на 28.01.2014 року ОСОБА_1 не уклав з
РЖКП-1 договір на вивезення побутового
сміття, чим свідомо ухилився від
обов»язку, визначеного ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» «Споживач зобов'язаний: 1)
укласти договір на надання
житлово-комунальних послуг,
підготовлений виконавцем на основі
типового договору;».

Разом з тим, відповідно до п.п.5,6
ст.26 Глави УІ цього ж Закону, якою
регулюється порядок укладення
договорів у сфері жилого-комунальних
послуг, процедура погодження такого
договору відбувається протягом одного
місяця з дня внесення проекту договору
однією із сторін, а у разі зникнення
потреби в отриманні послуги або
відмови споживача від користування
послугою виконавця/виробника споживач
має право розірвати договір у порядку,
встановленому законом.

Як установлено судом під час
розгляду даного адміністративного
позову, проект договору про надання
послуг по вивезенню побутового сміття
не було внесено комунальною службою
міста - РЖКП-1 - позивачу ОСОБА_1, як
споживачу таких послуг, для погодження.
Про дані обставини пояснив суду
позивач та його представник, а також
підтвердила свідок ОСОБА_4, яка
показала, що, як майстер дільниці РЖКП-1
по обслуговуванню вулиці Багряного в
місті Ковелі, де мешкає ОСОБА_1, не
направляла та не надавала позивачу
проект типового договору для його
погодження ні в минулому році, ні в
січні цього року, коли позивач прийшов
до РЖКП-1 за довідкою про склад сім»ї.

Представник відповідача не
заперечив дані обставини та не надав
належних та допустимих доказів, які б
спростовували наведене.

Таким чином, пропозиція про
укладення договору у сфері
житлово-комунальних послуг стороною
такого договору - РЖКП-1 була внесена з
порушенням вимог вище згаданого
Закону, яким регулюються
правовідносини у даній сфері, і
позивачу не було внесено для
погодження проект договору на
вивезення побутового сміття, і, взагалі
ознайомлено його з таким проектом
договору, а, відтак, відсутній і факт
ухилення останнього від укладення
даного договору.

Крім того, як убачається з
протоколу №25 від 28.01.2014 року(а.с.13) та з
оскаржуваної постанови, в них відсутні
вказівки про час та місце вчинення
ОСОБА_1 згаданого правопорушення, а
також інші відомості, необхідні для
вирішення справи, зокрема, - на
підставі якого документа, що посвідчує
особу, було встановлено особу
порушника, дані про наявність у нього
утриманців та пільг, тоді як,
відповідно до ст.256 КпАП України,
протокол про адміністративне
правопорушення повинен містити такі
дані, у тому числі, з метою дотримання
вимог ст.38 КпАП України, яка визначає
строки накладення адміністративного
стягнення та урахування обставин,
передбачених ст.ст.34,35 цього ж Кодексу,
які пом»якшують та обтяжують
відповідальність за адміністративне
правопорушення.

Покликання сторони відповідача на
відсутність належних бланків для
оформлення протоколів про
адміністративні правопорушення не
звільняє осіб, уповноважених на
складання таких протоколів від
обов»язку дотримання вимог,
встановлених ст.256 КпАП України щодо
змісту протоколу.

Крім того, судом встановлено, що
вище згаданий протокол від 28.01.2014 року
було складено у відсутності ОСОБА_1, про
що пояснив позивач та його представник,
а також підтвердила суду і свідок
ОСОБА_4, яка безпосередньо, як майстер
дільниці РЖКП-1, складала даний
протокол, як показала, у відсутності
позивача, чим було порушено право
ОСОБА_1 бути присутнім при складанні
такого протоколу про адміністративне
правопорушення та скористатись своїми
правами, передбаченими, зокрема, ч.3 та
ч.4 ст.256 КпАП України.

Наведені у справі докази
спростовують покази свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_1 в їх
присутності, як майстрів РЖКП-1,
відмовився від укладення
вищезгаданого договору та від підписів
у протоколі, оскільки, як встановлено
судом вище, факт ухилення ОСОБА_1 від
укладення такого договору відсутній, а
протокол від 28.01.2014 року №25 було
складено у відсутності позивача.

Розгляд справ про
адміністративне правопорушення
проводиться відповідно до ст.ст.276-282
КпАП України, однак, всупереч вимогам
ст.278 КпАП України відповідачем при
підготовці справи до розгляду не було
належним чином перевірено, чи
правильно складено протокол та інші
матеріали справи про адміністративне
правопорушення, чи витребувано
необхідні додаткові матеріали, і, як
убачається з справи №10
адміністративної комісії при
виконавчому комітеті Ковельської
міської ради про порушення ОСОБА_1
вимог ст.152 КпАП України, в матеріалах
такої справи відсутні будь-які докази,
передбачені ст.251 КпАП України, які б
підтверджували викладені у протоколі
обставини, як і відсутні будь-які інші
відомості про особу порушника, аніж
довідка про склад його сім»ї (а.с.57-61).

Крім того, відповідно до ст.268 КпАП
України, справа про адміністративне
правопорушення розглядається в
присутності особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності і
під час відсутності такої особи, справу
може бути розглянуто лише у випадках,
коли є дані про своєчасне її сповіщення
про час і місце розгляду справи і якщо
від неї не надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи. При цьому,
законодавець не зобов»язує таку особу
подавати згадане клопотання в
письмовій формі.

Позивач та його представник, а
також представник відповідача
визнають ту обставину, що ОСОБА_1 було
повідомлено про час та місце розгляду
справи про адміністративне
правопорушення шляхом передачі
письмового повідомлення через сусідку
ОСОБА_7 ввечері 06.02.2014 року, що і стало
підставою для здійснення позивачем
телефонного дзвінка до відповідача з
повідомленням про неможливість
з»явлення на засідання адмінкомісії у
зв»язку із зайнятістю на роботі (факт
зайнятості 07.02.2014 року ОСОБА_1 на роботі
та не можливість його з»явлення на
засідання адмінкомісії з такої причини
підтверджено довідкою ПАТ
«Ковельмолоко» від 03.03.2014 року №100,
а.с.34), і, відповідно до ст.72 КАС України,
дана обставина не підлягає
доказуванню.

Допитані в якості свідків ОСОБА_5
та ОСОБА_6, кожен зокрема, підтвердили
суду про те, що ОСОБА_1 в їх присутності
телефонував 07.02.2014 року та повідомляв
про неможливість з»явлення на
засідання у зв»язку із зайнятістю на
роботі та просив не проводити розгляд
справи у його відсутності. Пізніше
пояснював свідкам про те, що таким
чином повідомляв міську раду, щоб
відклали розгляд справи про
притягнення його до
адмінвідповідальності.

Такі показання свідків
спростовують пояснення представника
відповідача про те, що позивач не
заявляв клопотання про відкладення
розгляду справи про притягнення його
до адміністративної відповідальності,
та підтверджують пояснення позивача та
його представника в цій частині.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України,
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб»єкта владних
повноважень обов»язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову. Відповідно до ст.70 КАС України
докази повинні бути належними та
допустимими.

Із урахуванням вище наведеного,
суд приходить до висновку, що стороною
відповідача не надано суду належних та
допустимих доказів, які б
спростовували наведені вище
встановлені судом обставини і
заявлений ОСОБА_1 адміністративний
позов в частині скасування
оскаржуваної постанови підлягає до
задоволення.

Разом з тим, вимога позивача щодо
закриття провадження в справі про
притягнення до адміністративної
відповідальності у зв»язку з
відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення не
підлягає задоволенню, оскільки
відповідно до положень ст.218 КпАП
України справи про адміністративні
правопорушення, передбачені ст.152 КпАП
України підвідомчі адміністративним
комісіям при виконавчих комітетах
міських рад і вирішення даного питання
не відноситься до компетенції суду.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 5-12,70,71,72,158-163,167,171-2 КАС
України, ст.ст.152,218,251,256,268,276-282 КпАП
України, ст.ст.20,26 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», суд, -

п о с т а н о в и в :

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Постанову №10 адміністративної
комісії при виконавчому комітеті
Ковельської міської ради від 07 лютого
2014 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст.152 КпАП України та накладення
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
гривень - скасувати.

У решті адміністративного позову -
відмовити.

Постанова є остаточною та
оскарженню не підлягає.

ГоловуючаО. А. Восковська