Справа № 243/257/14-а
Суддя: Сіваченко І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чемодурова
Суддя-доповідач - Сіваченко І.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №243/257/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого Сіваченка І.В.,
суддів Шишова О.О., Попова В.В.,
розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційні скарги ОСОБА_2
та Управління Пенсійного фонду України
в м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області на постанову
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 04 лютого 2014 року
у справі № 243/257/14-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області (далі - Управління)
про перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі 84
відсотки від суми 18 925 грн. 50 коп. за
період з 03 червня 2013 року по 01 грудня 2013
року, та з 01 грудня 2013 року у розмірі 84
відсотки від суми 20 097 грн., з
проведенням індексації.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач зазначив, що з 5 травня 1997
року він є суддею Апеляційного суду
Донецької області у відставці і
отримує щомісячне довічне грошове
утримання, яке з липня 2013 року
становить 8 648 грн. 69 коп. 09 січня 2014 року
він звернувся до відповідача з заявою
про перерахунок утримання у зв'язку зі
зміною окладу працюючого судді на
відповідній посаді, від якого залежить
довічне грошове утримання судді у
відставці. У задоволенні його заяви
було відмовлено з надуманих підстав.
Так, в своєму рішенні від 03.06.2013 року №
3-рп/2013 Конституційний суд України
зазначив, що щомісячне довічне грошове
утримання виплачується суддям у
відставці у розмірі 80 відсотків, а в
необхідних випадках до 90 відсотків
грошового утримання судді, який працює
на відповідній посаді, без обмеження
розмірів довічного грошового
утримання. Конституційний суд України
також вказав, що дане рішення є
обов'язковим для виконання на всій
території України. Оскільки стаж його
роботи на посаді судді з 14 квітня 1975
року по 05 травня 1997 року становить
повних 22 роки, вважає, що він має право
на 84 відсотки щомісячного утримання
працюючого судді на відповідній
посаді, з моменту набрання законної
сили рішення Конституційного суду
України, тобто з 03.06.2013 року. Згідно
довідок Апеляційного суду Донецької
області заробітна плата, яка повинна
враховуватися при перерахунку його
довічного утримання становить 18 925 грн.
50 коп. за період з січня по грудень 2013
року, а з грудня 2013 року - 20 097 грн. При
таких даних відповідач зобов'язаний
провести перерахунок довічного
грошового утримання у розмірі 84
відсотка із суми 18 925 грн. 50 коп. за
період з 03 червня 2013 року по 01 грудня 2013
року, а з грудня 2013 року 84 відсотка з
суми 20 097 грн., з проведенням індексації.
Відмовляючи ж позивачеві у перерахунку
довічного грошового утримання УПФУ в м.
Слов'янську та Слов'янського району в
своєму рішенні № 4 від 10 січня 2014 року
послався на те, що перерахунок
довічного грошового утримання судді у
відставці має здійснюватися судовими
органами, а не Пенсійним фондом
України, інші доводи в рішенні не
наведено. Вважає, що таке твердження
суперечить ч. 4, 5 ст. 138 Закону України
від 07.07.2000 № 2453-VІ "Про судоустрій і
статус суддів" (далі - Закон № 2453-VІ) та
наведеному рішенню Конституційного
суду.

Просив визнати незаконним рішення
Управління №4 від 10 січня 2014 року №601/05,
та зобов'язати здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі 84 відсотки від суми
18 925 грн. 50 коп. за період з 03 червня 2013
року по 01 грудня 2013 року, та з 01 грудня
2013 року у розмірі 84 відсотки від суми 20
097 грн., з проведенням індексації.

Постановою Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 лютого 2014 року в цій справі
адміністративний позов задоволено
частково, а саме:

визнано неправомірним рішення
Управління №4 від 10 січня 2014 року №601/05
про відмову позивачу в проведенні
перерахунку його пенсії по заробітку;

зобов'язано відповідача здійснити
перерахунок та виплату ОСОБА_2
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання, як судді у
відставці, відповідно до вимог частини
3 та частини 5 статті 138 Закону № 2453-VІ, в
редакції від 23 грудня 2010 року, з 03
червня 2013 року, виходячи з розміру 84
відсотки щомісячного грошового
утримання судді, що працює на посаді,
яка відповідає посаді ОСОБА_2, з
урахуванням здійснених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить доповнити рішення суду першої
інстанції від 04 лютого 2014 року,
зобов'язати Управління провести
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання у розмірі 84
відсотка від суми 18 925 грн. 50 коп. за
період з 03 червня 2013 року по 01 грудня 2013
року, а з 01 грудня 2013 року у розмірі 84
відсотка від суми 20 097 грн.

Відповідачем також було подано
апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції від 04 лютого 2014 року,
оскільки вважає що вона була прийнята
при неповному з'ясуванні обставин, що
мають значення для справи,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, з порушенням норм
матеріального і процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначено, що положень, які передбачали
б проведення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці у зв'язку з підвищенням
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, діюче
законодавство не містить.

Крім того, відповідачем були подані
письмові заперечення на апеляційну
скаргу позивача з проханням залишити
її без задоволення.

Судом першої інстанції справа
розглянута в порядку скороченого
провадження, тому відповідно до абзацу
4 частини восьмої статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства (далі -
КАС) України апеляційна скарга
розглянута в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи, вивчивши
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до наступних висновків.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в
Управлінні та отримує довічне грошове
утриманця суддів у відставці з 01 лютого
2007 року відповідно до Закону України
від 15.12.1992 № 2862-XII "Про статус суддів".
Загальний трудовий стаж роботи складає
35 років 8 місяців 4 дня, в тому числі стаж
роботи на посаді судді - 23 роки 11
місяців 22 дня. Загальний стаж
зараховано по 05.05.1997р.

На підставі особистої заяви та подання
№ 23 від 19.01.2007 р. ОСОБА_2 було призначене
довічне грошове утримання суддів у
відставці згідно довідці, по якій були
взяті складові заробітної плати на
січень 2007 р. - оклад (3154,00 грн.), надбавки
за кваліфікаційний клас (375,00 грн.),
надбавка за вислугу років (1200,63 грн.),
надбавка за звання "Заслужений юрист"
(473,10 грн.). Заробітна плата для
розрахунку пенсії становить 5202,73 грн.
(а.с.23,24).

По довідці вх. № 361 від 31.07.2008 р. були
взяті складові заробітної плати на
січень 2008 р. - оклад (3154,00 грн.), надбавка
за кваліфікаційний клас (375,00 грн.),
надбавка за вислугу років 30% (1729,98 грн.),
надбавка за особливо важливу роботу
(1764,50 грн.), надбавка за звання
"Заслужений юрист" (473,10 грн.), премія
(1874,15 грн.). Заробітна плата для
розрахунку пенсії становить 9370,73 грн.
(а.с.25).

По особистій заяві № 102 від 09.01.2014 р.
(а.с.26) Управління відмовило ОСОБА_2
(Рішення №4 від 10.01.2014 р.) в перерахунку
пенсії по заробітній платі згідно
довідки № 2/14-вих від 08.01.2014 р., оскільки
22.05.2008 р. Конституційний Суд України
визнав не відповідність положення
Конституції України, зокрема, пунктів 62
та 63 розділу II Закону України '"Про
державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до окремих
законодавчих актів" (а.с.12).

У відповідності до положень частини
другої статті 3 Конституції України
права і свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави. Держава відповідає
перед людиною за свою діяльність.
Утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави.

Громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом (стаття
46 Конституції України).

Як регламентовано статтею 22
Конституції України, конституційні
права і свободи гарантуються і не
можуть бути скасовані. При прийнятті
нових законів або внесенні змін до
чинних законів, не допускається
звуження змісту та обсягу існуючих
прав і свобод.

Положеннями статті 64 Конституції
України гарантовано, що конституційні
права, і свободи людини і громадянина
не можуть бути обмежені, крім випадків,
передбачених Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 126
Конституції України Конституція і
закони України повинні гарантувати
незалежність і недоторканність суддів.
До таких конституційних гарантій
віднесено обов'язок держави
забезпечувати фінансування та належні
умови для функціонування судів і
діяльності суддів (частина перша
статті 130 Конституції України).

За змістом пункту 8 частини четвертої
статті 47, статей 136-138 Закону № 2453-VІ
належне матеріальне та соціальне
забезпечення судді, в тому числі і
щомісячне довічне грошове утримання, є
елементами статусу судді та однією з
основоположних гарантій незалежності
судді.

Згідно із статтею 43 Закону № 2453-VІ, в
редакції, чинній на момент звільнення
позивача з посади судді, вбачається, що
кожен суддя за умови, що він працював на
посаді судді не менше 20 років, має право
на відставку, тобто на звільнення його
від виконання обов'язків за власним
бажанням або у зв'язку з закінченням
строку повноважень. Судді, який вийшов
у відставку, при наявності
відповідного віку і стажу роботи
виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
"Про державну службу".

Судді у відставці, який має стаж роботи
на посаді судді не менше 20 років,
виплачується за його вибором пенсія
або звільнене від сплати податку
щомісячне довічне грошове утримання в
розмірі 80 відсотків заробітної плати
працюючого на відповідній посаді
судді. За кожний повний рік роботи
понад 20 років на посаді судді розмір
щомісячного довічного грошового
утримання збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж до 90
відсотків заробітку судді без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. При досягненні таким суддею
пенсійного віку за ним зберігається
право на одержання щомісячного
довічного грошового утримання в
зазначеному розмірі, або, за його
вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу".

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону № 2453-VІ (із змінами, внесеними
згідно із Законом України від 08.07.2011 №
3668-VI) щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
з якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Частиною четвертою статті 138 Закону №
2453-VІ передбачено, що у разі зміни
розміру грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначеного щомісячного
довічного грошового утримання.
Перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання здійснюється з
усієї суми заробітної плати діючих
суддів Конституційного Суду України з
дня виникнення права на відповідний
перерахунок.

Враховуючи те, що розмір щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці і розмір пенсії колишнього
державного службовця залежать від суми
грошового утримання діючого судді
(заробітної плати працюючого на
відповідній посаді державного
службовця), з якої було сплачено єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, та виходячи з
принципу єдності статусу суддів, у разі
підвищення розміру грошового
утримання діючого судді має
здійснюватись перерахунок раніше
призначеного щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.

На теперішній час спеціальним законом,
що регулює гарантії соціального
захисту суддів є Закон № 2453-VI.

Згідно з частиною першою статті 129
Закону № 2453-VI суддівська винагорода
регулюється цим Законом, Законом
України «Про Конституційний суд
України» і не може визначатися іншими
нормативно-правовими актами.

Частиною третьою цієї статті
визначено, що посадовий оклад судді
місцевого суду встановлюється в
розмірі 15 мінімальних заробітних плат,
визначених Законом, що запроваджується
поетапно (з урахуванням статті 12 Закону
України від 22.12.2011 № 4282-VI «Про Державний
бюджет на 2012 рік»), з 01.01.2013 у розмірі 10
мінімальних заробітних плат.

Згідно з частиною першою статті 138
Закону № 2453-VI судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 Закону України
«Про державну службу» або, за його
вибором, щомісячне довічне грошове
утримання.

Відповідно до частини третьої статті 138
Закону від 22.12.2011 № 4282-VI в редакції від
07.07.2010 року, щомісячне довічне грошове
утримання виплачується судді у розмірі
80 відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

На підставі Закону України «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 р. № 3668-VI у статтю 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» були внесені зміни, у зв'язку з
чим частина третя цієї статті була
вкладена у наступній редакції:
«Щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді».

Відповідно до третього речення частини
п'ятої статті 138 Закону № 2453-VI (в
редакції Закону України від 08.07.2011 р. №
3668-VI), максимальний розмір щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці (з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною) не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України
від 03.06.2013 року №3-рп/2013, положення
частини третьої та положення першого,
другого, третього речень частини п'ятої
статті 138 Закону № 2453-VI в редакції
Закону України від 08.07.2011р. № 3668-VI
визнано такими, що не відповідають
Конституції України (є
неконституційними). Частина друга
статті 152 Конституції України
встановлює, що закони, інші правові
акти або їх окремі положення, що
визнані неконституційними, втрачають
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Таким чином, положення частин третьої
та п'ятої статті 138 Закону № 2453-VI
відновили свою редакцію з дня
ухвалення Конституційним Судом
України рішення від 03.06.2013 року №3-рп/2013.

Також суд зазначає, що стаття 138 Закону
№ 2453-VI, якою врегульований порядок
здійснення перерахунку щомісячного
довічного грошового утримання діючих
суддів Конституційного Суду України,
не містить заборони на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання суддям у відставці судів
загальної юрисдикції, господарських
судів, спеціалізованих судів тощо.

Відповідно до статті 8 КАС України, в
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Забороняється
відмова в розгляді та вирішенні
адміністративної справи з мотивів
неповноти, неясності, суперечливості
чи відсутності законодавства, яке
регулює спірні відносини.

У зв'язку із цим, колегія суддів
відхиляє посилання апелянта на те, що
відсутній нормативний документ, який
регулює порядок здійснення
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці.
Законом № 2453-VІ встановлена гарантія
матеріального забезпечення судді у
відставці, яка не може бути
знівельована в зв'язку з тим, що органи
влади України не встановили порядку, за
яким зазначена гарантія повинна бути
дотримана.

Тому посилання відповідача щодо
неможливості здійснення позивачеві
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання, оскільки він не є
суддею Конституційного Суду України у
відставці, не ґрунтуються на законі.

Таким чином, обчислення щомісячного
довічного грошового утримання суддів у
відставці з 03.06.2013 року повинно
здійснюватися у відсотковому
відношення до розміру грошового
утримання працюючих суддів без
обмеження граничного розміру, а тому, у
разі зміни розміру грошового утримання
суддів, що працюють на відповідній
посаді, органи Пенсійного фонду
України повинні здійснювати
відповідний перерахунок раніше
призначеного грошового утримання
судді у відставці.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
неправомірність дій відповідача щодо
відмови ОСОБА_2 у перерахунку пенсії
відповідно до Закону № 2453-VІ, тому
апеляційна скарга відповідача
задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів апеляційного
суду погоджується із частковим
задоволенням позовних вимог.

Місцевий суд вірно послався на те, що
ним в повному обсязі було надано оцінку
діям відповідача, щодо здійснення
перерахунку пенсії судді у відставці.
За умови сталості нормативної бази, що
регулює вищезазначені правовідносини,
надана правова оцінка є обов'язковою
для врахування відповідачем при
виконанні ним своїх повноважень по
відношенню до позивача. Відповідно,
такий перерахунок має здійснюватись на
постійній основі, за умови виникнення
обставин, що його зумовлять та сталості
нормативної бази, що регулює
вищезазначені правовідносини, без
обмеження терміну або строку його
проведення.

До такого висновку зводиться правова
позиція, висловлена Верховним судом
України в постановах від 23 квітня 2012
року № 21-239а11 та від 19.03.2013 в №21-53а13, які
згідно статті 244-2 КАС України є
обов'язковими для інших судів. В цих
постановах зазначено, що з самого
визначення поняття пенсії випливає, що
щомісячні пенсійні виплати
здійснюються на постійній основі, один
раз на місяць протягом невизначеного
періоду часу. Цей вид виплат не є
строковим, а тому не може бути
призначений на певний строк. У цьому
випадку визначається лише дата, з якої
особа має право на отримання пенсії (чи
її перерахунок). Кінцевий термін або
строк, на який призначається пенсія, не
може встановлюватись, оскільки це
суперечить самому визначенню та суті
пенсії. Тому виплату пенсії не може
бути обмежено будь-яким кінцевим
терміном або строком, оскільки це б
обмежувало право особи на отримання
державної пенсії, яка повинна
виплачуватись постійно, один раз на
місяць протягом невизначеного часу та
без встановлення будь-якого терміну
або строку виплати пенсії.

Таким чином, з урахування
вищезазначеної позиції Верховного
суду України, достатнім та належним
способом захисту порушених прав
позивача є саме визначення обов'язку
проведення перерахунку належної йому
пенсії з дати, з якої він має право та
вимагає проведення перерахунку без
обмеження кінцевого терміну або строку
протягом якого такий перерахунок має
здійснюватись.

Резолютивна частина постанови
місцевого суду відповідає нормам
законодавства та ухвалена з
врахуванням дискреційних повноважень
відповідача щодо визначення саме
Управлінням конкретного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці. У зв'язку з
цим вимоги апеляційної скарги позивача
провести перерахунок його щомісячного
довічного грошового утримання у
розмірі 84% з суми 18 925 грн. 50 коп. за
період з 03.06.2013р., а з 01.12.2013р. у розмірі 84%
з суми 20 097 грн., з проведенням
індексації задоволенню не підлягають.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційні
скарги необхідно залишити без
задоволення.

Керуючись ст.ст. 195-196, п. 1 ч.1 ст. 198, ст. 200,
ст. 205, ст. 206, ст. 207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області - залишити без
задоволення.

Постанову Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 04 лютого 2014 року у справі № 243/257/14-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м.
Слов'янську та Слов'янському районі
Донецької області про перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:
І.В.Сіваченко

Судді:
О.О.Шишов

В.В.Попов