Справа № К/9991/23154/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/23154/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Чернівецької обласної митниці,
Державної митної служби України про
визнання нечинним наказу про
звільнення та поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання нечинним
наказ Державної митної служби № 1949-к
від 02.11.2009 року про звільнення його з
роботи, поновлення на посаді старшого
інспектора сектору митного оформлення
№1 відділу митного оформлення № 3
митного поста "Кельменці" Чернівецької
обласної митниці.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2010 року позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

В касаційній скарзі, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, позивач просить скасувати
рішення апеляційного суду та залишити
в силі постанову суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла висновку про те,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, що ОСОБА_2 з
листопада 1992 року проходив службу в
митних органах.

08.06.1995 року позивач прийняв присягу
державного службовця.

З 09.04.2009 року позивач обіймав посаду
старшого інспектора сектору митного
оформлення №1 відділу митного
оформлення №3 митного поста "Кельменці"
Чернівецької обласної митниці.

Згідно наказу №390-к від 16.09.2009 року
позивач тимчасово виконував обов'язки
головного інспектора сектора митного
оформлення № 3 відділу митного
оформлення № 3 м/п "Кельменці".

Наказом Державної митної служби
України № 1949-к від 02.11.2009 року за
порушення Присяги державного
службовця, що виявилося у несумлінному
виконанні службових обов'язків,
припинено перебування позивача на
державні службі в митних органах
України та звільнено з посади старшого
інспектора сектору митного оформлення
№1 відділу митного оформлення №3
митного поста "Кельменці" Чернівецької
обласної митниці відповідно до п. 6 ст. 30
Закону України "Про державну службу".

Даний наказ виданий на підставі
службового розслідування, результати
якого оформлено актом № 2 від 23.09.2009
року.

Цим службовим розслідуванням
встановлено, що позивач, будучи старшим
інспектором сектору митного
оформлення № 1 відділу митного
оформлення №3 митного поста
"Кельменці", згідно наказу № 390-к від
16.09.2009 року тимчасово виконував
обов'язки головного інспектора сектора
митного оформлення №3 відділу митного
оформлення №3 м/п "Кельменці" - порушив
вимоги розпорядження Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 р. № 570-р
"Про затвердження переліків пунктів
пропуску на митному кордоні України,
через які здійснюється ввезення на її
митну територію, вивезення за її межі
та переміщення транзитом окремих видів
товарів" в частині пропуску через пункт
пропуску "Вашківці" товару 1-24 груп
згідно УКТ ЗЕД (перець). Не виконав
вимоги Технології прикордонного та
митного контролю у пунктах пропуску
через державний кордон для
автомобільного сполучення,
затвердженої наказом АДПС України, ДМС
України від 11 червня 2008 року №505/642, чим
порушено пп. 2.1, 2.3, 2.10, 2.11, 2.15 Посадової
інструкції, затвердженої начальником
Чернівецької обласної митниці 26.06.2009
року.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 408 Митного кодексу
України, чинної на час існування
спірних правовідносин, правовий статус
посадових осіб митної служби України,
їх права та обов'язки визначаються
Конституцією України, цим Кодексом, а в
частині, що не регулюється ним, -
Законом України "Про державну службу".

Крім того, у митній службі України діє
Дисциплінарний статут митної служби
України, який затверджується законом
(частина 2 статті 410 Митного кодексу
України).

Отже, порядок, умови проходження і
припинення державної служби в митних
органах встановлено Законом України
"Про державну службу" та Дисциплінарним
статутом митної служби України (надалі
- Дисциплінарний статут).

Дисциплінарний статут визначає суть
службової дисципліни, права та
обов'язки посадових осіб митної служби
України, яким присвоєно спеціальні
звання, у тому числі керівників митних
органів, спеціалізованих митних
установ та організацій щодо
забезпечення та додержання дисципліни,
а також види та порядок застосування
заохочень і дисциплінарних стягнень.
Регулювання правового становища
державних службовців, що працюють у
митних органах, здійснюється з
урахуванням вимог Закону України "Про
державну службу".

Відповідно до статті 21 Дисциплінарного
статуту, порушення службової
дисципліни - це протиправне, винне
(умисне чи необережне) діяння (дія чи
бездіяльність) посадової особи митної
служби, тобто невиконання урочистого
зобов'язання посадових осіб митної
служби, зокрема невиконання або
неналежне виконання нею своїх
службових обов'язків, перевищення
повноважень, порушення обмежень і
заборон, установлених законодавством з
питань проходження служби в митних
органах, або вчинення інших дій, які
дискредитують не тільки посадову особу
митної служби, а й митну службу України.

До діянь, які є порушеннями службової
дисципліни, належать: 1) порушення вимог
законів та інших нормативно-правових
актів України з питань митної справи,
державної служби, а також наказів та
розпоряджень безпосередніх та/або
прямих керівників; 2) порушення порядку
здійснення митного контролю та митного
оформлення предметів, що переміщуються
через митний кордон України (пункт 1, 2
статті 22 Дисциплінарного статуту).

Розділом 4 Дисциплінарного статуту
визначено види дисциплінарних
стягнень та порядок їх застосування,
чітко врегульована процедура їх
застосування, внаслідок чого
забезпечується належний захист
законних прав та інтересів працівників
при вирішенні питань їх дисциплінарної
відповідальності.

Статтею 413 Митного кодексу України
встановлено, що посадові особи митної
служби України, вперше прийняті на
службу до митних органів, приймають
Присягу.

Складаючи Присягу, державний
службовець покладає на себе не тільки
певні службові зобов'язання, але й
моральну відповідальність за їх
виконання.

Отже, під порушенням Присяги слід
розуміти скоєння державним службовцем
проступку (вчинку) проти інтересів
служби, який суперечить покладеним на
нього обов'язкам, підриває довіру до
нього, як носія влади, що призводить до
приниження авторитету державного
органу та унеможливлює подальше
виконання ним своїх обов'язків.

Пунктом 6 частини 1 статті 30 Закону
України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про
державну службу" (надалі - Закон № 3723-XII)
визначено, що державна служба
припиняється у разі відмови державного
службовця від прийняття або порушення
Присяги, передбаченої у статті 17 цього
Закону.

Цією нормою визначено не окремий вид
відповідальності державних службовців
за порушення Присяги, а спеціальну
підставу для припинення державної
служби. Саме ж припинення державної
служби відбувається у формі
звільнення.

Таким чином, недотримання, порушення
державним службовцем як правових, так і
етичних (моральних) норм може бути як
порушенням Присяги, так і
дисциплінарним правопорушенням, проте
дисциплінарне правопорушення
пов'язується лише з порушенням
правових вимог щодо проходження
публічної служби.

Системний аналіз наведених
спеціальних і загальних норм свідчить,
що за вчинення посадовими особами
митної служби України порушень
службової дисципліни, дисциплінарних
правопорушень допускається
застосування дисциплінарних стягнень,
визначених у частині другій статті 22
Дисциплінарного статуту та Законом №
3723-XII, найбільш суворим з яких є
звільнення.

При цьому необхідно враховувати, що у
разі вчинення дисциплінарного
правопорушення, наслідком якого може
бути припинення державної служби за
порушення Присяги або звільнення з
митного органу ці види стягнення є
санкціями різних рівнів
відповідальності, які не можуть
застосовуватися як альтернативні.

Припинення державної служби за
порушення Присяги є найсуворішою
санкцією відповідальності державного
службовця, який вчинив діяння,
несумісне з посадою. Тому, рівень
юридичних гарантій захисту прав
зазначеної особи в процедурах
вирішення питань застосування такої
відповідальності повинен бути не
меншим, ніж під час звільнення з
митного органу за вчинення
дисциплінарного правопорушення, з
дотриманням строків притягнення до
дисциплінарної відповідальності.

З метою з'ясування всіх обставин
вчинення посадовою особою митної
служби дисциплінарного правопорушення
керівник митного органу має право
призначити службове розслідування.
Порядок проведення службового
розслідування визначається спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади в галузі митної
справи. Застосуванню дисциплінарного
стягнення у вигляді звільнення передує
обов'язкове службове розслідування
(стаття 31 Дисциплінарного статуту).

Наказом Державної митної служби
України від 13 серпня 2010 року № 918
затверджено Інструкцію про порядок
організації та проведення службового
розслідування і службової перевірки в
митній службі України (далі -
Інструкція) пунктом 1.1 якої визначено
приводи, підстави, мета, порядок
призначення і проведення службового
розслідування, прийняття за ним рішень,
виконання цих рішень, формування
матеріалів службового розслідування у
справі, а також права та обов'язки
посадових осіб митної служби України
під час їх проведення.

Згідно із абзацом 9 пункту 1.2
Інструкції, службове розслідування - це
комплекс заходів, що здійснюються в
межах компетенції відповідно до цієї
Інструкції з метою повного, всебічного
та об'єктивного з'ясування обставин
вчинення посадовою особою
дисциплінарного або іншого
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності,
виявлення причин і умов, що сприяли
його вчиненню, встановлення наявності
(відсутності) вини, її ступеня, а також
установлення інших подій, обставин, що
потребують з'ясування під час
проведення таких заходів.

Отже, звільненню державного службовця
за вчинення дисциплінарного
правопорушення, пов'язаного зі
здійсненням службової діяльності, з
підстав припинення державної служби за
порушення Присяги, має передувати
службове розслідування, яке
регулюється Інструкцією і висновки
якого є передумовою звільнення.

Звільнення за порушення присяги може
мати місце лише тоді, коли державний
службовець скоїв проступок проти
інтересів служби, який суперечить
покладеним на нього обов'язкам,
підриває довіру до нього, як носія
влади, що призводить до приниження
державного органу та унеможливлює
подальше виконання ним своїх
обов'язків. Державний службовець, який
вчинив дисциплінарний проступок, не
може бути звільнений за порушення
Присяги, якщо цей проступок неможливо
кваліфікувати як порушення Присяги.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного суду України від
22 жовтня 2013 року у справі № 21-274а13 за
позовом ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Львівської митниці
Держмитслужби про скасування наказу та
поновлення на роботі.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про
задоволення позову, а апеляційним
судом було помилково скасоване законне
і обґрунтоване рішення суду першої
інстанції.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване
помилково.

З огляду на викладене та керуючись
статтями 220, 222, 223, 226, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20 січня 2011
року скасувати, а постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10 вересня
2010 року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Чернівецької обласної митниці,
Державної митної служби України про
визнання нечинним наказу про
звільнення та поновлення на роботі -
залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній