Справа № 2а-3002/09/0770
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014р.
Справа № 9104/32998/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України, м.Київ

на постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010р. у
справі №2а-3002/09/0770

за позовом ОСОБА_1, м.Виноградів
Виноградівського району Закарпатської
області

до відповідача-1: Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Закарпатській
області, м.Ужгород

відповідача-2: Державної судової
адміністрації України, м.Київ

відповідача-3: Державного казначейства
України, м.Київ

про визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2009р. позивачі: ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулись до Закарпатського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Закарпатській області, Державної
судової адміністрації України,
Державного казначейства України про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
заробітної плати та щомісячного
грошового утримання, просили визнати
протиправною відмову Державної
судової адміністрації України,
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Закарпатській області у перерахунку
заробітної плати, щомісячного
грошового (довічного) утримання за
період з 01.01.2006р. по 01.06.2009р., у зв'язку з
визнанням незаконними пунктів 4-1 та 5
Постанови КМУ від 03.09.2005р. №865 "Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів"; зобов'язати Державну
судову адміністрацію України,
Територіальне управління Державної
судової адміністрації України в
Закарпатській області провести
перерахунок позивачам заробітної
плати, щомісячного грошового
(довічного) утримання з 01.01.2006р. по
01.06.2009р. відповідно до доданих
розрахунків та стягнути з Державного
казначейства України суми
перерахованої заробітної плати та
щомісячного грошового (довічного)
утримання.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 13.11.2009р. у
справі №2а-3002/09/0770 адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
до Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Закарпатській області,
Державної судової адміністрації
України, Державного казначейства
України про визнання протиправною
відмови у перерахунку заробітної
плати, щомісячного грошового
(довічного) утримання та зобов'язання
провести перерахунок заробітної плати,
щомісячного грошового (довічного)
утримання, - роз'єднано у самостійні
провадження, виділено у самостійне
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Закарпатській
області, Державної судової
адміністрації України, Державного
казначейства України про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок заробітної плати та
щомісячного грошового (довічного)
утримання та нарахувати 121596,58грн.

16.03.2010р. ОСОБА_1 подав до Закарпатського
окружного адміністративного суду
Заяву про збільшення та уточнення
позовних вимог, просив визнати дії
Державної судової адміністрації
України, Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Закарпатській області по
нарахуванню йому посадового окладу,
заробітної плати, відпускних,
індексації та обов'язкових платежів
(матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань та
додатковий посадовий оклад при наданні
відпустки) з 01.01.2006р. по 01.03.2010р. та
щомісячного грошового утримання,
виходячи з мінімальної заробітної
плати 332,00грн. - протиправними;
зобов'язати відповідача провести
перерахунок його заробітної плати,
відпускних, індексації та обов'язкових
платежів (матеріальна допомога для
вирішення соціально-побутових питань
та додатковий посадовий оклад при
наданні відпустки) відповідно до вимог
Законів України "Про державний бюджет
України на 2007 рік", "Про державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
атів України", "Про державний бюджет
України на 2009 рік" виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати,
передбаченої цими Законами.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010р. у
справі №2а-3002/09/0770 адміністративний
позов ОСОБА_1 до Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Закарпатській
області, Державної судової
адміністрації України, Державного
казначейства України про визнання
протиправними дій та зобов'язання
провести перерахунок заробітної плати
та щомісячного грошового (довічного)
утримання за період з 01.01.2006р. по
01.03.2010р., в уточненому (збільшеному)
предметі позову задоволено частково;
визнано протиправною бездіяльність
Державної судової адміністрації
України щодо ненарахування та
невиплати перерахованої заробітної
плати та щомісячного грошового
утримання голові Виноградівського
районного суду Закарпатської області
ОСОБА_1; зобов'язано Державну судову
адміністрацію України провести
перерахунок та виплату
проіндексованої заробітної плати та
щомісячного грошового утримання
голові Виноградівського районного
суду Закарпатської області ОСОБА_1 за
період з 19.08.2009р. по 01.03.2010р. з розрахунку
мінімальної заробітної плати,
встановленої законами про Державний
бюджет України на 2009, 2010 роки; у
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив відповідач-2 у
справі: Державна судова адміністрація
України, який у поданій апеляційній
скарзі, посилаючись на те, що при
винесенні даного рішення судом
неповністю з'ясовано обставини, які
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам справи
та порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити. Доводи апеляційної
скарги обґрунтовано тим, що дії
Державної судової адміністрації
України та Територіального управління
Державної судової адміністрації
України в Закарпатській області
ґрунтуються на Законі України "Про
судоустрій України", Законі України про
Державний бюджет України на 2006-2010рр.,
Бюджетному кодексі України та ст.68
Конституції України, є цілком
правомірними, нічиїх прав не
порушували, їх вини в даному випадку
немає, тому підстави для
відповідальності за даним позовом
відсутні.

06.06.2011р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Державної судової адміністрації
України надійшло Доповнення до
апеляційної скарги, у яком апелянт
зазначив, що визнання Вищим
адміністративним судом України
Постанови Кабінету Міністрів України
від 21.12.2005р. №1243 "Про питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів" в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункт 4-1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.2005р.
№1310 "Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р.
№865" та пункт 4-1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865 "Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" законними та чинними
є істотною для справи обставиною.

02.04.2012р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від Державної судової адміністрації
України надійшли Додаткові пояснення
до апеляційної скарги, у яких апелянт
наголосив, що визнання Київським
апеляційним адміністративним судом
(ухвалою від 01.03.2012р.) Постанови
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р.
№1243 "Про питання оплати праці вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів" в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункт 4-1 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31.12.2005р.
№1310 "Про внесення змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р.
№865" та пункт 4-1 Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865 "Про
оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" законними та чинними
є істотною для справи обставиною.

Враховуючи викладене, апелянт просив
скасувати постанову Закарпатського
окружного адміністративного суду від
08.09.2010р. та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення:
24.03.2014р. - Державній судовій
адміністрації України та управлінню
Державної судової адміністрації
України в Закарпатській області,
25.03.2014р. - ОСОБА_1 та Державному
казначейству України, тому колегія
суддів, керуючись вимогами ст.197 КАС
України, вважає можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
у їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
скасувати, з огляду на наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами, ОСОБА_1
з 21.06.1982р. працює на посаді судді, в тому
числі з 26.07.2000р. - на посаді голови
Виноградівського районного суду (а.с.8).
Посадовий оклад голови
Виноградівського районного суду
Закарпатської області встановлено в
розмірі 2822,00грн. (а.с.83-87). Розмір
вказаного посадового окладу визначено
схемою посадових окладів керівників та
суддів місцевих загальних судів,
відповідно до додатку 6 Постанови
Кабінету Міністрів України від 03.09.2005р.
№865, з розрахунку 8,5 мінімальних
заробітних плат.

З відповіді Територіального
управління Державної судової
адміністрації України в Закарпатській
області вих. №992 від 02.06.2009р. на письмову
заяву ОСОБА_1 від 21.05.2009р. (а.с.33)
вбачається, що нарахування заробітної
плати позивачу проводилось згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 03.09.2005р. №865 "Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів" із
змінами і доповненнями, внесеними до
постанови Кабінету Міністрів України.

Згідно із п.4-1 вказаної постанови,
розміри посадових окладів,
передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332,00грн. і
в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не провадиться.

Задоволюючи адміністративний позов
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з
того, що постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.05.2008р. п.4-1 постанови Кабінету
Міністрів України "Про оплату праці та
щомісячне грошове утримання суддів"
від 03.09.2005р. №865 - визнано незаконною.
Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009р. у
справі №22-а-26751/08 постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.05.2008р. залишено без змін. Вказаними
рішеннями з дати набрання ними
законної сили в повному обсязі
відновлено положення Постанови
Кабінету Міністрів України №865 від
03.09.2005р. "Про оплату праці суддів" у
співвідношенні посадових окладів
суддів до розміру мінімальної
заробітної плати, тобто, з 19.08.2009р.
розмір посадового окладу судді повинен
встановлюватись, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати та
змінюватись відповідно зі зміною
розміру мінімальної заробітної плати.

Крім того, суд першої інстанції
зазначив, що позивач має стаж роботи на
посаді судді 23 роки, що дає йому право
на відставку, працює на посаді судді
(голова Виноградівського районного
суду Закарпатської області),
відповідно, одержує щомісячне грошове
утримання. Виплата щомісячного
довічного грошового утримання
працюючим суддям проводиться у
співвідношенні до розміру заробітної
плати, яка, в свою чергу, визначається з
розміру посадового окладу, тобто, за
період з 19.08.2009р. по 01.03.2010р. слід
провести перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання
позивачу, виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати за
вказаний період.

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду з
такими висновками суду першої
інстанції не погоджується, з наступних
підстав:

Постановою Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865, яка
набрала чинності з 01.01.2006р., було
затверджено схеми посадових окладів
керівників та суддів Конституційного
Суду України, Верховного Суду України,
вищих спеціалізованих судів,
Апеляційного суду України, апеляційних
та місцевих судів згідно з додатками 1-6,
які розраховано виходячи з кратності
до мінімальної заробітної плати, а
також розміри надбавок до посадових
окладів суддів за кваліфікаційні
класи.

Постановою Кабінету Міністрів України
"Питання оплати праці вищих посадових
осіб України, окремих керівних
працівників органів державної влади і
органів місцевого самоврядування та
суддів" від 21.12.2005р. №1243 встановлено, що
для вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів, розміри
посадових окладів яких визначаються
залежно від кількості розмірів
мінімальної заробітної плати, зокрема,
згідно з Постановою Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005р. №865 та іншими
нормативно-правовими актами, розміри
посадових окладів встановлюються
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332,00грн. і в подальшому
при підвищенні мінімальної заробітної
плати перерахунок не провадиться.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 31.12.2005р. №1310 постанову Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865
доповнено пунктом 4-1, відповідно до
положень якого розміри посадових
окладів, передбачених цією постановою,
встановлюються виходячи з розміру
мінімальної заробітної плати 332,00грн. і
в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не проводиться.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 19.03.2007р. визнано
протиправним та скасовано пункт 4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2007р. та
ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.10.2009р. постанову
Печерського районного суду міста Києва
від 19.03.2007р. в частині визнання
протиправним та скасування пункту 4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865
залишено без змін.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21.05.2008р., залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009р.,
визнано незаконними постанови
Кабінету Міністрів України "Про
питання оплати праці вищих посадових
осіб України, окремих керівних
працівників органів державної влади і
органів місцевого самоврядування та
суддів" від 21.12.2005р. №1243 в частині
встановлення розміру посадового
окладу суддям; пункт 4 постанови
Кабінету Міністрів України "Про
внесення змін до постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865" від
31.12.2005р. №1310 та пункт 4-1 Постанови
Кабінету Міністрів України "Про оплату
праці та щомісячне грошове утримання
суддів" від 03.09.2005р. №865.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 13.04.2011р. постанову
окружного адміністративного суду
міста Києва від 21.05.2008р. та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 19.08.2009р.
скасовано, у задоволенні позову про
визнання незаконними та скасування
зазначених постанов Кабінету
Міністрів України відмовлено.

Відповідно до положень ч.5 ст.124
Конституції України, судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За вимогами ч.1 ст.255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі, а
також для всіх органів, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб, інших фізичних осіб і
підлягає виконанню на всій території
України.

Враховуючи викладене, постанова
Печерського районного суду міста Києва
від 19.03.2007р. була обов'язковою з 03.12.2007р.
(дати набрання нею законної сили) до
01.01.2012р. (дати втрати чинності
скасованої нею постанови Кабміну), а
постанова окружного адміністративного
суду міста Києва від 21.05.2008р. - з 19.08.2009р.
(дати набрання нею законної сили) до
13.04.2011р., дати її скасування постановою
Вищого адміністративного суду України.

Проте, постанова Печерського районного
суду міста Києва від 19.03.2007р. не може
бути підставою для задоволення
позовних вимог, оскільки нею визнано
протиправним та скасовано лише п.4-1
Постанови Кабінету Міністрів України
"Про оплату праці та щомісячне грошове
утримання суддів" від 03.09.2005р. №865,
відповідно до положень якого розміри
посадових окладів, передбачених цією
постановою, встановлюються виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати
332,00грн. і в подальшому при підвищенні
мінімальної заробітної плати їх
перерахунок не проводиться.

Колегія суддів апеляційного суду
зазначає, що аналогічні обмеження було
передбачено також Постановою Кабінету
Міністрів України "Питання оплати
праці вищих посадових осіб України,
окремих керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів" від 21.12.2005р.
№1243, якою встановлено, що для вищих
посадових осіб України, окремих
керівних працівників органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування та суддів, розміри
посадових окладів яких визначаються
залежно від кількості розмірів
мінімальної заробітної плати, зокрема,
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України від 03.09.2005р. №865 та іншими
нормативно-правовими актами, розміри
посадових окладів встановлюються
виходячи з розміру мінімальної
заробітної плати 332,00грн. і в подальшому
при підвищенні мінімальної заробітної
плати перерахунок не провадиться.
Положення зазначеної постанови стали
преамбулою Постанови Кабінету
Міністрів України від 03.09.2005р. №865.

Крім того, у справах щодо оскарження
нормативно-правових актів органів
виконавчої влади відповідно до
положень ч.11 ст.171 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд зобов'язаний у
резолютивній частині постанови
вирішити питання не тільки про
визнання нормативно-правового акта
незаконним або таким, що не відповідає
правовому акту вищої юридичної сили,
але й обов'язково зазначити у
резолютивній частині постанови про
визнання нормативно-правового акта
нечинним. Тобто, нормативно-правовий
акт у відповідності до положень ст.171
Кодексу адміністративного судочинства
України втрачає чинність лише за умови
наявності відповідного запису про це у
резолютивній частині рішення суду.

Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 19.03.2007р. постанова
Кабінету Міністрів України від 21.12.2005р.
№1243 незаконною та нечинною не
визнавалась, тому підлягала виконанню.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.168 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову у випадку, якщо
суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення. Додаткова постанова у
зазначеній справі судом не приймалась.

Крім того, колегія суддів апеляційного
суду зазначає, що судом першої
інстанції не враховано наступне:

Згідно із вимогами ст.47 Бюджетного
кодексу України, Кабінет Міністрів
України забезпечує виконання
Державного бюджету України.
Міністерство фінансів України
здійснює загальну організацію та
управління виконанням Державного
бюджету України, координує діяльність
учасників бюджетного процесу з питань
виконання бюджету.

Відповідно до вимог ч.2 ст.51 Бюджетного
кодексу України (в редакції, чинній на
час виникнення спірних правовідносин),
розпорядники коштів Державного
бюджету України одержують бюджетні
асигнування, що є підставою для
затвердження кошторисів, відповідно до
затвердженого бюджетного розпису.
Кошторис є основним плановим
документом бюджетної установи, який
надає повноваження щодо отримання
доходів і здійснення видатків,
визначає обсяг і спрямування коштів
для виконання бюджетною установою
своїх функцій та досягнення цілей,
визначених на бюджетний період
відповідно до бюджетних призначень.

Частиною 5 ст.51 Бюджетного кодексу
України встановлено, що розпорядники
бюджетних коштів, до яких відноситься і
Державна судова адміністрація України,
беруть бюджетні зобов'язання та
провадять видатки тільки в межах
бюджетних асигнувань, встановлених
кошторисами.

Відповідно до вимог ч.6 ст.51 Бюджетного
кодексу України, будь-які зобов'язання,
взяті фізичними та юридичними особами
за коштами Державного бюджету України
без відповідних бюджетних асигнувань
або ж з перевищенням повноважень,
встановлених Законом України "Про
Державний бюджет України" та Бюджетним
кодексом України, не вважаються
бюджетними зобов'язаннями. Витрати
державного бюджету на покриття таких
зобов'язань не можуть здійснюватись.

Статтею 96 Конституції України
визначено, що Державний бюджет України
затверджується щорічно Верховною
Радою України на період з 01 січня по 31
грудня.

Виходячи із системного аналізу норм
законодавства та матеріалів справи,
суд апеляційної інстанції приходить до
висновку про те, що судом першої
інстанції при розгляді
адміністративної справи зроблено
висновки, які не відповідають
обставинам справи, не дотримано норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.202 КАС України,
суд апеляційної інстанції скасовує
судове рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове рішення, у випадках
неповного з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідності висновків суду
обставинам справи, порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а також
розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участі в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державної судової
адміністрації України, м.Київ на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010р. у
справі №2а-3002/09/0770 за позовом ОСОБА_1,
м.Виноградів Виноградівського району
Закарпатської області до відповідача-1:
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Закарпатській області, м.Ужгород,
відповідача-2: Державної судової
адміністрації України, м.Київ,
відповідача-3: Державного казначейства
України, м.Київ, про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок заробітної плати та
щомісячного грошового утримання, -
задоволити.

2. Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.09.2010р. у
справі №2а-3002/09/0770 за позовом ОСОБА_1,
м.Виноградів Виноградівського району
Закарпатської області до відповідача-1:
Територіального управління Державної
судової адміністрації України в
Закарпатській області, м.Ужгород,
відповідача-2: Державної судової
адміністрації України, м.Київ,
відповідача-3: Державного казначейства
України, м.Київ, про визнання дій
протиправними та зобов'язання провести
перерахунок заробітної плати та
щомісячного грошового утримання, -
скасувати та прийняти нову, якою у
задоволенні позовних вимог позивача
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга