Справа № 826/3046/14
Суддя: Гарник К.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 квітня 2014 року № 826/3046/14

Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі головуючого судді
Гарника К.Ю., суддів Донця В.А.,
Кобилянського К.М., при секретарі
судового засідання Непомнящій А.О.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційне
підприємство "Продсервіс"до
Державної інспекції України з контролю
за цінами про скасування рішення
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційне
підприємство «Продсервіс» (далі по
тексту - позивач) звернулось до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної інспекції України з
контролю за цінами (далі по тексту -
відповідач) в якому просить суд:
скасувати рішення Державної інспекції
України з контролю за цінами № 3 від 03
вересня 2013 року про застосування
адміністративно-господарських санкцій
у вигляді вилучення в дохід державного
бюджету необґрунтованої виручки у сумі
71367, 92 грн. та штрафу у розмірі 71367, 92 грн.

У судовому засіданні 31 березня 2014 року
представник позивача підтримав
адміністративний позов, просив суд
задовольнити його в повному обсязі.
Представник відповідача
адміністративний позов не визнав.

Керуючись приписами частини 4 статті 122
та частини 6 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, надавши можливість присутнім
учасникам судового розгляду у повній
мірі реалізувати свої процесуальні
права, та враховуючи відсутність
потреби заслухати свідка чи експерта,
суд завершив розгляд справи в порядку
письмового провадження.

За таких обставин, заслухавши
пояснення представників сторін, після
розгляду адміністративного позову та
доданих до нього матеріалів,
всебічного і повного встановлення всіх
фактичних обставин, на яких
ґрунтується позов, об'єктивної оцінки
доказів, що мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, колегія суддів зазначає
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що за
результатом визнання найкращою
конкурсну пропозицію позивача у
тендерних торгах на поставку продуктів
харчування, замовником яких виступало
Управління освіти Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації, між останнім та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Комерційне
підприємство «Продсервіс» укладено
Договори про закупівлю від 28 січня 2013
року № 8/13, від 04 лютого 2013 року № 33/13 та
від 06 березня 2013 року № 50/13.

За умовами вищезазначених Договорів
про закупівлю, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Комерційне
підприємство «Продсервіс» (Продавець
за умовами Договорів) зобов'язується
протягом 2013 року поставляти Управлінню
освіти Святошинської районної в місті
Києві державної адміністрації (за
умовами Договорів - Покупець) наступний
товар: крупа - 11903 кг., за ціною 99 998,85
грн.; цукор - 39825 кг, за ціною 238950,00 грн.;
яйця птиць - 2271 662 шт., за ціною 1 976 345,94
грн.

Наказом Державної інспекції України з
контролю за цінами від 16 серпня 2013 року
№ 76-13 «Про проведення позапланової
перевірки», відповідно до абзацу 4
пункту 1 статті 6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» призначено позапланову
перевірку ТОВ «КП «Продсервіс» з
питань дотримання вимог чинного
законодавства під час формування,
встановлення та застосування цін на
продовольчі товари.

Підставою для винесення
вищезазначеного наказу є подання
Прокуратури Святошинського району
міста Києва від 31 липня 2013 року №
(10-58)6387, за змістом якого вбачається, що
прокуратурою Святошинського району м.
Києва проведено перевірку дотримання
органами виконавчої влади та місцевого
самоврядування вимог законодавства
про оздоровлення відпочинок дітей у
оздоровчих та навчальних закладах, в
тому числі при здійсненні закупівель
продуктів харчування для дітей.

Прокуратурою встановлено, що
Управління освіти Святошинської
районної в місті Києві державної
адміністрації здійснює закупівлю
продовольчих товарів зокрема у
ТОВ «КП «Продсервіс».

Так, в порушення пп.1.3.1. п. 1
Розпорядження, у лютому 2013 при
формуванні та застосуванні роздрібних
цін ТОВ «КП «Продсервіс» застосовувало
торгівельну надбавку на вівсяні
пластівці (Геркулес) в розмірі 47
відсотків, на крупи перлову, пшеничну
та ячну в розмірі 36 відсотків, на крупу
манну в розмірі 45 відсотків та на пшоно
в розмірі 22 відсотка, що перевищує
граничний рівень 12 відсотків, в
результаті чого необґрунтовано
отримана сума виручки від реалізації
круп становить 10 259, 47 грн.

Також, встановлено, що у період з
березня по квітень 2013 року при
реалізації цукру ТОВ «КП «Продсервіс»
застосовувало торгівельну надбавку в
розмірі 21 відсоток, що перевищує
граничний рівень 12 відсотків, в
результаті чого необґрунтовано
отримана сума виручки від реалізації
цукру становить 11 459, 50 грн.

Водночас, при реалізації яєць птиць ТОВ
«КП «Продсервіс» застосовувало
торгівельну надбавку в розмірі 21
відсоток, що перевищує граничний
рівень 10 відсотків, в результаті чого
необґрунтовано отримана сума виручки
від реалізації яєць птиць становить 58
466, 04 грн.

За висновком Прокуратури
Святошинського району м. Києва
загальна сума необґрунтовано
отриманої виручки ТОВ «КП «Продсервіс»
від реалізації продовольчих товарів,
зазначених вище. Управлінню освіти
становить 80 185, 01 грн.

На підставі вищезазначеного,
прокуратурою Святошинського району м.
Києва зобов'язано провести перевірку
додержання вимог законодавства про
ціни і ціноутворення, серед іншого, ТОВ
«КП «Продсервіс» та застосувати до
останнього
адміністративно-господарські санкції
у вигляді штрафу у розмірі 100%
необґрунтовано одержаної виручки.

Матеріали справи свідчать, що у період
з 20 серпня 2013 року по 28 серпня 2013 року
відповідачем проведено перевірку, за
результатом якої Державною інспекцією
України з контролю за цінами перевірки
складено акт від 28 серпня 2013 року № 015
за висновками якого встановлено, що за
період 01 січня 2013 року по 31 червня 2013
року при формуванні та застосуванні
цін на яйця курячі застосовано
торговельну надбавку від 14,5% до 112%, що
перевищує граничний рівень 10%, в
результаті чого необґрунтовано
отримано суму виручки в розмірі 57848,94
грн., чим порушено вимоги підпункту 1.3.1.
пункту 1. розпорядження Київської
міської державної адміністрації від 08
травня 2012 року № 741 «Про регулювання
цін на продовольчі товари».

Крім цього, за період з 01 січня 2013 року
по 31 червня 2013 року при формуванні
застосуванні цін на крупи, цукор
застосовано торговельну надбавку від
22% до 45%, що перевищує граничний рівень
12%, в результаті чого необґрунтовано
отримано суму виручки в розмірі 13518,98
грн., чим порушено вимоги підпункту 1.3.2.
пункту 1 розпорядження Київської
міської державної адміністрації від 08
травня 2012 року № 741 «Про регулювання
цін на продовольчі товари».

На підставі вищезазначених висновків
Державною інспекцією України з
контролю за цінами прийнято рішення
про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін
від 03 вересня 2013 року № 3, яким вилучено
у ТОВ КП «Продсервіс» в дохід
державного бюджету, суму
необґрунтовано отриманої виручки 71367, 92
грн. та штраф у розмірі 71367,92 грн.

Спірні правовідносини щодо цінової
політики і регулювання відносини, що
виникають у процесі формування,
встановлення та застосування цін, а
також здійснення державного контролю
(нагляду) та спостереження у сфері
ціноутворення, а також правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначаються Законом
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та Законом
України «Про ціни і ціноутворення».

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України У справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для
суб'єкта владних повноважень, який
приймає відповідне рішення, вчиняє дії
чи допускається бездіяльності.

Таким чином, вирішуючи адміністративну
справу суду необхідно встановити
правомірність/неправомірність
спірного рішення у порівнянні із
наданими відповідачу повноваженнями.

Відповідно до статті 6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» підставами для здійснення
позапланових заходів є: подання
суб'єктом господарювання письмової
заяви до відповідного органу
державного нагляду (контролю) про
здійснення заходу державного нагляду
(контролю) за його бажанням; виявлення
та підтвердження недостовірності
даних, заявлених у документах
обов'язкової звітності, поданих
суб'єктом господарювання; перевірка
виконання суб'єктом господарювання
приписів, розпоряджень або інших
розпорядчих документів щодо усунення
порушень вимог законодавства, виданих
за результатами проведення планових
заходів органом державного нагляду
(контролю); звернення фізичних та
юридичних осіб про порушення суб'єктом
господарювання вимог законодавства.
Позаплановий захід у цьому разі
здійснюється тільки за наявності згоди
центрального органу виконавчої влади
на його проведення; неподання у
встановлений термін суб'єктом
господарювання документів
обов'язкової звітності без поважних
причин, а також письмових пояснень про
причини, які перешкоджали поданню
таких документів; настання аварії,
смерті потерпілого внаслідок
нещасного випадку або професійного
захворювання, що було пов'язано з
діяльністю суб'єкта господарювання.

Частинами 1-2 статті 7 цього Закону
встановлено, що для здійснення
планового або позапланового заходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування суб'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону
України «Про прокуратуру» подання - це
акт реагування прокурора на виявлені
порушення закону з вимогою (вимогами)
щодо: усунення порушень закону, причин
та умов, що їм сприяли; притягнення осіб
до передбаченої законом
відповідальності; відшкодування шкоди;
скасування нормативно-правового акта,
окремих його частин або приведення
його у відповідність із законом;
припинення незаконних дій чи
бездіяльності посадових і службових
осіб.

Як встановлено судом, відповідачем
призначено перевірку на підставі
подання Прокуратури Святошинського
району міста Києва, видано наказ про
проведення перевірки. Матеріали справи
свідчать, що перевірка проводилась з 20
серпня 2013 року по 28 серпня 2014 року, за
результатами якої складено акт
перевірки.

Разом з тим, вирішуючи питання
правомірності застосування штрафних
санкцій до позивача, колегія суддів
зазначає наступне.

Основні засади цінової політики і
регулює відносини, що виникають у
процесі формування, встановлення та
застосування цін, а також здійснення
державного контролю (нагляду) та
спостереження у сфері ціноутворення є
Закон України «Про ціни та
ціноутворення».

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про ціни та ціноутворення» дія цього
Закону поширюється на відносини, що
виникають у процесі формування,
встановлення та застосування цін
Кабінетом Міністрів України, органами
виконавчої влади, органами місцевого
самоврядування та суб'єктами
господарювання, які провадять
діяльність на території України, а
також здійснення державного контролю
(нагляду) та спостереження у сфері
ціноутворення.

Згідно статті 3 Закону України «Про
ціни та ціноутворення»законодавство
про ціни і ціноутворення ґрунтується
на Конституції України та складається
з Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України,
Податкового кодексу України, законів
України "Про природні монополії", "Про
захист економічної конкуренції", цього
Закону та інших нормативно-правових
актів.

Статтею 13 Закону України «Про ціни та
ціноутворення» визначено, що державне
регулювання цін здійснюється
Кабінетом Міністрів України, органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
повноважень шляхом: установлення
обов'язкових для застосування
суб'єктами господарювання: фіксованих
цін; граничних цін; граничних рівнів
торговельної надбавки (націнки) та
постачальницько-збутової надбавки
(постачальницької винагороди);
граничних нормативів рентабельності;
розміру постачальницької винагороди;
розміру доплат, знижок (знижувальних
коефіцієнтів); запровадження процедури
декларування зміни ціни та/або
реєстрації ціни.

Водночас, відповідно до статті 1 Закону
України «Про ціни та ціноутворення»
декларування зміни ціни та/або
реєстрація ціни визначається як
інформування суб'єктом господарювання
у встановленому порядку органів
державного регулювання і контролю
(нагляду) та спостереження у сфері
ціноутворення про наміри встановлення
та застосування ціни, відмінної від
поточної, а постачальницько-збутова
надбавка (постачальницька винагорода)
як сума витрат суб'єкта господарювання,
що пов'язані з обігом товару та
здійснюються в процесі його продажу
(реалізації) під час надходження від
виробника (постачальника) на
відповідний товарний ринок, та
прибутку. Гранична
постачальницько-збутова надбавка є її
максимально допустимим рівнем, який
повинен враховуватися суб'єктом
господарювання, що здійснює оптову
торгівлю, під час встановлення ціни
товару.

Механізм декларування суб'єктами
господарювання зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне, крупи
гречані, яловичину, свинину, м'ясо птиці
(тушка), ковбасні вироби варені, крім
вищого сорту, молоко коров'яче питне
(пастеризоване, фасоване у плівку), сир
кисломолочний з вмістом жиру до 9
відсотків, сметану з вмістом жиру до 20
відсотків, масло вершкове з вмістом
жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі,
цукор-пісок, олію соняшникову
визначено Порядком декларування зміни
оптово-відпускних цін на продовольчі
товари, що затверджено Постановою
Кабінету Міністрів України від 17.10.2007
року № 1222 (далі - Порядок № 1222).

Пунктом 4 Порядку №1222 декларуванню
підлягають зміни оптово-відпускних цін
на продовольчі товари, зазначені у
пункті 1 цього Порядку, у разі, коли такі
ціни збільшуються протягом місяця
більш як на 1 відсоток.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 25.12.1996 р. № 1548 затверджено
повноваження органів виконавчої влади
та виконавчих органів міських рад щодо
регулювання цін (тарифів) (далі -
Постанова № 1548).

Відповідно до пункту 12 Постанови № 1548
Рада міністрів Автономної Республіки
Крим, обласні, Київська та
Севастопольська міські державні
адміністрації регулюють
(встановлюють), зокрема, граничні
торговельні (постачальницько-збутові)
надбавки до оптової ціни виробника
(митної вартості) на борошно, хліб,
макаронні вироби, крупи, цукор,
яловичину, свинину і м'ясо птиці,
ковбасні вироби варені, молоко, сир,
сметану, масло вершкове, олію
соняшникову, яйця курячі не вище 15
відсотків без урахування витрат з їх
транспортування у міжміському
сполученні, оптово-відпускні ціни на
борошно пшеничне вищого, першого і
другого сорту, борошно житнє обдирне,
крупи гречані, яловичину, свинину, м'ясо
птиці, ковбасні вироби варені, молоко
коров'яче питне (пастеризоване,
фасоване у плівку), сир, сметану, масло
вершкове, яйця курячі, цукор, олію
соняшникову шляхом декларування їх
зміни.

На виконання наданих даною Постановою
повноважень, виконавчим органом
Київської міської ради (КМДА) видано
розпорядження від 08.05.2012 року № 741 «Про
регулювання цін на продовольчі
товари», зареєстроване в Головному
управлінні юстиції у місті Києві 31.05.2012
року за №39/956, яким запроваджено
граничні рівні рентабельності
виробництва борошна пшеничного вищого,
першого і другого сорту, борошна
житнього обдирного - 8 відсотків, хліба
вагою більш як 500 грамів з борошна
пшеничного вищого, першого і другого
сорту та їх суміші, борошна житнього та
суміші борошна пшеничного та житнього
простої рецептури (борошно, дріжджі,
сіль, вода) без додавання цукру, жиру,
інших наповнювачів, а також хліба і
хлібобулочних виробів для діабетиків -
12 відсотків. Граничні рівні
рентабельності пакування (фасування)
продовольчих товарів, щодо яких
запроваджено державне регулювання цін,
без урахування вартості сировини не
вище ніж 10 відсотків. Граничні
торговельні (постачальницько-збутові)
надбавки: до оптової ціни виробника
(митної вартості) на м'ясо птиці (тушка),
молоко коров'яче питне (пастеризоване,
фасоване у плівку), олію соняшникову,
яйця курячі - в розмірі 10 відсотків,
борошно, цукор білий кристалічний - 12
відсотків, яловичину, свинину, хліб - 15
відсотків, без урахування витрат з їх
транспортування у міжміському
сполученні. до оптової ціни виробника
на ковбасні вироби варені, масло
вершкове, сметану, сир кисломолочний та
твердий у розмірі 10 відсотків, крупи
(крім виробів швидкого приготування),
макаронні вироби (крім виробів
швидкого приготування та виробів з
начинкою) у розмірі 12 відсотків, без
урахування витрат з їх транспортування
у міжміському сполученні.

Пункт 1.4. вказаного розпорядження
встановлює, що декларування
Департаменту економіки та інвестицій
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) (01044, м. Київ, вул.
Хрещатик, будинок 36, тел.: 202-72-78) зміни
оптово-відпускних цін на борошно
пшеничне вищого, першого і другого
сорту, борошно житнє обдирне, крупи
гречані, яловичину, свинину, м'ясо птиці
(тушка), ковбасні вироби варені, крім
вищого сорту, молоко коров'яче питне
(пастеризоване, фасоване у плівку), сир
кисломолочний з вмістом жиру до 9
відсотків, сметану з вмістом жиру до 20
відсотків, масло вершкове з вмістом
жиру до 72,5 відсотка, яйця курячі,
цукор-пісок, олію соняшникову.

Як вбачається з роз'яснення
Міністерства економіки України від
13.08.2010 року № 3804/24/416, сума
постачальницько-збутової та
торговельної (роздрібної) надбавок, що
застосовуються суб'єктами
господарювання при просуванні
продовольчих товарів щодо яких
запроваджено державне регулювання цін
від виробника - резидента (імпортера) до
кінцевого споживача, не повинна
перевищувати встановленого граничного
розміру незалежно від кількості
здійснених суб'єктами господарювання
операцій з реалізації продовольчого
товару.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач є суб'єктом господарювання,
який провадить діяльність з реалізації
продовольчих товарів, а тому
відповідач з метою недопущення
необґрунтованого зростання цін на
основні продовольчі товари, окрім
декларування зміни оптово-відпускних
цін, повинен був врахувати при
декларуванні рівень
постачальницько-збутової надбавки, що
повністю узгоджується з вимогами
статті 13 Закону №5007-VI.

Колегія суддів звертає увагу, що за
результатами торгів 21 лютого 2013 року, у
відповідності до положень Закону
України «Про здійснення державних
закупівель» пропозиція з ціни на яйця
курячі І ґатунку, запропонована
позивачем була акцептована (стаття 31
Закону) замовником та прийнята з
терміном виконання - березень-грудень
2013 року.

Про проведення процедури закупівлі
було офіційно оголошено в друкованому
виданні з питань державних закупівель
28 січня 2013 року за № 029605, № 8(751).

Ціна товару - 0,87 грн. за одиницю,
запропонована позивачем як
учасником-переможцем торгів, за якою в
подальшому реалізовано дану продукцію,
була найбільш сприятлива і економічно
вигідна для замовника серед інших
пропозицій.

Середня статистична ціна на даний вид
товару, згідно даних держаних органів
статистики (Головне управління
статистики у м. Києві) у вказаний період
становив 10, 96 грн. за десяток, тобто 1,09
грн. (одна гривня 09 коп.) за одиницю.

Згідно до норм пункту 1 частини 1 статті
1 Закону України «Про здійснення
держаних закупівель», акцепт
пропозиції конкурсних торгів або
цінової пропозиції (пропозиції за
результатами застосування процедури
закупівлі в одного учасника) -
прийняття замовником пропозиції
конкурсних торгів або цінової
пропозиції, яку визнано найбільш
економічно вигідною за результатами
оцінки (за результатами застосування
процедури закупівлі в одного учасника),
та надання згоди на взяття зобов'язань
на оплату закупівлі або його частини
(лота).

У відповідності до пункту 16 частини 1
статті 1 згаданого закону, найбільш
економічно вигідна пропозиція -
пропозиція, що відповідає всім
критеріям та умовам, визначеним у
документації конкурсних торгів, та
визнана найкращою за результатами
оцінки конкурсних пропозицій.

Як свідчать матеріали справи, протягом
встановленого строку, позивачем та
замовником - Управлінням освіти
Святошинської райдержадміністрації у
м. Києві, у відповідності до ст. 40 Закону
України «Про здійснення держаних
закупівель», було укладено договори
про закупівлю: № 33/13 від 04.02.2013 року - на
поставку цукру; № 50/13 від 06.03.2013 року - на
поставку яйця птиці за акцептованими
цінами.

При цьому, позивачем було дотримано
вимоги частини 5 статті 41 Закону
України «Про здійснення держаних
закупівель», про те, що умови договору
про закупівлю не повинні відрізнятися
від змісту пропозиції конкурсних
торгів або цінової пропозиції (у тому
числі ціни за одиницю товару) переможця
процедури закупівлі.

Слід звернути увагу, що висновки про
необґрунтовано отримано виручку
відповідачем зроблені на підставі
співставлення даних накладних, на
підставі яких продовольчі товари
продані Управлінню освіти
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації, та даних
видаткових накладних, на підставі яких
позивачем придбавались продовольчі
товари для подальшої реалізації.

Стаття 1 Закону Україну «Про ціни і
ціноутворення» визначає поняття
постачальницько-збутова надбавка
(постачальницька винагорода) - сума
витрат суб'єкта господарювання, що
пов'язані з обігом товару та
здійснюються в процесі його продажу
(реалізації) під час надходження від
виробника (постачальника) на
відповідний товарний ринок, та
прибутку. Гранична
постачальницько-збутова надбавка є її
максимально допустимим рівнем, який
повинен враховуватися суб'єктом
господарювання, що здійснює оптову
торгівлю, під час встановлення ціни
товару;

торговельна надбавка (націнка) - сума
витрат суб'єкта господарювання, що
пов'язані з обігом товару та
здійснюються в процесі його продажу
(реалізації) у роздрібній торгівлі, та
прибутку. Гранична торговельна
надбавка (націнка) є її максимально
допустимим рівнем, який повинен
враховуватися суб'єктом
господарювання під час реалізації
товару в роздрібній торгівлі.

Суд звертає увагу, що
відповідачем при проведенні перевірки
не встановлено чи є позивач виробником,
чи є суб'єктом господарювання, який
реалізовує придбані продовольчі
товари, розмір
постачальницько-збутової надбавки
(постачальницька винагорода) та розмір
торговельної надбавки (націнка).

Крім цього, колегія суддів
погоджується із твердженням позивача
про регулювання спірних правовідносин
Законом України «Про здійснення
державних закупівель», приписи якого
не враховувались при проведенні
перевірки та встановленні
правопорушень.

Слід звернути увагу, що підставою для
висновку про порушення позивачем
Закону Україну «Про ціни і
ціноутворення» стали в тому числі
висновки перевірки Прокуратурою
Святошинського району міста Києва
дотримання органами виконавчої влади
та місцевого самоврядування вимог
законодавства про оздоровлення та
відпочинок дітей у оздоровчих та
навчальних закладах, які не надані
суду, хоча і витребувані.

Згідно частини першої статті 69 цього
Кодексу доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.
Обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, та
враховуючи всі наведені обставини,
Окружний адміністративний суд міста
Києва, з урахуванням вимог
встановлених частиною другою статті 19
Конституції України та частиною
третьою статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, виходячи з аналізу положень
чинного законодавства та доказів,
наявних у матеріалах справи, вважає
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційне підприємство «Продсервіс»
таким, що підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

1.Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційне підприємство «Продсервіс»
задовольнити повністю.

2.Визнати протиправним та скасувати
рішення Державної інспекції України з
контролю за цінами № 3 від 03 вересня 2013
року про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни.

3.Зобов'язати відповідний підрозділ
Державної казначейської служби
України стягнути судові витрати в сумі
182,70 грн. на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційне підприємство «Продсервіс»
за рахунок Державного бюджету України
шляхом їх безспірного списання із
рахунків Державної інспекції України з
контролю за цінами за рахунок
бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в
строки та порядку, встановленому
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя
К.Ю. Гарник

Судді:
В.А. Донець

К.М. Кобилянський