Справа № 2а-3953/11/1370
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/42014/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

провівши попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України в Львівській області до
Головного управління юстиції у
Львівській області, Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про скасування постанови,
визнання дій протиправними за
касаційною скаргою Головного
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2012 року, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2011 року позивач Головне
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління юстиції у Львівській
області, Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, в якому просив визнати
протиправними дії державного
виконавця, начальника підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області, начальника відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області; скасувати постанову
державного виконавця від 29.12.2010 року ВП
№ 22655505 про стягнення з боржника
виконавчого збору в розмірі 850 грн.;
скасувати постанову начальника
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області від 24.01.2011 року про
результат розгляду скарги позивача від
12.01.2011 року № 353/06-22.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року у задоволенні позову відмовлено
повністю.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 22 листопада
2010 року залишено без змін постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2001
року.

Не погоджуючись з постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 10 квітня 2009
року та ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 22 листопада 2010 року, Головне
управління Пенсійного фонду України в
Львівській області звернулось до суду
з касаційною скаргою, в який просить
скасувати рішення судів попередніх
інстанцій та постановити нове про
задоволення позову, посилаючись на
порушення норм матеріального права, що
призвело до ухвалення незаконних
судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

05.11.2010 р. Дрогобицьким міськрайонним
судом Львівської області видано
виконавчий лист № 3489/2009 р. на виконання
рішення Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області. На підставі
зазначеного виконавчого листа
державним виконавцем Підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області відкрито виконавче
провадження, про що винесено постанову
від 18.11.2010 р. Боржнику запропоновано
добровільно виконати виконавчий
документ в строк до 25.11.2010 р.

29.12.2010 р. державним виконавцем
Підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження, у зв'язку з виконанням
20.12.2010 р. рішення суду та постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в розмірі 850 грн. у зв'язку з тим, що
рішення суду боржником виконано після
закінчення терміну наданого для
добровільного виконання.

Постанова Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 29.12.2010 р. отримані божником
04.01.2011 р.

Суть спірних правовідносин полягає у
правомірності прийняття постанови
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області від 29.12.2010 року ВП №
22655505 про стягнення з боржника
Головного управління Пенсійного фонду
України в Львівській області
виконавчого збору.

Відмовляючи у задоволені позову суди
попередніх інстанції дійшли висновку
про правомірність прийняття
оскаржуваної постанови, оскільки
Головне управління Пенсійного фонду
України в Львівській області не
виконало рішення у строк, установлений
для добровільного його виконання,
відповідно до постанови державного
виконавця від 18.11.2010 року з примусового
виконання виконавчого листа № 2-а-3489/2009
виданого Дрогобицьким міськрайонним
судом Львівської області.

З таким висновкам суду попередніх
інстанцій погоджується і колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, виходячи з наступного.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Про відкриття виконавчого провадження
державний виконавець виносить
відповідну постанову, в якій зазначає,
що в разі невиконання рішення в
добровільному порядку у встановлені
для цього строки, воно буде виконано в
примусовому порядку зі стягненням з
боржника виконавчого збору та витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій.

Частиною 1 статті 46 зазначеного
Закону (чинною на час спірних
правовідносин) передбачено, що у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, якому він
безпосередньо підпорядкований,
стягується виконавчий збір у розмірі 10
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника.

Оскільки судами попередніх інстанцій
встановлений факт невиконання рішення
у строк, установлений для
добровільного його виконання то суд
касаційної інстанції вважає, що
відповідач при винесенні оскаржуваної
постанови діяв у спосіб та в межах
повноважень, встановлених Законом
України "Про виконавче провадження".

Крім того, позивачем порушений строк
звернення до суду, встановлений ч.2 ст.
181 КАС України, так як позовні вимоги
позивача заявлені поза межами
передбаченого КАС України
десятиденного строку звернення до
суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 181 КАС України позовну
заяву може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів.

В ч. 6 ст. 46 Закону України «Про
виконавче провадження» зазначено, що
постанова про стягнення виконавчого
збору не пізніше ніж наступного дня
після її винесення надсилається
боржнику і може бути оскаржена до суду
в 10-денний строк.

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року та ухвала Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2012 року ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду
попередніх інстанції, тому підстави
для скасування або зміни рішень
відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Львівській
області залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 15 квітня 2011
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 травня 2012 року - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін