Справа № 826/1242/14
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року № 826/1242/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м.Києві
про звільнення майна з-під арешту
ОСОБА_1, (надалі - позивач), звернулась до
Окружного адміністративного суду м.
Києва з адміністративним позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції в м.Києві, (надалі - відповідач),
про звільнення майна з-під арешту.
Позовні вимоги обґрунтовуються
закриттям виконавчого провадження, в
межах якого був накладений арешт на
автомобіль марки "Опель Вектра", 2007 року
випуску, колір чорний, номер кузова
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 зареєстрований на
ім'я ОСОБА_2, в силу чого, арешт має бути
Представник відповідача, будучи
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, у судові
засідання не з'являвся, письмових
заперечень на позовну заяву не надавав.
Необхідність у заслуховуванні свідка
чи експерта у справі відсутня, так само,
як і відсутні перешкоди для розгляду
справи у судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
але прибули не всі особи, які беруть
участь у справі, хоча і були належним
чином повідомлені про дату, час та
місце розгляду справи, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.
Приймаючи до уваги викладене, розгляд
справи здійснюється у письмовому
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
20.01.2014 року ОСОБА_1 отримала Свідоцтво
про право на спадщину за законом
(спадкова справа №1030/11-012014,
зареєстровано в реєстрі за №96),
відповідно до якого, спадщина
складається з автомобіля, марки OPEL Vectra,
рік випуску 2007, шасі (кузов, рама,
коляска) НОМЕР_1, колір чорний, об'єм
номер НОМЕР_2, який належав померлому
ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_5, виданого 23
травня 2007 року УДАІ ГУ МВС України в м.
В процесі оформлення спадщини, 30 жовтня
2013 року, позивачу стало відомо про те,
що її чоловік ОСОБА_1 мав
заборгованість перед ПАТ "Універсал
З матеріалів справи вбачається, що
08.07.2010 року державним виконавцем
Дуригіним Д.О. органу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м. Києві
на підставі заяви стягувача ПАТ
"Універсал Банк" було винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №20567911 по примусовому
виконанню Судового наказу
Святошинського районного суду м. Києва
№ 2н-3-1/2010 від 20.05.2010 року про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ "Універсал Банк"
08.07.2010 р. у виконавчому провадженні ВП
№20567911 винесено Постанову про арешт
майна боржника та оголошення заборони
15.06.2012 року старшим державним
виконавцем Боголей І.Ю. відділу
державної виконавчої служби
Святошинського управління юстиції у м.
Києві було винесено у виконавчому
провадженні ВП №20567911 Постанову про
розшук майна боржника, а саме:
автомобіль марки "Опель Вектра", 2007 року
випуску, колір чорний, номер кузова
НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2, що був
зареєстрований на ім'я боржника ОСОБА_2.
12.08.2012 року старшим державним
виконавцем Боголей І.Ю. у виконавчому
провадженні ВП №20567911 було винесено
Постанову про закінчення виконавчого
Крім того, судом встановлено, що 28
листопада 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ
"Універсал Банк" було врегульовано
спір, у зв'язку з чим ПАТ "Універсал
Банк" подав заяву до ВДВС
Святошинського РУЮ м. Києва про
відкликання без виконання виконавчого
03.12.2013 року, представник позивача
ОСОБА_3 звернулась до старшого
державного виконавця Боголей І.Ю.
відділу державної виконавчої служби
Святошинського управління юстиції у м.
Києві з заявою про зняття арешту з
майна боржника та зняття заборони на
його відчуження в зв'язку з
врегулюванням спору з ПАТ "Універсал
20.12.2013 року позивачем було отримано
відповідь з відділу державної
виконавчої служби Святошинського
управління юстиції у м. Києві, в якій
було зазначено, що 12.08.2013 державним
виконавцем керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49, 50
Закону України "Про виконавче
провадження" винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження, а
також додатково було повідомлено про
право звернутися до суду з метою зняття
арешту з майна боржника та заборони на
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 №
606-ХІV, (далі - Закон № 606-ХІV), виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частиною 1 ст. 2 Закону № 606-ХІV
визначено, що примусове виконання
рішень в Україні покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України.

Відповідно до статті 6 Закону № 606-ХІV,
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом.Згідно статті 51 Закону № 606-ХІV,
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Статтею 57 Закону № 606-ХІV передбачено,
що арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення. Арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
коштів та інших цінностей боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах чи на
зберіганні у банках або інших
фінансових установах; винесення
постанови про арешт коштів, що
перебувають у касі боржника або
надходять до неї; винесення постанови
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження;
проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту.

Порядок зняття арешту з майна
передбачено статтею 60 Закону № 606-ХІV,
відповідно до якої особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту. У разі прийняття судом
рішення про зняття арешту з майна арешт
з майна знімається за постановою
державного виконавця не пізніше
наступного дня, коли йому стало відомо
про такі обставини. Копія постанови про
зняття арешту з майна надсилається
боржнику та органу (установі), якому
була надіслана для виконання постанова
про накладення арешту на майно
боржника.

З майна боржника може бути знято арешт
за постановою начальника відповідного
відділу державної виконавчої служби,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, якщо виявлено
порушення порядку накладення арешту,
встановленого цим Законом. Копія
постанови начальника відділу
державної виконавчої служби про зняття
арешту з майна боржника не пізніше
наступного дня після її винесення
надсилається сторонам та відповідному
органу (установі) для зняття арешту.

Таким чином, склалась ситуація, за якої
на автомобіль марки "Опель Вектра", 2007
року випуску, колір чорний, номер
кузова НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_2 було
накладено арешт та його власник
(позивач) не має змоги в повній мірі
реалізувати своє право власності на
зазначене майно. Відповідачем, як
суб'єктом владних повноважень, не
надано суду доказів правомірності
накладення арешту на зазначений
автомобіль.

Отже, наданими суду доказами
підтверджено право позивача на
арештоване майно, водночас, в
матеріалах справи відсутні докази
правомірності та обґрунтованості
накладення арешту на зазначений вище
автомобіль.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано;
безсторонньо; добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно; з урахуванням права особи
на участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Згідно з ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову (ч.2 ст.71
Кодексу адміністративного судочинства
України).

Відповідачем не було доведено
правомірність та обґрунтованість
накладення арешту на автомобіль марки
"Опель Вектра", 2007 року випуску, колір
чорний, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з.
НОМЕР_2.

Виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
чинного законодавства України,
матеріалів справи, зокрема, пояснень та
доказів наданих представником
позивача в обґрунтування позовних
вимог, суд дійшов висновку, що позовні
вимоги є обґрунтованими, та,
відповідно, такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Приймаючи до уваги викладене у
сукупності, керуючись вимогами ст.ст.
69-71, ст.94, ст. 128, ст. ст. 158-163, ст. ст. 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
зняти арешт та зняти заборону на
відчуження майна, а саме: на автомобіль
марки "Опель Вектра", 2007 року випуску,
колір чорний, номер кузова НОМЕР_1, д.н.з.
НОМЕР_2, зареєстрований на ім'я ОСОБА_2,
накладений Постановою Відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП №20567911 від 08.07.2010 р.

3. Судові витрати в сумі 73,08 грн.
(сімдесят три гривні вісім копійок)
присудити на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_4) за
рахунок Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Ю.Т. Шрамко