Справа № 804/11766/13-а
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2013-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19 грудня 2013 р. Справа № 804/11766/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді -Рищенко А. Ю.,
розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» до
Дніпропетровської митниці Міндоходів
про скасування рішення № 110050001/2013/000016/1
від 13.08.2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2013 року до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду
звернулось Публічне акціонерне
товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»
з позовом до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про скасування рішення №
110050001/2013/000016/1 від 13.08.2013 року.

Ухвалою суду від 10.09.2013 року було
відкрито провадження в даній
адміністративній справі та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
13.08.2013 року відповідачем було винесено
протиправне рішення № 110050001/2013/000016/1 про
коригування митної вартості товарів,
яким було скориговано митну вартість
товару на рівні 0, 174 дол. США/кг. На думку
позивача, при коригуванні відповідачем
було протиправно застосовано
другорядний метод визначення митної
вартості товару - 2-а-метод за ціною
договору щодо ідентичних товарів
відповідно до наявної у митного органу
інформації щодо вартості оцінюваного
товару, раніше ввезеного, відповідно до
положень ст. 59 Митного кодексу України.
Оскаржуване рішення не містить викладу
обставин, за яких митна вартість товару
не може бути визначена шляхом
використання основного методу. При
цьому позивач наголошує на тому, що
неподання декларантом прайс-листів,
прейскурантів чи каталогів виробника
товару, інформації біржових
організацій, не звільняє митницю від
обов'язку визначити митну вартість
задекларованого товару на підставі
наявних відомостей, зокрема,
документів, наданих декларантом. Отже,
у митниці не було належних підстав для
винесення оскаржуваного рішення від
13.08.2013 року №110050001/2013/000016/1, яким
проведені відповідні коригування
митної вартості імпортованого товару.

Просить суд: визнати протиправним та
скасувати рішення Дніпропетровської
митниці Міндоходів № 110050001/2013/000016/1 від
13.08.2013 року.

У судове засідання сторони не
з'явились, належним чином були
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи. Від представника
позивача та представника відповідача
надійшли письмові клопотання про
розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача надав суду
також свої заперечення проти даного
адміністративного позову, відповідно
до яких вказав на те, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають. Адже у відповідності до
вимог ч. 3 ст. 337 Митного кодексу України
посадовою особою митниці було
проведено контроль співставлення -
порівняння заявленої митної вартості
товару - 0, 150 дол. США/кг (1,20 грн./кг) із
даними, які містяться в електронній
копії митної декларації (далі - ЕМД) №
110050001/2013/009911 від 05.07.2013 року, за якою
ввозився такий самий товар за ціною - 0,
174 дол. США/кг (1,39 грн./кг). Також
позивачем не було виконано вимог
запиту митниці про надання додаткових
документів на підтвердження заявленої
митної вартості товару, що
унеможливило перевірку відповідних
даних. Відповідач як на підставу
правомірності заявлених тверджень
також посилається і на те, що наданий
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг» висновок
Державного підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» від 08.08.2013
року № 3499 про визначення рівня
вартості імпортованого товару, не може
братися до уваги, у зв'язку із тим, що
вказана інформація лише підтверджує
факт неможливості врахування його
даних, оскільки цінове дослідження
рівня вартості товару, зазначене у
такому стосується іншого періоду
поставки товару та формування його
ціни між покупцем та продавцем, а саме:
у період з 06.08.2013 року по 26.08.2013 року. З
урахуванням таких відомостей просить
суд: відмовити у задоволенні даного
адміністративного позову повністю.

На підставі положень ч. 4 ст. 122 КАС
України суд ухвалив рішення про
розгляд справи в порядку письмового
провадження.

Суд, вивчивши наявні у справі докази та
оцінивши їх у сукупності, вважає
необхідним у задоволенні даного
адміністративного позову відмовити
повністю з наступних підстав.

З даних копії Довідки серії АБ за № 558596
з Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) вбачається, що 08.04.2004 року
виконавчим комітетом Криворізької
міської ради Дніпропетровської
області було проведено первинну
реєстрацію юридичної особи -
Публічного акціонерного товариства
«АрселорМіттал Кривий Ріг»
(ідентифікаційний код юридичної особи -
24432974) (далі - ПАТ «АрселорМіттал Кривий
Ріг»). Видами діяльності останнього за
КВЕД-2010 є: виробництво чавуну, сталі та
феросплавів; виробництво коксу та
коксопродуктів; добування залізних
руд; будівництво житлових і нежитлових
будівель; діяльність у сфері
інжинірингу, геології та геодезії,
надання послуг технічного
консультування в цих сферах;
діяльність лікарняних закладів.

05.07.2011 року між Відкритим акціонерним
товариством «Воркутавугілля» та ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» було
укладено контракт № 804/009 від 05.07.2011
року, відповідно до умов якого
постачальник - Відкрите акціонерне
товариство «Воркутавугілля» -
зобов'язується поставити, а покупець -
ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» -
зобов'язується прийняти та оплатити
концентрат вугільної марки «2Ж»
виробництва збагачувальної фабрики
«Печорська» або «Північна», ВАТ
«Воркутавугілля», Російська Федерація
(далі - товар), який має відповідати
якісним характеристикам, вказаним у
специфікаціях до контракту та
поставляється навалом на умовах DAF
(станція прикордонпереходу) вказується
у специфікаціях до цього контракту) у
відповідності до Інкотермс 2000. Під
терміном «DAF» розуміється Інкотермс
2000. Контракт діє з 05.07.2011 року по 31.12.2011
року, а в частині невиконання
зобов'язань до повного виконання
зобов'язань. Ціна товару фіксується у
доларах США за одну метричну тону,
вказується у специфікаціях до
контракту та виконується на умовах DAF
(станція прикордонпереходу) вказується
у специфікаціях до цього контракту).

До контракту додані додаток № 6 від
24.12.2012 року, специфікація № 9 від 13.05.2013
року, додаткова угода від 28.06.2013 року.

На момент виникнення спірних
правовідносин між сторонами чинними є
норми Митного кодексу України від
13.03.2012 року за № 4495-VI.

Так, згідно пунктів 23, 24 ч. 1 ст. 4 Митного
кодексу України, визначено, що митне
оформлення - це виконання митних
формальностей, необхідних для випуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення. А митний
контроль - це сукупність заходів, що
здійснюються митними органами в межах
своїх повноважень з метою забезпечення
додержання норм цього Кодексу, законів
та інших нормативно-правових актів з
питань державної митної справи,
міжнародних договорів України,
укладених у встановленому законом
порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 54 Митного кодексу
України передбачено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

01.08.2013 року для здійснення митного
контролю та митного оформлення
декларантом позивача була подана
електронна митна декларація (далі - ЕМД)
№110050001/2013/011238, відповідно до якої для
проведення відповідачем митного
оформлення було заявлено товар -
концентрат вугільний для коксування
марки «2Ж» фактична зольність - 8,5%;
масова доля вологи - 6,4 %; граничний
вміст летких речовин (у перерахунку на
суху безмінеральну основу) - від 32,2%;
гранична теплота згоряння (у
перерахунку на вологу безмінеральну
основу) - від 7466 ккал/кг; призначення:
для металургійного виробництва.

Даний товар поставлявся на підставі
вищевказаних зовнішньоекономічного
контракту № 804/009 від 05.07.2011 року,
додатку № 6 від 24.12.2012 року, додаткової
угоди № 3 від 01.07.2013 року.

Митна вартість товару була заявлена
позивачем за ціною контракту (основний
метод) відповідно до ст. 58 Митного
кодексу України (далі - Митний кодекс
України) на рівні 0, 150 дол. США/кг (1,20
грн./кг).

Статтею 49 Митного кодексу України
визначено, що митною вартістю товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

При цьому, ч. 2, ч. 3 ст. 53 Митного кодексу
України визначено перелік документів,
які підтверджують митну вартість
товару та перелік документів, які
зобов'язаний надати декларант в разі
наявності розбіжностей у наданих
документах, а саме:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

А у разі, якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

З метою здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів, митний орган,
відповідно до ч. 5 ст. 54 Митного кодексу
України має право:

1) упевнюватися в достовірності
або точності будь-якої заяви, документа
чи розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом. письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів
інших країн із запитами щодо надання
відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені
цим Кодексом форми митного контролю.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року (далі - ГАТТ) за митними
органами зберігається право
перевіряти інформацію імпортерів щодо
визначення митної вартості, з точки
зору її повноти і правильності (стаття
17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Статтею VII ГАТТ визначено, що оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Під «дійсною вартістю», відповідно до
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року, згода на
обов'язковість якої надана Верховною
Радою України, розуміється ціна, за
якою такий або аналогічний товар
продається або пропонується для
продажу при нормальній ході торгівлі в
умовах повної конкуренції.

Примітками до п. 2 ст. VII «Оцінка товару
для митних цілей» Генеральної угоди з
тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено,
що сумісним зі статтею VII було б
припущення, що «дійсна вартість» може
бути представлена ціною, зазначеною у
рахунку, плюс будь-які не включені до
неї збори за виправдані витрати, які є
звичайними складовими «дійсної
вартості», а також плюс будь-яка
виняткова знижка чи інше зменшення
звичайної конкурентної ціни.

Відповідно до ст. 337 Митного кодексу
України, перевірка документів та
відомостей, які подаються органам
доходів і зборів під час переміщення
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення через митний
кордон України, здійснюється
візуально, із застосуванням
інформаційних технологій шляхом
проведення:

- формато-логічного контролю;

- контролю співставлення;

- контролю із застосуванням
системи управління ризиками та в інші
способи, передбачені цим Кодексом.

За нормою ч. 1 ст. 320 Митного кодексу
України форми та обсяг контролю
обираються на підставі результатів
системи управління ризиками.

Автоматизованою системою аналізу
ризиків за результатами
формато-логічного контролю по ЕМД №
110050001/2013/011238 від 01.08.2013 року було
визначено обов'язкову форму контролю
«Контроль правильності митної
вартості товарів. Можливе заниження
митної вартості товару. Здійснити
перевірку правильності митної
вартості, звернувши увагу на вартість
ідентичних або подібних товарів».

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного
кодексу України контроль заявленої
декларантом митної вартості товарів
здійснюється шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

За поясненнями відповідача ним була
проведена відповідна перевірка
документів та відомостей, наданих до
митного оформлення, проведеної у
спосіб та з урахуванням положень ст. 337
Митного кодексу України виявлено
наступні розбіжності та відсутність
відомостей, а саме: у поданих до митного
оформлення документах відсутні
документи про вартість перевезення
оцінюваних товарів.

В той час, коли умовами поставки згідно
п. 1.1. зовнішньоекономічного контракту
та п. 1.3. специфікації № 9 до контракту
передбачено - DAF станція прикордонного
переходу ст. Суземка-Україна (ст.
Зерново), Інкотермс 2000.

Відповідно до умов поставки DAF
(Інкотермс 2000) передбачено, що термін
«поставка до кордону» означає, що
продавець виконав свої обов'язки щодо
поставки, коли товар, що пройшов митне
очищення для експорту, але ще не для
імпорту, наданий у розпорядження
покупця не розвантаженим на прибулому
транспортному засобі в названому місці
та пункті на кордоні, але перед митним
кордоном суміжної країни.

При цьому, Правилами Інкотермс 2000
передбачено, якщо сторони бажають
покласти на продавця обов'язки щодо
розвантаження товару з прибулого
транспортного засобу та всі ризики й
витрати такого розвантаження, це має
бути чітко обумовлено шляхом включення
відповідного застереження до договору
купівлі-продажу.

Згідно з п. 6 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу
України при визначенні митної вартості
за ціною договору до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті:
витрати понесені покупцем, в т.ч.
витрати на навантаження, вивантаження
та обробку оцінюваних товарів,
пов'язані з їх транспортуванням до
аеропорту, порту або іншого місця
ввезення на митну територію України.

Однак, як було з'ясовано під час
судового розгляду справи, до митного
оформлення декларантом була надана
митна декларація країни експорту на
загальну вагу 60 тис. тонн та яка не
містить інформації про транспортний
засіб (номери залізничних вагонів).
Отже, у зв'язку із цим, за поясненнями
відповідача у нього при здійсненні
митного контролю заявленої митної
вартості товару не було можливості
перевірити заявлену митну вартість,
через відсутність всіх відомостей про
складові митної вартості з урахуванням
умов поставки та вимог п. 6 ч. 10 ст. 58
Митного кодексу України.

При цьому за поясненнями відповідача,
п. 1.7 специфікації № 9 від 13.09.2013 року до
контракту № 804/009 від 05.07.2011 року
передбачено умови оплати: відстрочка
платежу - 12 (дванадцять) календарних
днів з дати, зазначеної на штемпелі в
квитанції про прийняття вантажу на ст.
Мульда, Північної ЗД. А згідно
накладної № АБ305017 дата на штемпелі ст.
Мульда, Північної ЗД - «11.07.2013». Тобто, на
дату подачі ЕМД № 110050001/2013/011238 - 01.08.2013
року оплата товару мала бути здійснена
ще 23.07.2013 року. Проте, на вимогу митниці
декларантом позивача не було подано
банківські платіжні документи, що
стосуються оцінюваного товару, чим
порушено вимоги п. 5 ч. 1 ст. 53 Митного
кодексу України.

Згідно ст. 58 Митного кодексу України
митною вартістю товарів, які ввозяться
на митну територію України відповідно
до митного режиму імпорту, є ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за товари.

В той же час позивач наголошував на
тому, що за нормами Митного кодексу
України митна вартість імпортованого
товару була визначена не шляхом
обчислення, а шляхом зазначення ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті. Та акцентує увагу саме на
альтернативному варіанті: або
сплачена. Також посилається на лист
виробника № 0808/1040 від 07.08.2013 року про
підтвердження ціни товару в 150 доларів
США в третьому кварталі 2013 року, та на
те, що ним не використовувались дані
прейскурантів чи прайс-листів на товар,
а біржової вартості товару за
укладеним контрактом - не існує.

З цього приводу суд погоджується із
твердженнями відповідача та зазначає,
що у відповідності до ч. 3 ст. 337 Митного
кодексу України, контроль
співставлення - це автоматизоване
порівняння даних, які містяться в
митних деклараціях або інших
документах, поданих для митного
контролю або митного оформлення, з
даними, які містяться в електронних
копіях митних декларацій та інших
документах, що надходять з митних та
правоохоронних органів суміжних
держав; в уніфікованих електронних
дозвільних документах, що надходять з
інших державних органів, та інших
електронних документів, пов'язаних з
перевіркою достовірності даних, що
перевіряються.

Зазначена форма контролю полягає у
співставленні даних про вартість
товарів, які заявляє декларант, з
даними про вартість таких товарів, які
містяться в інших електронних
документах, наявних у митного органу на
момент здійснення митного оформлення
оцінюваних товарів.

Отже, згідно з ч. 3 ст. 337 Митного кодексу
України відповідачем було проведено
контроль співставлення - порівняння
заявленої митної вартості товару - 0,150
дол. США/кг (1,20 грн./кг) із даними, які
містяться в електронній копії ЕМД
№110050001/2013/009911 від 05.07.2013, за якою
ввозився такий самий товар за ціною -
0,174 дол. США/кг (1,39 грн./кг). Результати
проведеної перевірки показали
невірність у визначенні ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» митної
вартості товару.

Під час судового розгляду справи
позивач наполягав на тому, що ним були
використані дані листа-відповіді № 3499
від 08.08.2013 року, наданого на запит ТОВ
«МетЕнергоМаш» № 02/08-13-1 від 02.08.2013 року
Державним підприємством
«Укрпромзовнішекспертиза».

Так, ухвалою суду від 22.10.2013 року з
урахуванням вимог ст.ст. 69, 70, 71 КАС
України було витребувано у Державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» інформацію
щодо факту надання листа-відповіді від
08.08.2013 року № 3499 на запит ТОВ
«МетЕнергоМаш» № 02/08-13-1 від 02.08.2013 року.
У відповідь на що, Державне
підприємство
«Укрпромзовнішекспертиза»
підтвердило затребувану інформацію та
повідомило суд про те, що в «Дайджесті
цін товарів на світових ринках»
наведено рівень цін на товари в
конкретний період. Аналіз
відповідності цінових умов контракту
поточній кон'юнктурі ринку згідно
запиту ТОВ «МетЕнергоМаш» № 02/08-13-1 від
02.08.2013 року проводився станом на 08.08.2013
року. У листі-відповіді № 3499 від 08.08.2013
року зазначається рівень цін на
вугільний концентрат, який відображено
в «Дайджесті цін товарів на світових
ринках» в період з 06.08.2013 року по 26.08.2013
року.

Отже, враховуючи, що товар - вугільний
концентрат - поставлявся ПАТ
«АрселорМіттал Кривий Ріг» на підставі
додаткової угоди № 3, укладеної 01.07.2013
року до зовнішньоекономічного
контракту № 804/009 від 05.07.2011 року з ВАТ
«Воркутавугілля», а вказаний лист було
запитано та надано вже на період
встановлення відповідної вартості
товару з 06.08.2013 року по 26.08.2013 року, то
вбачається, що ціну вказаного товару
було визначено раніше за
лист-відповідь від 08.08.2013 року № 3499, на
який посилається позивач. Крім того,
рахунок-інвойс № 10004404 на дану партію
товару було складено
підприємством-імпортером - 11.07.2013 року,
а це також не відповідає періоду
поставки товару, що оцінювався
експертом Державного підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза». Також
відповідач звернув увагу суду на те, що
згідно залізничних накладних,
зазначених у гр. 44 МД № 110050001/2013/011238 від
01.08.2013 року № АБ305017 та № АБ305018 дата на
штемпелі ст. Мульда, Північної ЗД -
«11.07.2013», при цьому відмітка митних
органів Російської Федерації датована
- 03.07.2013 року з відповідною відміткою
«Випуск дозволений».

А у відповідності до положень ч. 1 ст. 59
Митного кодексу України у разі якщо
митна вартість оцінюваних товарів не
може бути визначена згідно з
положеннями ст. 58 цього Кодексу, за
основу для її визначення береться
вартість операції з ідентичними
товарами, що продаються на експорт в
Україну з тієї ж країни і час експорту
яких збігається з часом експорту
оцінюваних товарів або є максимально
наближеним.

Тобто, фактично за основу має братися
інформація про рівень цін за період,
який відповідає періоду експорту
товару, тобто перша половина липня 2013
року. Натомість лист-відповідь від
08.08.2013 року, на який посилається позивач
вказує рівень цін на імпортований
товар за період з 06.08.2013 року по 26.08.2013
року.

Так, на підтвердження правильності
своїх розрахунків відповідач надав
суду витяг з даними «Металл Эксперта»
«Новини ринку вугілля» (енергетичне та
коксуюче вугілля, антрацит) № 26 (206) від
01.07.2013 року, дайджести цін товарів на
світових ринках в період з 09.07.2013 року
по 23.07.2013 року від 23.07.2013 року № 3213, в
період з 24.07.2013 року по 05.08.2013 року
випуск № 17 від 19.08.2013 року № 3659. Так, за
вказані періоди поточні ціни на ринку
вугілля, зокрема, на вугільний
концентрат марок К, Ж, $/т - Росія,
експорт в Україну, DAF кордон РФ - станом
на 01.07.2013 року становить - 175 дол. США/т,
станом на 24.06.2013 року - 175 дол. США/т; у
період з 09.07.2013 року по 23.07.2013 року - 170,
00-180, 00 дол. США/т, за період з 24.07.2013 року
по 05.08.2013 року 170, 00 - 180, 00 дол. США/т. Копії
вказаних доказів є наявними в
матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку про те, що
посилання позивача на вищезазначений
лист-відповідь Державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» від 08.08.2013
року № 3499 є безпідставним в даному
випадку та не приймаються до уваги.

Таким чином, у відповідача при
здійсненні митного контролю були
достатні підстави для запиту
додаткових документів на
підтвердження заявленої позивачем
митної вартості товару.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 Митного кодексу
України застосуванню другорядних
методів передує процедура
консультацій між органом доходів і
зборів та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статтей 59 та 60 цього
Кодексу. Під час консультацій орган
доходів і зборів та декларант можуть
здійснити обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності. При цьому, ч. 5
ст. 55 Митного кодексу України декларант
може провести консультації з органом
доходів і зборів з метою
обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі. Частиною 6 цієї ж статті
передбачено, що на вимогу декларанта
консультації проводяться у письмовому
вигляді.

Отже, як було встановлено між
декларантом позивача та відповідачем
проводилась процедура консультацій,
тобто обмін наявною інформацією, в
усному та електронному порядку, про що
свідчать електронні повідомлення та
дані гр. 33 оскаржуваного рішення про
визначення митної вартості товару.

Під час митного контролю та митного
оформлення, посадовою особою митниці з
урахуванням положень ст. 53 Митного
кодексу України 01.08.2013 року декларанту
надіслано електронне повідомлення про
необхідність надати додаткові
документи для підтвердження митної
вартості за МД № 110050001/2013/011238, з
відповідним обґрунтуванням
вищезазначених підстав для запиту
додаткових документів, а саме:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів;

2) документи, що містять відомості
про вартість перевезення оцінюваних
товарів ;

3) каталоги, специфікації,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару;

4) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, інформацію біржових
організацій про вартість товару або
сировини, довідкову інформацію щодо
вартості у країні-експортері товарів,
що є ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам.

Крім зазначеного, відповідно до ч. 6 ст.
53 Митного кодексу України, декларанта
позивача повідомлено про те, що
декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

В рамках проведення консультацій для
підтвердження заявленої митної
вартості електронними повідомленнями
від 12.08.2013 року № 19 декларантом було
надано: лист виробника від 08.08.2013 року №
0808/1040; висновок Державного
підприємства
«Укрпромзовнішекспертиза» від 08.08.2013
року № 3499; платіжне доручення від 23.07.2013
року № 600019639; накладна СМГС від 11.07.2013
року № АБ305017 із зазначенням
залізничного тарифу перевезення.

За словами відповідача інших
документів, витребуваних митним
органом, надано не було, що також
підтверджується і матеріалами справи.
При цьому відповідач не прийняв до
уваги дані листа-відповіді від 08.08.2013
року № 3499 як належні, вище суд вказував
на розбіжності у застосуванні даних
вартості товару у відповідних періодах
часу. Тим більше, що вказаний лист
містить інформацію про орієнтовну
вартість доставки товару до кордону
України і складає «42...45 дол. США». Однак,
зазначені дані не співпадають з
фактичною вартістю перевезення,
зазначеною на звороті накладних СМГС
від 11.07.2013 року № АБ305017 та № АБ305018, яка
складає 1 965 596 рос.руб., що дорівнює 59 658,
43 дол. США, в перерахунку до заявленої
ваги в гр.38 МД №110050001/2013/011238 - 3202 т
становить 18,63 дол. США/т.

Частиною 2 ст. 52 Митного кодексу України
визначено, що декларант або
уповноважена ним особа, які заявляють
митну вартість товару, зобов'язані
подавати митному органу достовірні
відомості про визначення митної
вартості, які повинні базуватися на
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного
кодексу України митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій ст. 53 Митного кодексу
України, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті.

Отже, всі обставини справи вказують на
наявність встановлених законом
підстав неможливості застосування
методу визначення митної вартості за
ціною договору щодо імпортованих
товарів.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

У відповідності до вимог Митного
кодексу України, а також враховуючи
Методичні рекомендацій щодо роботи
посадових осіб митних органів з
аналізу, виявлення та оцінки ризиків
при здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом ДМСУ від
13.07.2012 року № 362, відповідачем була
проаналізована інформація, наявна у
митного органу та прийнято рішення про
коригування митної вартості товару №
110050001/2013/000016/1 від 13.08.2013 року, згідно з
яким скориговано митну вартість товару
на рівні 0,174 дол. США/кг.

Так, у зв'язку із неможливістю
застосування основного методу
визначення митної вартості товарів
відповідачем було послідовно
перейдено до наступного методу
визначення митної вартості.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 Митного кодексу
України при застосуванні методу 2а) за
ціною договору щодо ідентичних товарів
визначення митної вартості за основу
береться прийнята митним органом
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому, під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

При цьому, згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 61 Митного
кодексу України передбачено
застереження щодо застосування
методів 2а) та 26), зокрема товари не
вважаються ідентичними або подібними
(аналогічними) оцінюваним, якщо вони не
вироблені в тій же країні, що і товари,
які оцінюються. Товари, виготовлені не
виробником оцінюваних товарів, а іншою
особою, беруться до уваги лише у разі,
якщо немає ні ідентичних, ні подібних
(аналогічних) товарів, виготовлених
особою - виробником товарів, що
оцінюються.

При коригуванні митної вартості товару
відповідачем застосовано другорядний
метод визначення митної вартості - 2-а -
метод за ціною договору щодо
ідентичних товарів відповідно до
наявної у митного органу інформації
щодо вартості оцінюваного товару,
раніше ввезеного, відповідно до
положень статті 59 Митного кодексу
України. Митну вартість скориговано із
врахуванням хімічного складу, марки
товару, виробника та країни
виробництва, інформації про
призначення товару та за основу взято
ціну операції з ідентичним товаром,
оформленим за МД № 110050001/2013/009911 від
05.07.2013 року, за ціною 0,174 дол. США/кг.

Отже, на підставі вищезазначеного,
рішення відповідача про коригування
митної вартості товарів № 110050001/2013/000016/1
від 13.08.2013 року є таким, що відповідає
вимогам чинного законодавства,
прийнятим у спосіб та в межах
повноважень, наданих органам доходів і
зборів законодавством та цілком
обґрунтованим, про що свідчать дані гр.
33 цього рішення.

Відповідно до частин 7 - 9 ст. 55 Митного
кодексу України у випадку незгоди
декларанта або уповноваженої ним особи
з рішенням органом доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів орган доходів і зборів за
зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього кодексу.
Строк таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати органу доходів і зборів
додаткові документи для підтвердження
заявленої ним митної вартості товарів,
що декларуються.

У разі надання декларантом або
уповноваженою ним особою додаткових
документів орган доходів і зборів
розглядає подані додаткові документи і
протягом 5 робочих днів з дати їх
подання виносить письмове рішення щодо
визнання заявленої митної вартості та
скасовує рішення про коригування
заявленої митної вартості або надає
обґрунтовану відмову у визнанні
заявленої митної вартості з
урахуванням додаткових документів. У
такому випадку надана фінансова
гарантія відповідно повертається
(вивільнюється) або реалізується в
порядку та у строки, визначені цим
Кодексом.

На час судового розгляду справи
відповідачем не було надано будь-яких
підтверджуючих додаткових документів,
окрім тих, які були надані під час
перевірки, не було належним чином
доведено правомірності своєї позиції
щодо заявленої ціни імпортованого
товару. Отже, з урахуванням
вищевикладеного, суд приходить до
висновку про те, що оскаржуване рішення
Дніпропетровської митниці Міндоходів
№110050001/2013/000016/1 від 13.08.2013 року є
правомірно винесеним та таким, що
скасуванню не підлягає.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що у задоволенні даного
адміністративного позову необхідно
відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 12, 60, 86, 160, 161, 163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Публічного акціонерного
товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг»
до Дніпропетровської митниці
Міндоходів про скасування рішення про
№ 110050001/2013/000016/1 від 13.08.2013 року -
відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подачі
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
відкладення виготовлення постанови в
повному обсязі, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкт владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови.

Суддя
А.Ю. Рищенко