Справа № 2а-14076/12/2670
Суддя: Загородній А.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/11305/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Загороднього А.Ф.,

суддів
Білуги С.В.,

ОСОБА_1,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Генеральної прокуратури України про
визнання дій протиправними, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Генеральної прокуратури України про
визнання дій протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 11
грудня 2012 року позов задоволено.
Визнано протиправними дії Генеральної
прокуратури України та зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу грошову допомогу відповідно
до статті 50-1 Закону України «Про
прокуратуру» з урахуванням виплаченої
йому допомоги відповідно до Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців та членів
їх сімей».

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 07 лютого 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нову постанову
про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі, ОСОБА_2, не
погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанцій, посилаючись на
допущені судом порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанцій та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення суду апеляційної
інстанцій постановлено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, правова оцінка обставинам у
справі дана вірно, а доводи касаційної
скарги є необґрунтованими і не дають
підстав, які передбачені статтями 225-229
Кодексу адміністративного судочинства
України для зміни чи скасування
судових рішень.

Судами встановлено, що з 09 червня 2004
року по 22 вересня 2010 року ОСОБА_2
проходив службу в органах військової
прокуратури, на посаді старшого
слідчого в особливо важливих справах
слідчого відділу слідчого управління
Генеральної прокуратури України.
Наказом Міністра оборони України від 15
вересня 2010 року №959 позивача звільнено
з військової служби за станом здоров'я.
Позивач 16 вересня 2010 року звернувся до
Генерального прокурора України з
рапортом щодо його звільнення із
займаної посади у зв'язку зі
звільненням з військової служби за
станом здоров'я на підставі статті 26
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу» з 22
вересня 2010 року. Наказом Генеральної
прокуратури України від 22 вересня 2010
року №3035 позивача звільнено з
вищевказаної посади з виключенням зі
списків особового складу. З 30 вересня
2010 року позивачу призначено пенсію за
вислугу років відповідно до Закону
України «Про прокуратуру». Відповідно
до наказу Генеральної прокуратури
України від 01 жовтня 2010 року №3131ц
позивачу передбачено виплатити
грошову допомогу в розмірі 50 відсотків
місячного грошового забезпечення за
кожний із 26 повних календарних років
служби, відповідно до пункту 2 статті 15
Закону України «Про соціальний і
правовий захист військовослужбовців
та членів їх сімей».

Відповідно до частини 15 статті 50-1
Закону України «Про прокуратуру»,
прокурорам і слідчим у разі виходу на
пенсію за вислугою років чи по
інвалідності виплачується грошова
допомога без сплати податку у розмірі
місячного заробітку, з якого обчислена
пенсія, за кожен повний рік роботи
прокурором, слідчим прокуратури чи на
посадах у науково-навчальних закладах
прокуратури.

Тобто, виплата грошової допомоги
можлива за умови звільнення
працівників з роботи в органах
прокуратури у зв'язку з виходом на
пенсію за вислугу років чи по
інвалідності.

Вимогами частини 15 статті 50-1 Закону
України «Про прокуратуру», прокурорам
і слідчим, які мають одночасно право на
різні державні пенсії, призначається
одна пенсія за їхнім вибором, у тому
числі на умовах, передбачених статтею 37
Закону України «Про державну службу».
Військові прокурори і слідчі
військових прокуратур при звільненні з
військової служби мають право на
одержання пенсії відповідно до цієї
статті або на одержання пенсії,
встановленої законом для
військовослужбовців (частина дев'ята).
Обчислення (перерахунок) пенсій
провадиться за документами пенсійної
справи та документами, додатково
поданими пенсіонерами, виходячи з
розміру місячного заробітку за
відповідною посадою, з якої особа
вийшла на пенсію, станом на час
звернення за призначенням або
перерахунком (частина дванадцята).
Прокурорам і слідчим у разі виходу на
пенсію за вислугою років чи по
інвалідності виплачується грошова
допомога у розмірі місячного
заробітку, з якого обчислена пенсія, за
кожен повний рік роботи прокурором,
слідчим прокуратури чи на посадах у
науково-навчальних закладах
прокуратури.

Відповідно до пункту 2 статті 15 Закону
України «Про соціальний і правовий
захист військовослужбовців»,
військовослужбовцям, крім
військовослужбовців строкової служби,
які звільняються з військової служби
за віком, станом здоров'я чи у зв'язку зі
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, після
закінчення строку контракту, у зв'язку
із систематичним невиконанням умов
контракту командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби.

Як вірно встановлено судом апеляційної
інстанції, ОСОБА_2 було звільнено з
військової служби у запас за станом
здоров'я відповідно до статті 26 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу», а не у зв'язку з
виходом на пенсію за вислугою років, як
це передбачено статтею 50-1 Закону
України «Про прокуратуру».

Таким чином, виплата грошової допомоги
позивачу повинна здійснюватися на
підставі Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», а не згідно із Законом України
«Про прокуратуру».

Крім того, відповідно до частини 1 та 2
статті 99 КАС України, адміністративний
позов може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Вимогами статті 100 КАС України
передбачено, що адміністративний
позов, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд на
підставі позовної заяви та доданих до
неї матеріалів не знайде підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними, про що постановляється
ухвала. Позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 01 жовтня 2010 року
було виплачено грошову допомогу, однак
з позовом до Генеральної прокуратури
України, позивач звернувся лише 15
жовтня 2012 року, тобто більш ніж через
два роки.

Таким чином, позивачем було порушено
шестимісячний строк звернення до суду,
встановлений частиною 2 ст. 99 КАС
України, без поважних на те причин.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом апеляційної інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло б призвести до
невірного вирішення спору, а тому
оскаржуване судове рішення є законними
та обґрунтованими, і підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 07 лютого 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Генеральної прокуратури
України про визнання дій протиправними
- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.Ф. Загородній

Судді
С.В. Білуга

ОСОБА_1