Справа № 262/4875/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року м. Київ
К/800/58552/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька на
постанову Пролетарського районного
суду м.Донецька від 30 вересня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року у справі № 262/4875/13-а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька про перерахунок пенсії, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Пролетарському районі
м. Донецька, в якому просила визнати
незаконними дії та рішення відповідача
щодо відмови у зарахуванні до
пільгового стажу періоду її роботи з
27.07.1980р. по 16.09.1991р. за Списком № 2 та у
призначенні їй пенсії зі зниженням
пенсійного віку за роботу зі
шкідливими та важкими умовами роботи,
та зобов'язати відповідача зарахувати
до стажу роботи, який дає право на
пенсію на пільгових умовах, спірний
період її роботи і призначити пенсію зі
зниженням пенсійного віку

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_1 має право на зарахування до
пільгового стажу періоду роботи з
27.07.1980р. по 16.09.1991р. та призначення
пенсії за віком на пільгових умовах зі
зниженням пенсійного віку, оскільки
нею надані всі необхідні документи, а
спірний період роботи підтверджений
записами у трудовій книжці. Проте
рішенням управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька від 26.03.2013р. ОСОБА_1 було
відмовлено в зарахуванні до пільгового
стажу за Списком № 2 період її роботи з
27.07.1980р. по 19.04.1996р.

Постановою Пролетарського районного
суду м.Донецька від 30 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 30 жовтня 2013 року, позовні вимоги
задоволені. Скасоване рішення
управління Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька від
26.03.2013р. щодо відмови у призначенні
пенсії по пільговому стажу в частині
відмови зарахування до пільгового
стажу за Списком №2 періоду роботи з
27.07.1980р. по 11.12.1980р. в якості учня
машиніста холодильних установок з
аміачним охолодженням у компресорному
цеху на оптово - збутовій базі ОРНК та
періоду роботи з 12.12.1980р. по 16.09.1991р. - в
якості машиніста холодильних
установок з аміачним охолодженням
третього розряду на ВАТ "Аграрій".

Визнані неправомірними дії
відповідача та зобов'язано управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька
зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1
періоди роботи з 27.07.1980 року по 11.12.1980
року в якості учня машиніста
холодильних установок з аміачним
охолодженням у компресорному цеху на
оптово -збутовій базі ОРНК та періоду
роботи з 11.12.1980р. по 16.09.1991р. - в якості
машиніста холодильних установок з
аміачним охолодженням третього
розряду на ВАТ "Аграрій".

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачка з 27.07.1980р.
була прийнята на оптово-збутову базу
ОРНК учнем машиніста холодильних
установок з аміачним охолодженням у
компресорний цех, а з 12.12.1980 року
відповідно до наказу № 253к від 12.12.1980р.
була переведена машиністом
холодильних установок з аміачним
охолодженням третього розряду, що
підтверджується записами у її трудовій
книжці. Крім того, відповідно довідки
ВАТ "Аграрій" № 05-18 від 12.11.1997р.,
позивачка працювала на ВАТ "Аграрій" на
посаді машиніста холодильних
установок з повним робочим днем з
27.07.1980р. по 16.09.1991р.

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в Пролетарському районі м.
Донецька від 26.03.2013р. позивачці було
відмовлено в зарахуванні до пільгового
стажу за Списком № 2 період її роботи з
27.07.1980р. по 19.04.1996р. у якості машиніста
холодильних установок з аміачним
охолодженням з посиланням на те, що
вона не надала документи, які
передбачені Порядком підтвердження
наявного трудового стажу для
призначенням пенсії за відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.08.1993 року № 637.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що рішення відповідача
щодо відмови у зарахуванні до
пільгового стажу періоду роботи, який
дає право на пенсію на пільгових
умовах, з 27.07.1980р. по 16.09.1991р. за Списком
№ 2 є протиправним, оскільки ОСОБА_1
досягла 50 років, а спірний пільговий
стаж підтверджений записами у трудовій
книжці та відповідними уточнюючими
довідками.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно обставин справи між сторонами
виник спір щодо підтвердження
пільгового стажу роботи позивача в
якості машиніста холодильних
установок з аміачним охолодженням
третього розряду, що відносяться до
Списку №2, робіт які дають право на
пільгову пенсію.

Згідно п. б ч.2 ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №
1788-XII на пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи працівники, зайняті
повний робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком №2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць:
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах; жінки - після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 20
років, з них не менше 10 років на
зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам;

Відповідно до п. б ст.100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991
№ 1788-XII особам, які працювали до
введення в дію цього Закону на роботах
із шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством, пенсії за віком
призначаються на таких умовах: особам,
які не мають повного стажу роботи із
шкідливими і важкими умовами праці,
вік, необхідний для призначення пенсії
відповідно до статті 12, знижується
пропорційно наявному стажу в порядку,
передбаченому статтями 13 - 14 цього
Закону, виходячи з вимог цього стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно п.3 "Порядку застосування
Списків №1 і №2 виробництв, професій,
посад і показників при обчисленні
стажу роботи, що дає право на пенсію за
віком на пільгових умовах",
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 р., при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, чинні на період
роботи особи. При цьому до пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або професіях
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Відповідно до п. 20 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637
(далі Порядок), у тих випадках, коли в
трудовій книжці відсутні відомості, що
визначають право на пенсії на
пільгових умовах або за вислугу років,
установлені для окремих категорій
працівників, для підтвердження
спеціального трудового стажу
приймаються уточнюючі довідки
підприємств, установ, організацій або
їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди
роботи, що зараховуються до
спеціального стажу; професія або
посада; характер виконуваної роботи;
розділ, підрозділ, пункт, найменування
списків або їх номери, до якого
включається цей період роботи;
первинні документи за час виконання
роботи, на підставі яких видана
зазначена довідка.

Відповідно до статті 62 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Судами встановлено, що до Списку № 2
"Виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію на
пільгових умовах", затвердженого
постановою Ради Міністрів СРСР від
22.08.1956 року № 1173 (чинного до 31.12.1991 року),
включена професія машиніста
холодильних установок (код професії
відповідно до класифікатора 341
Список №2, розділ 33). Атестація робочого
міста позивача ОСОБА_1 на підприємстві
булла проведена у відповідності до
вимог чинного на той час законодавства.

На час звернення про призначення
пенсії за віком на пільгових умовах за
Списком № 2 позивач досягла 50 років,
загальний трудовий стаж ОСОБА_1
перевищував 25 років.

Згідно з записом у трудовій книжці у
період з 27.07.1980р. по 12.12.1980р. позивач
працювала учнем машиніста.

Згідно Постанови Ради Міністрів СРСР
"Про затвердження Положення про
порядок призначення та виплати
державної пенсії" від 03.08.1972 №590,
передбачено зарахування до трудового
стажу учня/слухача часу навчання, що
дає право на пільги, встановлені для
відповідної категорії працівників,
якщо перерва між днем закінчення
навчання і днем зарахування на роботу
за набутою професією не перевищує
трьох місяців.

З трудової книжки позивачки
вбачається, що зазначений термін не був
перевищений.

Отже період роботи з 27.07.1980р. по 12.12.1980р.
підлягає до включення до пільгового
стажу позивача.

Відповідно до записів трудової книжки,
позивач 27.07.1980р. була прийнята на
оптово-збутову базу ОРНК учнем
машиніста холодильних установок з
аміачним охолодженням у компресорний
цех, а з 12.12.1980р. відповідно до Наказу №
253к від 12.12.1980р. переведена машиністом
холодильних установок з аміачним
охолодженням третього розряду, що
підтверджується записами у її трудовій
книжці. Період роботи позивача на
відкритому акціонерному товаристві
"Аграрій" на посаді машиніста
холодильних установок з повним робочим
днем з 27.07.1980р. по 16.09.1991р.
підтверджується також наданою копією
довідки ВАТ "Аграрій" №05-18 від 12.11.1997р.,
виданої ВАТ "Аграрій".

Також встановлено, що згідно довідки
виконавчого комітету Калінінської
районної в м. Донецьку ради від 10.06.2013р.
№ 01/17-1473, Наказу Донецького
регіонального відділення Фонду
державного майна України від 11.09.1995р. №
4667, Довідки архівного відділу
Донецької міської ради від 09.07.2013р. №
37/Р-37 та від 13.03.2013р. № Р-12/37
Оптово-збутова база Донецького ОРНК
була перереєстрована у Донецьке
державне підприємство "Плодовощ" на
підставі розпорядження виконкому
райради від 24.09.1993р. № 720, а рішенням
виконкому райради від 13.11.1995р.
зареєстроване, як ВАТ "Аграрій", останнє
на теперішній час є діючим.

Таким чином, посилання відповідача на
те що копії наказів підприємства
"Плодоовоч" не підтверджують умови
праці робітників перелік професій, які
мають право на призначення пенсії на
пільгових умовах на ВАТ "Аграрій" по
причині відсутності документів про
реорганізацію є безпідставним.

Враховуючи викладене, суди першої і
апеляційної інстанцій дійшли вірного
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Пролетарському районі м. Донецька
відхилити.

Постанову Пролетарського районного
суду м.Донецька від 30 вересня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 30 жовтня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді:

(підписи)

З оригіналом згідно

помічник судді
М.В. Дрибас