Справа № 429/912/14-а
Суддя: Кобзій Т. І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 429/912/14-а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2014 року
смт.
Слов'яносербськ

Суддя Слов`яносербського районного
суду Луганської області Кобзій Т.І.
розглянувшиу скороченому провадженні
в сел. Слов`яносербськ адміністративну
справуза адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління соціального
захисту населення Слов'яносербської
районної державної адміністрації
Луганської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,

В С Т А Н О В И В:

28 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з даним позовом, посилаючись на ту
обставину, що вона є матір'ю
малолітньої дитини - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в зв'язку з чим перебуває
на обліку в управлінні соціального
захисту населення Слов'яносербської
райдержадміністрації Луганської
області та отримує грошову допомогу, в
розмірі 130 грн. на місяць. Вона є не
застрахованою особою, оскільки до
народження дитини не працювала.

Закон України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» № 2811-XII встановлює
гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Згідно ст.15 Закону №2811- XII допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України „ Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України",
яким було внесено зміни до Закону
України „Про державну допомогу сім'ям
з дітьми" та встановлено, що виплата
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею 3-річного віку надається
в розмірі, що дорівнює різниці між 50%
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.. Проте, відповідно до Прикінцевих
положень Закону передбачено строк його
дії з 01.01.2008 року по 31.12.2008 року. Отже, з
01.01.2009 року відновила дію попередня
редакція ст.. 15 Закону №2811-ХП,
відповідно до якої державна допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку виплачується в розмірі
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для дітей віком
до 6 років.

Оскільки ні в 2011, ні в 2012 році не
встановлювалися інші розміри допомоги,
ніж передбачено в Законі №2811-ХП,
відповідач повинен здійснювати
виплату допомоги в установленому
Законом розмірі. Оскільки в
зазначеному Законі не передбачено
особливих обмежень чи умов призначення
та виплати допомоги по догляду за
дитиною в залежності від того
застрахованою чи не застрахованою в
системі соціального
загальнообов'язкового державного
страхування є така особа, позивачка
вважає, що має право на перерахунок та
виплату їй допомоги по догляду за
дитиною в розмірі прожиткового
мінімуму для дитини віком до 6 років.
Вважає неправомірними дії відповідача
по виплаті їй допомоги по догляду за
дитиною в розмірі меншому, ніж
встановлено законом.

Просить суд поновити строк для
звернення до суду за захистом
порушених прав, свобод та інтересів з
18.08.2011 року, визнати неправомірними дії
Управління соціального захисту
населення Слов`яносербської
райдержадміністрації щодо відмови їй
у виплаті допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3 років в
розмірі меншому, ніж встановлено
законом та зобов'язати відповідача
здійснити перерахунок та виплату їй
допомоги по догляду за дитиною в
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років за період з 18.08.2011
року по 18.08.2014 року з врахуванням
виплачених сум.

Представник відповідача надав
заперечення на адміністративний
позов, з позовом не згоден. Вважає, що
позов не підлягає задоволенню з
наступних підстав. Позивачка дійсно
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення з
19.10.2011 року та отримує допомогу по
догляду за дитиною до досягнення
3-річного віку, як особа, не
застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, в розмірі 130
грн. на місяць. Розмір зазначеної
допомоги визначався відповідно до ст.
.15 Закону України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" зі змінами та
доповненнями та п. 22 Порядку
призначення і виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
№1751 від 27.12.2001 року.

В цьому пункті Порядку встановлено, що
виплата допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею 3-річного віку з 1
січня 2010 року виплачується в розмірі,
що дорівнює різниці між 100%
прожиткового мінімуму, встановленого
для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.. Саме цією нормою керувалися
спеціалісти управління при
призначенні позивачці допомоги по
догляду за дитиною. Іншого чинним
законодавством не передбачено.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалою суду від 31.03.2014 року
адміністративний позов позивачки в
частині позовних вимог за період з
18.08.2011 року по 27.09.2013 року залишено без
розгляду у зв'язку з закінченням строку
його подачі до суду, та ухвалою суду
відкрито скорочене провадження в
частині позовних вимог за період з
28.09.2013 року.

Судом встановлено, що позивачка має
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, який проживає разом із нею.
Позивачка перебуває на обліку в
Управління соціального захисту
населення Слов`яносербської районної
державної адміністрації та отримує
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею віку 3 роки в розмірі по
130 грн., що підтверджується
відповідними довідками, починаючи з
19.10.2011 року.

14.03.2014 року позивачка звернулася до
Управління соціального захисту
населення з заявою про перерахунок
призначеної їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у відповідності до ст. 15 Закону
України "Про державну допомогу сім'ям з
дітьми" у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років, на
що отримала відповідь № 467, якою її було
повідомлено, що відповідно до ст. 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку виплачується у розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менш як 130 гривень.

Суд вважає відмову відповідача
неправомірною з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Суд вирішує справи на
підставі Конституції та законів
України, а також міжнародних договорів,
згода на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Суд зазначає, що статтею 46 Конституції
України громадянам гарантовано право
на соціальний захист, що включає,
зокрема, право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Статтею 5 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Пунктом 1 частини 1 статті 92 Конституції
України передбачено, що виключно
законами України визначаються права і
свободи людини і громадянина, гарантії
цих прав і свобод.

З 1 січня 2008 року відповідно до статті 15
Закону України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми" та пункту 3 Прикінцевих
Положень цього Закону, пункту 22 Порядку
про призначення та виплату державної
допомоги сім'ям з дітьми затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 27 грудня 2001 року № 1751, розмір
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між: з 1 січня 2008 року - 50%; з 1
січня 2009 року -75%; з 1 січня 2010 року - 100%
прожиткового мінімуму встановленого
для працездатних осіб та
середньомісячним сукупнім доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
грн.

Таким чином, з 1 січня 2008 року існує
норма закону, відповідно до якої спірні
правовідносини регулюються тільки
Законом України "Про державну допомогу
сім'ям з дітьми", функції по виплаті
допомоги до догляду за дитиною
покладені на УПСЗН і допомога
виплачується саме за рахунок
Державного бюджету України.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем призначено допомогу
позивачці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до частини першої статті 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» в редакції Закону №
107-VІ, тобто у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

До ст.15 Закону № 2811-ХІІ вносились
зміни, а дія статті зупинялась іншими
законами.

Так, Законом України «Про Державний
бюджет України на 2008р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України» ст.15 Закону № 2811-ХІІ викладено
в наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається в розмірі, що
дорівнює різниці між прожитковим
мінімумом, встановленим для
працездатних осіб, та середньомісячним
сукупним доходом сім'ї в розрахунку на
одну особу за попередні шість місяців,
але не менше 130 гривень». Проте,
відповідно до Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2008р. та про внесення змін до
деяких законодавчих актів України»
Розділ І цього Закону набирає чинності
з 01.01.2008р. і діє по 31.12.2008р. Отже, з 1.01.2009р.
ст.15 Закону №281 XII відновила попередню
редакцію, відповідно до якої допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Проте, статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
встановлено, що у 2009 р. допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

Аналогічним чином врегульовані
правовідносини у 2010 р. ст. 45 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2010 рік».

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Законів
України «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» не визнано
неконституційними та не скасовано, у
2009-2010 р. допомога при народженні дитини
та по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку призначалась та
виплачувалась у відповідності до п. 22
Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001р. «Про
затвердження Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми».

В подальшому, Законами України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
«Про Державний бюджет України на 2012
рік», «Про Державний бюджет України на
2013 рік», «Про Державний бюджет України
на 2014 рік» та будь-якими іншими
Законами не встановлювався інший
розмір допомоги, ніж у Законі №2811-ХІІ, а
дії Законів про бюджет діяли,
відповідно, лише у 2009 та 2010 роках, тому
спірні правовідносини з 01.01.2011
регулюються Законом №2811-ХІІ, а
положення Постанови КМУ №1751 в 27.12.2001р. в
тій частині, в якій вони суперечить
названому Закону, застосовуватися не
можуть.

Таким чином, станом на день звернення
позивачки до відповідача із заявою про
призначення їй допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку,
частина 1 статті 15 Закону діє в
наступній редакції: допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Відповідач, виплачуючи позивачці
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку в
розмірі 130 грн., діяв неправомірно та з
порушенням вимог законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивачки щодо
нарахування та виплати спірної
допомоги підлягають задоволенню з
28.09.2013 року по дату винесення постанови,
тобто по 10.04.2014 року.

Вимоги позивачки щодо зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату їй допомоги по догляду за
дитиною в розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років за
період з 11.04.2014 року по 18.08.2014 року
задоволенню не підлягають, оскільки
відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист порушеного права
позивача.

Керуючись Законом України„Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", ст.
ст..6-11, 18, 71, 86,159-163, 183-2 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії управління соціального
захисту населення Слов`яносербської
районної державної адміністрації
Луганської області ради щодо
нарахування та виплати державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку ОСОБА_2
неправомірними.

Зобов'язати управління соціального
захисту населення Слов`яносербської
районної державної адміністрації
Луганської області здійснити
перерахунок та виплатити ОСОБА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
щомісячну грошову допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 28.09.2013 року
по 10.04.2014 року у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з
урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволення решти позовних
вимог відмовити за безпідставністю.

Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_2 повернення
судового збору в сумі 73 грн. 08 коп.
(сімдесят три грн.. 08 коп.).

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Слов`яносербський районний суд.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів. Строк для подання
апеляційної скарги обчислюється з
моменту отримання копії постанови.

Постанова набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Постанова прийнята у скороченому
провадженні, крім випадків її
оскарження в апеляційному порядку, є
остаточною.

Суддя
Кобзій Т.І.