Справа № 2а-3520/09/0270
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/33842/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

при секретарі судового засідання:
Мосійчук І.М.,

розглянувши касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Вінниці

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011 року

та постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.11.2009 року

по справі № 2-а-3520/09/0270

за позовом Відкритого акціонерного
товариства «Вінницямолоко»

до Державної податкової інспекції у м.
Вінниці

про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Вінницямолоко» звернулось до суду з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у м. Вінниці про
скасування податкових
повідомлень-рішень.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.11.2009 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 24.05.2011 року у даній справі позов
задоволено частково. Визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення №/0 від
04.12.2008 року, яким було визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 19833824,00 грн. та
за штрафними (фінансовими) санкціями в
розмірі 19825172,00 грн.; №/0 від 04.12.2008
року, яким було визначено суму
податкового зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 27339,00 грн. та
штрафні санкції в розмірі 27339,00 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким у позові відмовити повністю,
оскільки вважає, що постанову та ухвалу
було прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірні податкові
повідомлення-рішення прийняті
відповідачем на підставі висновків про
заниження позивачем податкового
зобов'язання по загальній декларації
та завищення податкового зобов'язання
по скороченій декларації з операцій
щодо реалізації охолодженого молока,
яке відповідач вважає сировиною, а не
готовою продукцією, а також
відсутності у позивача законних
підстав включення до податкового
кредиту з податку на додану вартість
витрат за отримані
інформаційно-консультативні послуги.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судами, позивач
протягом періоду, що перевірявся,
відповідно до укладених договорів
виготовляв та реалізовував переробним
підприємствам молоко охолоджене та
молоко охолоджене пастеризоване, на що
виписувалися податкові накладні.
Позивач застосовував спеціальний
режим оподаткування і обсяги від даної
реалізації були включені до
спеціальної декларації по податку на
додану вартість.

Судами попередніх інстанцій
правомірно застосовано до спірних
правовідносин положення Закону
України «Про молоко та молочну
продукцію», відповідно до якого (ст.1)
підставою віднесення підприємства до
категорії переробних є наявність
власних виробничих потужностей та умов
виробництва молочних продуктів
гарантованої якості та безпеки
відповідно до нормативних документів.

Відповідно до підпункту 11.21 ст.11 Закону
України від 03.04.1997 року № 168/97-ВР «Про
податок на додану вартість» (далі -
Закон №168/97-ВР) сума податку, що повинна
сплачуватися до бюджету переробними
підприємствами всіх форм власності за
реалізовані ними молоко та молочну
продукцію, м'ясо та м'ясопродукти, у
повному обсязі спрямовується виключно
для виплати дотацій
сільськогосподарським
товаровиробникам за продані ними
переробним підприємствам молоко і
м'ясо в живій вазі.

Порядок обліку зазначених коштів
затверджено постановою Кабінету
Міністрів України №805 від 12.05.1999 року.
Даний порядок не поширюється на
операції з поставки молока, молочної
продукції, м'яса та м'ясопродуктів,
виготовлених переробними
підприємствами з імпортної сировини та
із сировини, поставленої не в живій
вазі посередниками, а також з переробки
сировини на давальницьких умовах.

Необхідними умовами спрямування сум
податку на додану вартість для виплати
дотацій сільськогосподарським
товаровиробникам є купівля
переробними товариствами молока у
живій вазі власного виробництва
сільськогосподарських
товаровиробників, виготовлення із
закупленої сировини молока і молочної
продукції з використанням власних
переробних потужностей, а не на
давальницьких умовах, реалізація
такого молока і молочної продукції.

Зазначених умов та вимог закону
позивачем було дотримано, що
підтверджується ветеринарними
свідоцтвами форми №2; договорами
купівлі-продажу молочної продукції
молока пастеризованого, укладених між
позивачем та іншими суб'єктами
господарювання; договорами оренди
виробничих потужностей. Отже,
позивачем правомірно включено до
дотаційних декларацій суми ПДВ за
реалізовані молочні продукти.

Також колегія суддів погоджується з
висновком судів щодо правомірності
включення до податкового кредиту сум
витрат за отримані
інформаційно-консультативні послуги
від ВАТ «Сомос», оскільки ці послуги
безпосередньо пов'язані та
використовувалися позивачем при
здійсненні господарської діяльності,
що не спростовано відповідачем.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин, суди дійшли вірного
висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 224 КАС України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, а
оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Вінниці
залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 24.05.2011 року
та постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 23.11.2009 року
по справі №2-а-3520/09/0270 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.

Ухвала складена у повному обсязі 27.03.2014
р.