Справа № 810/4238/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/4238/13-а Головуючий у 1-й
інстанції: Леонтович А.М.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про визнання
недійсним припису та скасування
постанови,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ПАТ «Київобленерго»
звернулося до суду з позовом, у якому
просило визнати нечинним (недійсним)
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області від 08 травня 2013 року
№ С-0805/3 та скасувати постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 23
травня 2013 року № 3-2305/5.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року в задоволенні вказаного
адміністративного позову було
відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи. Зокрема апелянт вказує на те, що
вимоги припису від 08 травня 2013 року №
С-0805/3 були виконані достроково, а тому у
відповідача були відсутні підстави для
винесення постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

Під час судового засідання представник
позивача підтримала свою апеляційну
скаргу та просила суд її задовольнити з
підстав, викладених в ній. Також
представник позивача під час судового
засідання додатково послалася на те, що
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області перевищила свої
повноваження.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти
апеляційної скарги та просила суд
відмовити в її задоволенні посилаючись
на те, що судом першої інстанції було
винесено законне і обґрунтоване
рішення, а підстави для його зміни чи
скасування - відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу ПАТ
«Київобленерго» залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 21
серпня 2013 року - без змін виходячи із
наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Київобленерго» суд першої інстанції
виходив з того, що при винесенні
оскаржуваних припису і постанови
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області діяла на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Колегія суддів погоджується із
зазначеними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Судом встановлено, що Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Київській області провела
перевірку додержання ПАТ
«Київобленерго» вимог законодавства у
сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, про що склала акт від 08 травня
2013 року № С-0805/3.

Під час проведення перевірки було
встановлено, що позивач виконав
будівельні роботи на об'єкті ТП-51 Л-1 без
реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт.

У зв'язку з цим Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області винесла припис від 08
травня 2013 року № С-0805/3, яким зобов'язала
ПАТ «Київобленерго» у строк до 30
вересня 2013 року зареєструвати
декларацію про початок виконання
будівельних робіт.

Також відповідачем була винесена
постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 23 травня 2013 року № 3-2305/5.
Вказаною постановою до позивача було
застосовано штраф у розмірі 20646 грн. 00
коп. за порушення абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Обґрунтовуючи свої вимоги про
скасування вказаних постанови та
припису ПАТ «Київобленерго» послалося
виключно на те, що вимоги припису від 08
травня 2013 року № С-0805/3 були виконані
достроково. На підтвердження вказаної
обставини позивач надав суду копію
декларації про початок виконання
будівельних робіт із відміткою
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Київській області про реєстрацію 11
червня 2013 року за № КС 91.

Разом з тим, саме по собі виконання
вимог припису від 08 травня 2013 року №
С-0805/3 не може бути підставою для
визнання його нечинним (недійсним).

Підставою для винесення постанови від
23 травня 2013 року № 3-2305/5 було порушення
вимог абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності», а не ухилення від
виконання вимог припису від 08 травня 2013
року № С-0805/3, як помилково вважає
позивач.

Так, у відповідності до абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності» суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність за виконання
будівельних робіт на об'єктах I
категорії складності без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт, а також наведення недостовірних
даних у зазначеній декларації у
вигляді штрафу в розмірі вісімнадцяти
мінімальних заробітних плат.

Відповідальність за невиконання вимог
приписів передбачена ч. 6 ст. 2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності».

Під час судового засідання представник
також послалася на те, що у
відповідності до ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю. Накладати штраф від імені
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

На думку апелянта вказана норма права
вказує на те, що постанова про
накладення штрафу може бути винесена
Державною архітектурно-будівельною
інспекцію України. Натомість
територіальні органи не наділені
повноваження на прийняття таких
рішень.

Колегія суддів вважає помилковим такий
висновок представника позивача, адже
згідно п. 6 Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президенка України від 08 квітня 2011 року
№ 439/2011 Держархбудінспекція України
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі або міжрегіональні
(повноваження яких поширюються на
декілька регіонів) територіальні
органи.

Інші підстави для задоволення
адміністративного позову
представником ПАТ «Київобленерго» не
наведені та судом з власної ініціативи
не встановлені.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було прийняте законне
і обґрунтоване рішення про відмову в
задоволенні даного адміністративного
позову.

Доводи апеляційної скарги позивача не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені в постанові від 21
серпня 2013 року, та не можуть бути
підставами для її скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято рішення у відповідності з
вимогами матеріального і
процесуального права. В зв'язку з цим
колегія суддів вважає необхідним
апеляційну скаргу ПАТ «Київобленерго»
залишити без задоволення, а постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Публічного акціонерного товариства
«Київобленерго» - відмовити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 21 серпня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Ухвала складена в повному обсязі 08
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.