Справа № 824/125/14-а
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/125/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Левицький
Суддя-доповідач: Совгира Д. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
м.
Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Совгири Д. І.

суддів: Курка О. П. Сторчака В. Ю.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

позивач (апелянт) : Труфен Валерій
Танасійович

відповідач : не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
приватного акціонерного товариства
"Чернівецька птахофабрика" на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом приватного акціонерного
товариства "Чернівецька птахофабрика"
до Державної податкової інспекції у
Глибоцькому районі головного
управління Міністерства доходів та
зборів Чернівецької області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - відділ примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області про визнання дій протиправними
та зобов'язання вчинити дії щодо
здійснення заліку розрахунків,
відповідно до якого зарахувати частину
суми бюджетного відшкодування в
розмірі 4664427,75 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство
«Чернівецька птахофабрика» звернулося
до Чернівецького окружного
адміністративного суду із
адміністративним до Державної
податкової інспекції у Глибоцькому
районі головного управління
Міністерства доходів та зборів
Чернівецької області, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернівецькій області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії щодо здійснення заліку
розрахунків, відповідно до якого
зарахувати частину суми бюджетного
відшкодування в розмірі 4664427,75 грн.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 10 лютого 2014
року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалити нове
рішення по справі, яким задовольнити
позов.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав доводи апеляційної
скарги та просив суд задовольнити.

Відповідач явку уповноваженого
представника не забезпечив, причини
неявки суду невідомі хоча відповідач
був належним чином повідомлений, що
підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
представника позивача, який прибув в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивач подав до ДПІ уточнюючий
розрахунок податкових зобов'язань з
податку на додану вартість у зв'язку з
виправленнями самостійно виправлених
помилок до податкової декларації з ПДВ
(загальної) за квітень 2005 р., у
результаті чого завищив податковий
кредит на суму 6666044,00 грн., що було
виявлено у ході перевірки, результати
якої зафіксовано актом № 41/23/31462059. На
підставі висновків вказаного акту
перевірки відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
982320/0-4658 від 05.08.2005 р.

Постановою Господарського суду
Чернівецької області № 9/197 від 15.03.2006 р.,
залишеною без змін ухвалами
Львівського апеляційного
господарського суду від 05.06.2006 р. та
Вищого адміністративного суду України
від 24.04.2007 р., позов задоволено частково
- визнано недійсним податкове
повідомлення-рішення № 982320/0-4658 від
05.08.2005 р.

На виконання ухвали Львівського
апеляційного господарського суду, ДПІ
відшкодовано з бюджету на
розрахунковий рахунок позивача ПДВ в
сумі 6664425,75 грн.

У подальшому постановою Верховного
Суду України від 21.04.2009 р. було
задоволено скаргу ДПІ, скасовано всі
судові рішення у даній справі та
відмовлено у задоволенні позову.

У зв'язку з скасуванням судових рішень,
ДПІ у Глибоцькому районі звернулася до
суду з позовом про стягнення з позивача
коштів, одержаних без встановлених
законом підстав в дохід держави.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03.12.2009 р.,
залишеною без змін ухвалами
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 16.10.2012 р. та
Вищого адміністративного суду України
від 24.04.2013 р., у справі № 2а/1243/09 позов
задоволено повністю. Стягнуто з
позивача 66644425,75 грн., як суму коштів,
одержаних без встановлених законом
підстав в дохід держави.

На підставі виконавчого листа виданого
Чернівецьким окружним
адміністративним судом 06.11.2012 р. у
справі № 2а/1243/09 та поданої
відповідачем заяви, постановою відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Чернівецькій області від 20.11.2012 р.
відкрито виконавче провадження з
примусового стягнення з позивача
66644425,75 грн.

Як зазначав в судовому засіданні
представник позивача, у період з
моменту відкриття виконавчого
провадження по час розгляду даної
справи (824/125/14-а) загальна сума
заборгованості позивача перед
бюджетом щодо отриманого бюджетного
відшкодування з ПДВ складає 4664427,75 грн.

За результатами здійснення
господарської діяльності, позивач
подав до ДПІ у Глибоцькому районі
податкову декларацію з ПДВ за жовтень
2012 р., згідно якої заявлено суму, що
підлягає бюджетному відшкодуванню на
рахунок платника у банку у р. 23.1 в
розмірі 6381100,00 грн.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем підтверджено відображене
приватним акціонерним товариством
«Чернівецька птахофабрика» у
декларації за жовтень 2012 р. бюджетне
відшкодування в сумі 6381100,00 грн.

27.12.2013 р. позивач звернувся із заявою до
відповідача, в якій просив здійснити
залік розрахунків, відповідно до якого
зарахувати частину суми бюджетного
відшкодування в розмірі 4664427,75 грн.
підтверджений довідкою від 29.01.2013 р. №
37/1503/31462059 в рахунок погашення існуючої
заборгованості товариства в розмірі
4664427,75 грн., яка виникла внаслідок
отримання у 2007 р. бюджетного
відшкодування з ПДВ.

За результатами розгляду заяви, 27.01.2014
р. відповідач надав позивачу відповідь,
в якій, посилаючись на положення п. 200.7
ст. 200 Податкового кодексу України,
повідомив про відсутність можливості
здійснити залік розрахунків.

Розглядаючи даний позов суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
дії відповідача відповідають вимогам
Податкового Кодексу, тобто є
правомірними. Колегія суддів
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції.

Підпунктом 17.1.10 ст. 17 ПК України
встановлено, що платник податків має
право на залік чи повернення надміру
сплачених, а також надміру стягнутих
сум податків та зборів, пені, штрафів у
порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналізуючи наведені норми, суд
приходить до висновку, що платник
податків має право провести залік на
суму тільки надміру сплачених або
стягнутих податків та зборів, пені,
штрафів.

Позивачем не сплачено надмірно суми
податків та зборів, пені, штрафів у
розмірі 4664427,75 грн., а також з нього не
стягнуто відповідачем надмірну суму
податків та зборів, пені, штрафів у
розмірі 4664427,75 грн.

Відтак суд вважає, що у позивача
відсутнє право на проведення заліку.

Також суд зазначає, що згідно п.п. 14.1.18
ст. 14 ПК України бюджетне відшкодування
- відшкодування від'ємного значення
податку на додану вартість на підставі
підтвердження правомірності сум
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за результатами
перевірки платника, у тому числі
автоматичне бюджетне відшкодування у
порядку та за критеріями, визначеними у
розділі V цього Кодексу.

Порядок визначення суми податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків
врегульовано ст. 200 ПК України.

Так, п. 200.1 цієї статті Кодексу
встановлено, що сума податку, що
підлягає сплаті (перерахуванню) до
Державного бюджету України або
бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом. При
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду (п. 200.2,
200.3 ст.200 ПК України).

Згідно п. 200.4 ст. 200 ПК України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Відповідно до п. 200.6 ст. 200 ПК України
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. Платник податку зберігає право
на отримання бюджетного відшкодування
коштами у майбутніх звітних
(податкових) періодах.

Платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному контролюючому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації. До податкової
декларації платником податків
додаються розрахунок суми бюджетного
відшкодування та оригінали митних
декларацій (п.200.7, 200.8 ст.200 ПК України).

Позивач скористався своїм правом на
отримання бюджетного відшкодування та
04.12.2012 р. прийняв рішення про повернення
суми бюджетного відшкодування, що
відображено в уточнюючому розрахунку
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість у зв'язку з
виправленням самостійно виявлених
помилок (самостійний документ) за
жовтень 2012 р. вх. № та заявив
бюджетне відшкодування ПДВ на рахунок
платника у банку в сумі 6381100,00 грн.,
відповідно до заяви про повернення
суми бюджетного відшкодування.

Відповідно до приписів п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.
78 ПК України, якщо платником податків
подано декларацію, в якій заявлено до
відшкодування з бюджету податок на
додану вартість, за наявності підстав
для перевірки, визначених у розділі V
цього Кодексу, та/або з від'ємним
значенням з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень,
контролюючим органом здійснюється
документальна позапланова перевірка,
яка проводиться виключно щодо
законності декларування заявленого до
відшкодування з бюджету податку на
додану вартість та/або з від'ємного
значення з податку на додану вартість,
яке становить більше 100 тис. гривень.

Як видно із матеріалів справи, у зв'язку
подачею позивачем вищезгаданої
декларації, відповідачем на підставі
п.п. 78.1.8 п.78.1 ст. 78 ПК України та
відповідно до наказу ДПІ у Глибоцькому
районі від 18.01.2013 р. № 13 проведено
документальну позапланову перевірку
позивача з питань правомірності
нарахування від'ємного значення
податку на додану вартість та
декларування суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість, яке становить більше 100 тис.
грн. за період з 01.10.2012 р. по 31.10.2012 р., про
що складено довідку від 29.01.2013 р. №
37/1503/31462059.

За результатами проведеної перевірки
відповідачем підтверджено відображене
приватним акціонерним товариством
«Чернівецька птахофабрика» у
декларації за жовтень 2012 р. бюджетне
відшкодування в сумі 6381100,00 грн.

Невідшкодована сума бюджетного
відшкодування по декларації за жовтень
2012 р. не являється надміру сплаченою
сумою відповідно до визначень ПК
України.

Згідно п.191.1.6 ст. 191 ПК України
контролюючі органи здійснюють
контроль за правомірністю бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість.

Як видно із матеріалів справи,
постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 03.12.2009 р.,
залишеною без змін ухвалами
Львівського апеляційного
господарського суду від 16.10.2012 р. та
Вищого адміністративного суду України
від 24.04.2013 р., стягнуто з позивача 66644425,75
грн., як суму коштів, одержаних без
встановлених законом підстав в дохід
держави.

Приписами ст.ст. 598 та 599 Цивільного
кодексу України встановлено, що
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом.
Припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених договором або
законом. Зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, неможливо здійснити залік
розрахунків, відповідно до якого
зарахувати частину суми бюджетного
відшкодування в розмірі 4664427,75 грн. в
рахунок погашення заборгованості
позивача в розмірі 4664427,75 грн., яка
виникла внаслідок отримання у 2007 р.
бюджетного відшкодування з ПДВ та
згідно постанови Чернівецького
окружного адміністративного суду від
03.12.2009 р., яка набрала законної сили,
підлягає сплаті як сума коштів,
одержаних без встановленого законом
підстав в дохід держави.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи викладене позивач не довів
правомірність своїх дій, а тому позовні
вимоги позивача є не обґрунтованими, не
підтверджені належними доказами, не
відповідають вимогам чинного
законодавства, а тому не підлягають до
задоволення.

Колегія суддів вважає висновки суду
першої інстанції обґрунтованими,
постанова місцевого суду ухвалена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, зміні або
скасуванню не підлягає, а апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних підстав.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу приватного
акціонерного товариства "Чернівецька
птахофабрика", - залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 10
лютого 2014 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 квітня 2014 року.

Головуючий суддя
Совгира Д. І.

Судді
Курко О. П.

Сторчак В. Ю.