Справа № 335/2774/14-а
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 335/2774/14-а 2-а/335/104/2014
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м.Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя у складі: головуючого:
судді Калюжної В.В., при секретарі
Марусій І.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду у м.
Запоріжжя адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
позовом, в якому вказав, що у грудні 2013
року він звернувся до Запорізької
міської ради з клопотанням та доданими
до нього графічними матеріалами та
просив визначити і виділити йому
земельну ділянку без його погодження
та надати дозвіл на розробку проекту
землеустрою щодо надання у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
до 0,10 га в межах м.Запоріжжя, з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд.

Згідно листа Запорізької міської ради
від 25.12.2013 року № Т-7050-л, клопотання не
було розглянуто відповідно до
законодавства, а саме не було винесено
на розгляд сесії Міськради та
відповідно щодо цього не було прийнято
рішення. Позивач вважає дії
Відповідача незаконними та
необґрунтованими і просить суд визнати
протиправними дії Відповідача щодо
порушення процедури розгляду
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки та
зобов'язати Відповідача винести на
засідання чергової сесії Запорізької
міської ради та розглянути клопотання
Позивача.

В судовому засіданні Позивач підтримав
позовні вимоги з підстав, викладених
у адміністративному позові, просить
позов задовольнити у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відповідача проти позову заперечує,
просить відмовити у його задоволенні, з
підстав, викладених у письмових
запереченнях на позов.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій,
чи бездіяльності органів державної
влади, місцевого самоврядування, їх
посадових і службових осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публiчно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових i
службових осіб, інших суб'єктів при
здiйсненнi ними владних управлiнських
функцiй на основi законодавства, в тому
числi на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адмiнiстративних справ.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження видано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням всіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дій); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Судом встановлено, що Позивач
звернувся до Запорізької міської ради
з клопотанням від 04.11.2013 року, в якому
просив визначити без його погодження
та виділити земельну ділянку в межах
м.Запоріжжя та надати дозвіл на
розробку проекту землеустрою по
відведенню земельної ділянки.

Листом Відповідача від 25.12.2013 року
Позивачу повідомлено, що для
подальшого розгляду питання Позивачу
необхідно надати департаменту
архітектури та містобудування
міської ради чітку схему земельної
ділянки, яку Позивач бажає оформити.

Відповідно до ч.1 ст. 121 Земельного
кодексу України громадяни України
мають право на безоплатну передачу їм
земельних ділянок із земель державної
або комунальної власності для
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибна ділянка) в містах -
не більше 0,10 гектара;

Статтею 116 ЗК України визначені
підстави набуття права на землю із
земель державної та комунальної
власності. Зокрема, частиною 3 даної
статті визначено, що безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом. Передача земельних
ділянок безоплатно у власність
громадян у межах норм, визначених цим
Кодексом, провадиться один раз по
кожному виду використання.

Частиною 6 статті 118 Земельного кодексу
України передбачено, що громадяни,
зацікавлені в одержанні безоплатно у
власність земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
для ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного будівництва,
будівництва індивідуальних гаражів у
межах норм безоплатної приватизації,
подають клопотання до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Частиною 7 статті 118 ЗК України
передбачено, що районна, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Таким чином, для безоплатного
одержання земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд позивач повинен був подати
заяву, в якій вказати цільове
призначення земельної ділянки, її
місце розташування та її орієнтовний
розмір. Також до заяви необхідно
надавати графічні матеріали
обґрунтування місця розташування
об'єкта.

З матеріалів справи вбачається, що
Позивачем до клопотання було додано
документ, на якому позначені межі
м.Запоріжжя. Тобто, позивачем на
розгляд Запорізької міської ради
подано клопотання, яке не відповідало
вимогам ч. 6 ст.118 ЗК України, а саме не
було додано графічних

матеріалів, на яких зазначено бажане
місце розташування земельної ділянки.
Також в своєму клопотанні про
виділення земельної ділянки Позивач не
вказав місце розташування земельної
ділянки, яку бажає отримати.

З цих підстав Відповідач правомірно
повідомив Позивача про необхідність
подання додаткових документів. При
цьому Відповідачем не приймалося
рішення про відмову у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою,
тому доводи Позивача щодо порушення
процедури розгляду клопотання є
необґрунтованими.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Оцінивши докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що Відповідачем
не допущено порушень при розгляді
клопотання Позивача, тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Керуючись ст.158-163 КАС України ,
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Запорізької міської ради про визнання
протиправними дій щодо порушення
процедури розгляду клопотання та
зобов'язання винести на засідання
сесії Запорізької міської ради та
розглянути клопотання - залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
через Орджонікідзевський районний суд
м. Запоріжжя апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня її
проголошення.

Суддя

В.В.Калюжна