Справа № 822/76/14
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 822/76/14
Головуючий у 1-й інстанції: Салюк П.І.
Суддя-доповідач: Сторчак В. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сторчак В. Ю.

суддів: Курка О.П., Совгири Д.І.

при секретарі: Копійчук О.В.

за участю представників сторін:

представника відповідача (апелянта) -
Розізнана О.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області на постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування податковго
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернувся до
Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення
Кам'янець-Подільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області
№ від 11.07.2013 р.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 року
адміністративний позов задоволено, а
саме, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області № від 11.07.2013
р. Стягнуто з Державного бюджету на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 1827 грн.
Стягнуто судовий збір у сумі 1827 грн. із
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області у Державний
бюджет України (рахунок отримувача
4002, отримувач: УДКСУ у м.
Хмельницькому, , банк
отримувача: ГУДКСУ у Хмельницькій
області, код банку (МФО) 815013,
призначення платежу *;101; судовий збір;
35173158; пункт, за яким сплачується
судовий збір).

Не погоджуючись із рішенням суду І
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить суд скасувати
вказану постанову та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги апеляційної скарги
підтримав в повному обсязі та просив
колегію суддів їх задовольнити.

Представник позивача в судове
засіданні не з"явився, не повідомивши
суд про причини неприбуття. Про дату,
час та місце розгляду справи був
повідомлений завчасно та належним
чином.

Відповідно до ч.8 ст. 177 КАС України
неприбуття у судове засідання осіб, які
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце розгляду справи, не
перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, а рішення суду
першої інстанції зміні з наступних
підстав.

Судом апеляційної та І інстанції
встановлено, що за результатом
проведеної податковим органом, у
період з 17.05.2013 р. по 21.05.2013 р. виїзної
позапланової документальної перевірки
з питань дотримання вимог
законодавства суб'єкта господарювання
ОСОБА_3 по господарських операціях з
постачальниками ТОВ "Дормашавто" та ТОВ
"Техномашпостач" за період з 01.01.2010 р. по
31.12.2010 р., складено Акт від 23.05.2013 р.
№314053. Зокрема, проведеною
перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог п.п.7.4.1. п.п.7.4.4 п. 7.4, п. п.
7.5.1 п. п. 7.5 ст. 7 Закону України "Про
податок на додану вартість", у
результаті чого занижено суму податку
на додану вартість, яка підлягає
нарахуванню до сплати у бюджет за
підсумками звітного періоду на суму
7209,99 грн., у тому числі: за серпень 2010
року на 3913,33 грн., за жовтень 2010 року на
333,33 грн., за листопад 2010 року на 2963,33 грн.

На підставі вказаного Акту перевірки,
відповідачем було винесено податкове
повідомлення-рішення форми "Р" від
11.07.2013 р., яким збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) за
основним платежем 7210 грн., за штрафними
санкціями 1802, 50 грн., на загальну суму
9012,50 грн.

Позивач, не погодившись з прийнятим
податковим органом рішенням, звернувся
до суду з позовом про визнання його
протиправним та скасування.

Приймаючи оскаржуване рішення суд І
інстанції виходив з того, що відповідач
в обґрунтування правомірності своїх
висновків не надав достатніх доказів
порушень закону позивачем, а тому
суб'єктом владних повноважень не
доведено своєї правоти.

Колегія суддів погоджується з
постановою суду І інстанції, з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі усних угод купівлі-продажу
13.08.2010 р. ТОВ "Дормашавто" на підставі
довіреності ЯПЕ №450445 від 13.08.2010 р. було
поставлено позивачу товар - запчастини
до трактора на загальну суму 23480 грн., у
т.ч. ПДВ 3913,33 грн., що підтверджується
видатковою накладною№130802 від 13.08.2010 р.
та податковою накладною №130802 від 13.08.2010
р.

01.10.2010 р., на підставі довіреності ЯПЕ
№4504447 від 01.10.2010 р. ТОВ "Дормашавто"
поставлено позивачу запчастини до
трактора на загальну суму 2000 грн.. у т.ч.
ПДВ 333,33 грн., що підтверджується
видатковою накладною №011002 від 01.102010 р.
та податковою накладною від 01.08.2010 р.
№011002.

29.11.2010 р., на підставі довіреності №7 від
28.11.2010 р. ТОВ "ТПК Техномашпостач" було
поставлено ОСОБА_3 ТМЦ - запчастини до
трактора на загальну суму 17780 грн., у т.ч.
ПДВ 2963,34 грн., що підтверджується
видатковою накладною №291118 від 29.11.2010 р.
та податковою накладною №291118 від 29.11.2010
р..

Також встановлено, що зобов'язання за
даними угодами сторонами виконані у
повному обсязі, кошти за надані товари
позивачем сплачені у повному обсязі, що
підтверджується платіжним дорученням
№47 від 13.08.2010 р. на суму 23480 грн.,
платіжним дорученням №62 від 01.10.2010 р. на
суму 2000 грн., платіжним дорученням №81
від 29.11.2010 р. на суму 17780 грн. Придбані
ТМЦ у подальшому були використані у
господарській діяльності ОСОБА_3
шляхом їх продажу 27.08.2010 р. ТОВ
"Промтехтранс", про що свідчить
виписана довіреність №416806 на ОСОБА_4
для отримання цінностей за видатковою
накладною №К-00000012 від 30.08.2010 р.; 30.11.2010 р.
ТОВ "Промтехтранс" виписано
довіреність №416900 на отримання від ФОП
ОСОБА_3 товарно-матеріальних цінностей
за видатковою накладною №К00000018 від
30.11.2010 р. Вказані накладні скріплені
підписами та печатками контрагентів,
містять усі необхідні реквізити.

Висновки відповідача в акті перевірки
щодо відсутності у позивача права на
включення такої суми до податкового
кредиту, ґрунтуються на тому, що ОСОБА_3
не надано до перевірки податкові
накладні та реєстри податкових
накладних, сертифікати відповідності
товаровиробника або відповідні
документи встановленого зразка,
специфікації товару, документи,
підтверджуючі транспортування ТМЦ,
акти прийому-передачі ТМЦ, первині
документи складського обліку.

Апеляційний суд погоджується із судом
І інстанції, що такі висновки
податкового органу є помилковими з
огляду на таке.

Відповідно до ст. 85 Податкового Кодексу
України, платник податків зобов'язаний
надати посадовим (службовим) особам
контролюючих органів у повному обсязі
всі документи, що належать або
пов'язані з предметом перевірки. Такий
обов'язок виникає у платника податків
після початку перевірки.

Посадова (службова) особа
контролюючого органу, яка проводить
перевірку, у випадках, передбачених цим
Кодексом, має право отримувати від
платника податків або його законних
представників копії документів, що
належать до предмета перевірки. Такі
копії повинні бути засвідчені підписом
платника податків або його посадової
особи та скріплені печаткою (за
наявності).

У разі, коли до початку або під час
проведення перевірки оригінали
первинних документів, облікових та
інших регістрів, фінансової та
статистичної звітності, інших
документів з питань обчислення і
сплати податків та зборів, а також
виконання вимог іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи, були
вилучені правоохоронними та іншими
органами, зазначені органи зобов'язані
надати для проведення перевірки
контролюючому органу копії зазначених
документів або забезпечити доступ до
перевірки таких документів.

Відповідно до п. п. 85.6 ст. 85 Податкового
Кодексу України, у разі відмови
платника податків або його законних
представників надати копії документів
посадовій (службовій) особі
контролюючого органу така особа
складає акт у довільній формі, що
засвідчує факт відмови, із зазначенням
посади, прізвища, імені, по батькові
платника податків (його законного
представника) та переліку документів,
які йому запропоновано подати.
Зазначений акт підписується посадовою
(службовою) особою контролюючого
органу та платником податків або його
законним представником. У разі відмови
платника податків або його законного
представника від підписання
зазначеного акта в ньому вчиняється
відповідний запис.

Судом першої інстанції встановлено, що
акт при проведенні перевірки ФОП
ОСОБА_3 в порушення Податкового Кодексу
України не був складений податковим
органом. При проведенні перевірки,
посадовими особами податкового органу
було порушено процедурний порядок
проведення перевірки, оскільки, ОСОБА_3
не було вручено запит або ж письмова
вимога про надання письмових пояснень
та їх документального підтвердження, в
силу того, що вперше позивачу даний
запит №14738/10/17-21 від 19.11.2012 р. надсилався
за адресою, за якою позивач не проживає
(м. Кам'янець-Подільський, вул. Кн.
Коріатовичів, 58/64) - лист повернувся, а
17.05.2013 р., а коли було складено Акт
№184/172/НОМЕР_1 відмови ФОП ОСОБА_3,
позивачу вручались лише наказ на
проведення перевірки №857 від 16.05.2013 р.
та направлення на проведення даної
перевірки, запиту та/або письмової
вимоги щодо надання будь-яких
документів позивачу представлено не
було.

Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що дії
відповідача щодо коригування
податкових зобов'язань не були вчинені
у відповідності до норм законодавства,
у той же час, позивач не може нести
відповідальність за недотримання
вимог закону покупцями товарів - його
контрагентами, які не відобразили суми
податкового кредиту за результатами
відповідних податкових періодів, що
призвело до розбіжностей у
Інтегрованій автоматизованій системі
ДПС України «Податковий блок» по
Додатку 5 «Розшифровка податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів».

Колегія суддів також враховує, що
висновки відповідача щодо відсутності
у позивача права на включення суми до
податкового кредиту були спростовані
під час розгляду справи в судах першої
та апеляційної інстанції шляхом
дослідження судом документів, що в
повній мірі підтверджують здійснення
позивачем господарських операцій.

З огляду на викладене, апеляційний суд
погоджується з судом І інстанції, що
позивач діяв відповідно до вимог
податкового законодавства та
правомірно включив до податкового
кредиту суми по податкових накладних
від вказаних контрагентів на суму на
суму 7209,99 грн.

За результатом апеляційного розгляду,
колегія суддів приходить до висновку,
що доводи апеляційної скарги по суті
спору, висновків суду першої інстанції
не спростовують. Суд при розгляді
справи, відповідно до вимог ст. 159 КАС
України повно і всебічно, в межах
заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, суд дав належну
оцінку наявним у справі доказам,
правильно вирішив питання щодо
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами, та вирішив
справу на підставі норм матеріального
права, які регулюють ці правовідносини.
Обґрунтування апеляційної скарги
ґрунтуються на суб'єктивній оцінці
фактичних обставин справи та доказів, а
також на невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

З врахуванням вищевикладеного колегія
суддів вважає, що суд І інстанції
дійшов вірного висновку, визнавши
протиправним та скасувавши податкове
повідомлення-рішення
Кам'янець-Подільської ОДПІ ГУ
Міндоходів у Хмельницькій області
№ від 11.07.2013 р.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з рішенням суду першої
інстанції в частині стягнення судового
збору у сумі 1827 грн. із
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Хмельницькій області у Державний
бюджет України (рахунок отримувача
4002, отримувач: УДКСУ у м.
Хмельницькому, , банк
отримувача: ГУДКСУ у Хмельницькій
області, код банку (МФО) 815013,
призначення платежу *;101; судовий збір;
35173158; пункт, за яким сплачується
судовий збір). Зокрема, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції, в даному
випадку, діяв з порушенням
встановлених ст. 94 КАС України вимог та
безпідставно стягнув судовий збір в
розмірі 1827,00 грн. з рахунку податкового
органу.

Відповідно до частини 1 статті 198 КАС
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, змінити постанову суду.

За частиною 1 статті 201 КАС України,
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є правильне по суті
вирішення справи чи питання, але із
помилковим застосуванням норм
матеріального чи процесуального права.

Беручи до уваги те, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку по суті спору, при цьому,
частково не вірно вирішив питання
розподілу та стягнення судового збору,
судова колегія дійшла висновку, що він
правильно по суті вирішив справу, але
частково з помилковим застосуванням
норм процесуального права в зв'язку з
чим, постанова Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 року
частково підлягає зміні в резолютивній
частині оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 201, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу
Кам'янець-Подільської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міністерства
доходів та зборів у Хмельницькій
області задовольнити частково.

Постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року змінити.

Абзац 4 резолютивної частини постанови
Хмельницького окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 року
виключити.

В решті постанову Хмельницького
окружного адміністративного суду від
12.02.2014 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі 10.01.14.

Головуючий
Сторчак В. Ю.

Судді
Курко О. П.

Совгира Д. І.