Справа № 804/3088/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2014 р. Справа № 804/3088/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі
Боженко Наталії Василівни Талаш Д.В.
розглянувши у письмовому провадженні
у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська ГУМ
Дніпропетровської області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Едвік" про стягнення
заборгованості в сумі 21 348 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська ГУМ у
Дніпропетровській області звернулась
до суду з адміністративним позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Едвік» в якому
просить стягнути з підприємства
податковий борг в розмірі 21 348 грн..

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що внаслідок
несвоєчасної сплати податкового
зобов'язання у відповідача виник
податковий борг по податку на прибуток
приватних підприємств на суму 21 348 грн..

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі, яке міститься в матеріалах
справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, шляхом направлення судової
кореспонденції на адресу відповідача,
яку повернуто до суду з відміткою пошти
«за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч. 4 ст. 33 Кодексу
адміністративного судочинства України
судовий виклик або судове повідомлення
надсилаються юридичним особам - за
адресою місцезнаходження, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. Суд
вважає, що вжив усі залежні від нього
заходи для повідомлення відповідача
належним чином про розгляд даної
адміністративної справи із його участю
та реалізації ним права судового
захисту своїх прав та інтересів.

Згідно статті 128 КАС України справа
розглянута в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Едвік» () зареєстроване як юридична особа,
та перебуває на обліку Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська ГУМ у
Дніпропетровській області.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються нормами
Податкового Кодексу України від 02.12.2010
року №2755-6.

Відповідно до декларації відповідачем
задекларована сума з податку на
прибуток підприємства, проте
самостійно задекларовані зобов'язання
підприємством сплачені не були.
Внаслідок несвоєчасної сплати суми
податкових зобов'язань з податку на
прибуток у відповідача виник
податковий борг у розмірі 21 348 грн., що
підтверджується довідкою, податковою
декларацією та зворотнім боком
облікової картки по авансовим внескам
з податку на прибуток приватних
підприємств.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14
Податкового Кодексу України,
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового Кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно до п.36.1, п.36.2 ст.36 Податкового
Кодексу України, податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом, законами з питань митної
справи. Податковий обов'язок виникає у
платника за кожним податком та збором.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового
Кодексу України, податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно ст. 54 Податкового кодексу
України крім випадків, передбачених
податковим законодавством, платник
податків самостійно обчислює суму
податкового та/або грошового
зобов'язання та/або пені, яку зазначає у
податковій (митній) декларації або
уточнюючому розрахунку, що подається
контролюючому органу у строки,
встановлені цим Кодексом. Така сума
грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового
кодексу України платники податку на
прибуток (крім новостворених,
виробників сільськогосподарської
продукції, неприбуткових установ
(організацій) та платників податків, у
яких доходи, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
останній річний звітний податковий
період не перевищують 10 мільйонів
гривень) щомісяця сплачують авансовий
внесок з податку на прибуток у порядку
і в строки, які встановлені для
місячного податкового періоду, у
розмірі не менше 1/12 нарахованої до
сплати суми податку за попередній
звітний (податковий) рік без подання
податкової декларації.

Державною податковою інспекцією у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська ГУМ у
Дніпропетровській області було
виставлено та направлено на адресу
відповідача податкову вимогу форми «Ю»
№ 353-11 від 31.07.2013 року, що
підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 59.1 Податкового кодексу України
передбачено, що порядок надіслання
платникові податків податкової вимоги
є тотожним порядку надіслання
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 58.3 Податкового
кодексу України податкове
повідомлення-рішення вважається
надісланим (врученим) юридичній особі,
якщо, зокрема, його передано посадовій
особі такої юридичної особи під
розписку або надіслано листом з
повідомленням про вручення.

Згідно п.59.5 ст.59 Податкового Кодексу
України у разі коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Згідно п. 95.1 ст. 95 Податкового Кодексу
України орган державної податкової
служби здійснює за платника податків і
на користь держави заходи щодо
погашення податкового боргу такого
платника податків шляхом стягнення
коштів, які перебувають у його
власності, а в разі їх недостатності -
шляхом продажу майна такого платника
податків, яке перебуває у податковій
заставі.

П. 95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України
встановлено, що стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Пп.20.1.18, 20.1.28, п.20.1, ст.20 Податкового
кодексу України встановлено, що органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини, застосовувати до платників
податків фінансові (штрафні) санкції,
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу.

На підставі п. 4 ч. 2 ст. 162 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд в порядку
адміністративного судочинства може
прийняти постанову про стягнення з
відповідача коштів.

Статтями 67, 68 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом. Кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України, законів України, а
їх невиконання і є порушенням
державних інтересів.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що на час розгляду справи
сума боргу в повному обсязі
відповідачем не сплачена, відповідних
доказів суду не надано, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст.160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у
Амур-Нижньодніпровському районі
м.Дніпропетровська ГУМ у
Дніпропетровській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Едвік» про
стягнення заборгованості в сумі 21 348
грн. - задовольнити.

Стягнути податковий борг з Товариства
з обмеженою відповідальністю «Едвік»
() в сумі 21 348 (двадцять
одна тисяча триста сорок вісім) гривень
00 копійок шляхом стягнення коштів з
відкритих рахунків ТОВ «Едвік» у
банках, обслуговуючих вказаного
платника податків.

Постанова суду може бути
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання апеляційної скарги
через Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна,
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В.
Боженко