Справа № 813/2648/14
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/2648/14
Львівський окружний адміністративний
суд в складі :
головуючого - судді
секретаря судового засідання
за участю позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про визнання незаконними дій,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
визнання незаконними дій відповідача
щодо винесення постанови ВП № 42517670 від
18.03.2014 року про відкриття виконавчого
В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що державним
виконавцем Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції винесена постанова про
відкриття виконавчого провадження від
18.03.2014 року. Вказує, що ним подавалась
скарга на постанову інспектора з ДТП
ВДМ Галицького РВУ МВС серії АА2 № 483485
на підставі якої відкрито виконавче
провадження. Вважає, що оскільки подана
скарга на зазначену постанову
державного виконавця постанова про
відкриття виконавчого є незаконною та
підлягає скасуванню.
Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги повністю підтримав з мотивів,
викладених у позовній заяві. Просить
позов задовольнити повністю.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча був повідомлений про
розгляд справи, про причини неявки не
повідомив. Суд вважає, що відповідач
належним чином, в силу приписів ст.ст.
33-35 КАС України, повідомлений про час та
місце розгляду справи і справу можливо
розглядати у відсутності представника
відповідача на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, відповідно
до ст.71 КАС України.
Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини справи, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступного
Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку органів
державної виконавчої влади.
У справах щодо оскарження рішень
суб'єктів владних повноважень
адміністративні суди перевіряють, чи
прийняті вони: на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, добросовісно.
Відповідно до частини першої статті 181
КАС України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутись до адміністративного суду
із позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

18 березня 2014 року старшим державним
виконавцем Сихівського відділу ДВС
Львівського міського управління
юстиції Карпином В.З. відкрито
виконавче провадження на підставі
постанови ВДАІ № 483485 від 14.02.2014 року про
стягнення з боржника - ОСОБА_1 510 грн.
штрафу.

ОСОБА_1 звернувся до Франківського
районного суду м.Львова з позовною
заявою до відділення ВДАІ Галицького
РВУ МВС Івано-Франківської області про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності.
Проте, матеріали позовної заяви ОСОБА_1
ухвалою Франківського районного суду
м.Львова від 17.03.2014 року були залишені
без розгляду, у зв'язку з пропуском
строку на оскарження постанови у
справі про адміністративне
правопорушення.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, регламентується Законом
України "Про виконавче провадження"
(надалі - Закон). Вказаний нормативний
акт є спеціальним по відношенню до
інших нормативних актів при вирішенні
питання щодо оцінки дій державного
виконавця.

Відповідно до статті цього 17 Закону
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 25 Закону державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження..

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України
«Про виконавче провадження» вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Суд не бере до уваги посилання позивача
проте, що постанова ВДАІ № 483485 від
14.02.2014 року не набрала законної сили,
оскільки з ухвали Франківського
районного суду м.Львава від 17.03.2014 року
встановлено, що він звернувся з
позовною заявою з пропуском строку на
оскарження постанови у справі про
адміністративне правопорушення.

Згідно ч.3 ст.5 Закону України «Про
виконавче провадження» невиконання
законних вимог державного виконавця
тягне за собою відповідальність згідно
із законом.

Відповідно до ст.70 КАС України, сторони
мають право обґрунтовувати належність
конкретного доказу для підтвердження
їхніх вимог або заперечень. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

Відповідно до ст.71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову. Якщо особа,
яка бере участь у справі, без поважних
причин не надасть докази на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які
вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Враховуючи вищенаведені норми, суд
вважає, що державним виконавцем при
винесені постанови ВП № 42517670 від 18.03.2014
року про відкриття виконавчого
провадження дотримано вимог Закону
України "Про виконавче провадження".

Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку про необґрунтованість та
безпідставність позовних вимог і
вважає, що в задоволенні позову слід
відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, такі належить
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної карги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Суддя
Кухар Н.А.

Повний текст постанови виготовлено 11
квітня 2014 року.