Справа № 802/921/13-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

08 квітня 2014 р.
Справа № 802/921/13-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Перша"

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області

про: скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернулась
приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Перша" з
адміністративним позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції Вінницької
області про скасування податкового
повідомлення рішення.

Позов мотивований тим, що Вінницькою
ОДПІ проведено позапланову виїзну
перевірку ПрАТ "Страхова компанія
"Перша" з питань дотримання вимог
податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2012 року по
21.01.2013 року. За результатами проведеної
перевірки податковим органом було
прийнято податкове
повідомлення-рішення, яким до позивача
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на загальну суму 14280 грн.
Позивач вважає, що податкове
повідомлення-рішення № від 18.02.2013
року є незаконним з підстав
невідповідності чинному законодавству
України, у зв'язку з чим має бути
скасоване.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, проте надав суду
заяву про розгляд справи без його
участі. Окремо зазначив, що позов
підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, про дату, час і місце
розгляду справи відповідач
повідомлявся належним чином. В
матеріалах справи містяться письмові
заперечення представника відповідача,
згідно яких Вінницька ОДПІ зазначає, що
перевіркою встановлено порушення по
42-х розрахункових книжках, а тому
фінансові санкції застосовуються за
порушення до кожної розрахункової
книжки окремо (а.с. 66-71, 195-197, 204).

Згідно із ч. 4 ст. 128 КАС України, у разі
неприбуття відповідача належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

З огляду на те, що відповідача
повідомлено належним чином про судові
засідання, його неявка за вказаних
обставин не перешкоджає розгляду
справи.

Частиною 6 ст. 128 КАС України
передбачено, що якщо немає перешкод для
розгляду справи у судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули
не всі особи, які беруть участь у
справі, хоча і були належним чином
повідомленні про дату, час і місце
судового розгляду, суд має право
розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи відсутність перешкод для
розгляду справи, з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов до
висновку про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов до висновку про задоволення
позову, з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
направлення Вінницької ОДПІ № 159/22 від
21.01.2013 року та наказу № 175 від 18.01.2013 року
працівником податкової інспекції
проведено позапланову виїзну
документальну перевірку ПрАТ "Страхова
компанія "Перша" з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.04.2012 року по
21.01.2013 року.

Результати перевірки оформлено актом
№ 411/2207/36352216 від 08.02.2013 року (а.с. 9-39),
згідно якого встановлено порушення
вимог:

- п.п. 163.1.2 п. 163.1 ст. 163, п.п. 164.2.17 «е» п. 164.2,
п. 164.5 ст. 162, п. 167.1 ст. 167, п.п. 168.1.1, п.п. 168.1.4
п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу
України, в результаті чого встановлено
заниження податку на доходи фізичних
осіб на загальну суму 27086,93 грн.;

- п. 5 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» та п. 9.1, 9.9 ст. 9 Порядку
реєстрації та ведення книг обліку
розрахункових операцій і
розрахункових книжок, затвердженого
наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614,
філією проводилися розрахункові
операції з надання послуг із
страхування з використанням
розрахункових книжок з порушення
порядку їх ведення в кількості 42 книги.

Суть виявлених порушень полягає у тому,
що на думку податкового органу
Вінницькою філією позивача в
перевіряємому періоді проводилися
розрахункові операції з надання послуг
із страхування з використанням 42-х
розрахункових книжок з порушенням
порядку їх ведення, а саме: на
реєстраційній сторінці розрахункових
книжок відсутня дата її початку та
закінчення, відсутня загальна сума
розрахунків. В зв'язку з тим, що вказані
порушення встановлено по 42-х
розрахункових книжках, відповідач
вважає, що фінансові санкції
застосовуються за порушення до кожної
розрахункової книжки окремо.

Враховуючи виявлені порушення,
Вінницькою ОДПІ прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 18.02.2013
року, яким до позивача за порушення п. 2
викладеного в висновках акту перевірки
застосовано штрафні (фінансові)
санкції на загальну суму 14280 грн. (а.с. 8).
Дане податкове повідомлення-рішення
податкового органу одночасно є
предметом оскарження у даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог,
суд виходив з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» визначено, що розрахункова
книжка належним чином зброшурована та
прошнурована книжка, зареєстрована в
органах державної податкової служби
України, що містить номерні
розрахункові квитанції, які видаються
покупцям у визначених цим Законом
випадках, коли не застосовуються
реєстратори розрахункових операцій.

Пунктом 5 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» визначено, що суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані у разі
незастосування реєстраторів
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, проводити
розрахунки з використанням книги
обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням
встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через
електронні системи прийняття ставок,
що контролюються у режимі реального
часу центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів.

Відповідно до п. 3 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» за порушення вимог цього
Закону до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян - у разі невикористання при
здійсненні розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом,
розрахункової книжки або використання
незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення
встановленого порядку її використання,
або не зберігання розрахункових
книжок протягом встановленого терміну.

Даною нормою законодавства
встановлено відповідальність за
порушення суб'єктами господарювання
вимог закону щодо порядку використання
розрахункової книжки.

Наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України від 05.02.2001 року за № 106/5297,
затверджено Порядок реєстрації та
ведення книг обліку розрахункових
операцій і розрахункових книжок (далі -
Порядок).

Вказаний Порядок розроблено на
виконання Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг". Порядок поширюється на книги
обліку розрахункових операцій і
розрахункові книжки, що
використовуються суб'єктами
господарювання при здійсненні
розрахунків у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг,
крім розрахунків при здійсненні
операцій з купівлі-продажу іноземної
валюти.

Пунктом 9.1 даного Порядку встановлено,
що перед початком використання
розрахункової книжки на її
реєстраційній сторінці необхідно
зазначити дату початку. В свою чергу, в
п. 9.9 Порядку зазначено, що після
використання всіх розрахункових
квитанцій на реєстраційній сторінці
розрахункової книжки необхідно
зазначити дату її закінчення та
загальну суму розрахунків за всіма
розрахунковими квитанціями у книжці.

Як встановлено судом та не заперечує
сам представник позивача на
реєстраційних сторінках розрахункових
книжок дійсно відсутня дата її початку
та закінчення, також відсутня загальна
сума розрахунків за всіма
розрахунковими квитанціями.

Отже, не зазначення на реєстраційній
сторінці розрахункових книжок дати
початку їх використання, дати
закінчення та загальної суми
розрахунків є порушенням порядку їх
використання.

Що стосується застосування
відповідачем до позивача за вказане
правопорушення штрафних (фінансових)
санкцій у загальному розмірі 14280 грн. за
кожне окреме порушення ведення 42-х
розрахункових книжок суд зазначає
наступне.

Не виконуючи протягом певного періоду
обов'язку щодо належного використання
розрахункових книжок, а саме: не
зазначення дати її початку та дати
закінчення, загальної суми розрахунків
за всіма розрахунковими квитанціями у
книжці, суб'єкт підприємницької
діяльності вчиняє продовжуване
правопорушення.

Згідно ст. 61 Конституції України ніхто
не може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.

Тобто за дії (бездіяльність), які у
своїй сукупності складають одне
продовжуване правопорушення можливо
притягнути до відповідальності лише
один раз.

Отже, за вчинення порушення
передбаченого п. 3 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» відповідний орган державної
податкової служби України може
застосовувати лише одну фінансову
санкцію у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян незалежно від кількості
виявлених під час перевірки суб'єкта
підприємницької діяльності, який
здійснює розрахункові операції за
товари (послуги) випадків неналежного
використання розрахункових книжок.

Аналогічна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
ухвалі суду від 06.02.2014 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що в
акті перевірки відповідачем зазначено,
що розрахункові операції в готівковій
формі при страхуванні майнових та
особистих ризиків фізичних осіб
здійснюються страховими агентами за
межами приміщення ПрАТ "Страхова
компанія" Перша" з використанням
розрахункових книжок та книг обліку
розрахункових операцій.

Проте, вказане твердження податкового
органу не приймається судом до уваги,
оскільки в судовому засіданні
представник позивача пояснив, що усі 42
розрахункові книжки використовувалися
виключно працівниками ПрАТ "Страхова
компанія"Перша" без участі страхових
агентів. Вказана обставина
підтверджується наданими до суду
належним чином засвідченими копіями
42-х розрахункових книжок на яких
міститься штамп Вінницької філії ПрАТ
"Страхова компанія"Перша", копією
першої сторінки однієї з книг обліку
розрахункових операцій та довідки про
використані розрахункові книжки за 2012
рік (а.с. 209-219).

Також представник ПрАТ "Страхова
компанія"Перша" зазначив, що всі 42
розрахункові книжки були закінчені
17.01.2013 року в зв'язку з припиненням
Вінницької філії позивача її
власником, а тому порушення стосовно
неналежного використання
розрахункових книжок є закінченим.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, орган державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, відповідно до ст. 86
КАС України, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

Надавши правову оцінку всім обставинам
справи, які знайшли своє підтвердження
в ході судового розгляду, доводяться як
показами представників сторін, так і
матеріалами справи, суд з метою захисту
прав та інтересів позивача, вважає, що
позов слід задовольнити, шляхом
визнання протиправним та скасування
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції № від 18.02.2013
року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Перша"
судові витрати в розмірі 142,80 грн.,
шляхом їх безспірного стягнення
органом Державної казначейської
служби України із рахунку Вінницької
об'єднаної державної податкової
інспекції.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Альчук Максим Петрович