Справа № 316/679/14-а
Суддя: Ткаченко І. М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 316/679/14-а
Провадження № 2-а/316/42/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014 року
Місцевий Енергодарський міський суд
Запорізької області у складі:

головуючого: Ткаченко І. М.,

при секретарі: Лохматова Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Енергодар справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління пенсійного фонду України в
м. Енергодар Запорізької області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання провести перерахунок
пенсії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із
зазначеним адміністративним позовом
до Управління Пенсійного Фонду в м.
Енергодар Запорізької області. Свої
вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона
16.04.2010 року звільнилася з державної
служби, а саме з посади заступника
начальника управління - начальника
відділу обліку надходження платежів
Управління Пенсійного фонду України в
м. Енергодар Запорізької області. На
день звільнення вона мала 8-й ранг
державного службовця, стаж державної
служби 30 років 6 місяців та 19 днів,
страховий стаж понад 36 років, отже
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції
чинній до 01.10.2011 року) їй призначена
пенсія в розмірі 90 відсотків суми
заробітної плати.

16.04.2010 року вона звернулася до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Енергодар Запорізької області з
особистою заявою про призначення їй
пенсії за віком, передбаченої Законом
України «Про державну службу» від
16.12.1993 року за № 3723-ХІІ. Після чого,
19.04.2010 року позивачка надала довідки
від 19.04.2010 року № 2681/03 та № 2682/03 про
складові заробітної плати, що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» за період з 01.04.2008 року
по 31.03.2010 року. На сьогоднішній день
розмір її пенсії складає 3444,97 грн.
(протокол від 21.04.2010 № 253).

У довідці про складові заробітної
плати для призначення пенсії № 2682/03 від
19.04.2010 року не враховані фактично
отримані нею в складі заробітної плати
суми матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги на
вирішення соціально-побутових питань
та суми індексації заробітної плати.

Так у січні 2014 року нею подана заява до
УПФУ України в м. Енергодар Запорізької
області про надання довідки про
складові заробітної плати за період
праці з 01.04.2008 року по 31.03.2010 року, що
подаються для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та отримані від 24
лютого 2014 року № 1228/03, 1229/03 з
врахуванням фактично отриманих нею сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально побутових питань та суми
індексації заробітної плати - «Інші
виплати».

У лютому 2014 року вона подала заяву до
УПФУ в м. Енергодар Запорізької
області про проведення перерахунку
пенсії відповідно до абз.1 ст.37 Закону
України «Про державну службу» щодо
включення розрахунок пенсії всіх
складових заробітної плати - сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги на вирішення
соціально - побутових питань та сум
індексації заробітної плати, з яких
було сплачено страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Листом № 20/К-1 від 11.03.2014 року УПФ
України в м. Енергодар Запорізької
області повідомило її, що підстав для
включення цих виплат в заробітну плату
для визначення розміру пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» та Постанови Кабінету
Міністрів України «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії» від
31.05.2000 року за № 865, немає, тому
включення у заробіток для розрахунку
пенсії одноразових виплат:сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань не
передбачено, та суми індексації
заробітної плати не є складовою
заробітної плати, тому індексацію
грошових доходів населення не
враховують під час обчислення пенсії
відповідно до ст 37 Закону України «Про
державну службу».

У результаті не врахування
відповідачем у складі заробітку сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань та сум
індексації заробітної плати за період
з 01.04.2008 по 31.03.2010 було зменшено розмір
її призначеної пенсії.

Просить визнати протиправними дії
Управління Пенсійного фонду України м.
Енергодар Запорізької області щодо не
включення в розрахунок її пенсії сум
матеріальної допомоги оздоровлення,
сум матеріальної допомоги для
вирішення соціально - побутових питань
і сум індексації заробітної плати, на
які нараховувалися та фактично
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м. Енергодар
Запорізької області здійснити їй
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням у
складі заробітної плати сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань сум
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про державну службу» № 3723-ХII
від 16.12.1993 року в редакції, яка діяла на
час призначення пенсії позивачу, тобто
у розмірі 90 відсотків усіх сум
заробітної плати, починаючи з 17.04.2010
року і в подальшому.

Позивач в судовому засіданні
підтримала вимоги з підстав наведених
в позові та просили його задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, надав заперечення,
позов не визнає та просить в
задоволенні вимог відмовити у повному
обсязі.

Вислухавши пояснення учасників
процесу, допитавши свідків, дослідивши
матеріали справи, суд вважає що позов
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

16.04.2010 року позивач ОСОБА_1 звільнилася
з державної служби, а саме з посади
заступника начальника управління -
начальника відділу обліку надходження
платежів Управління Пенсійного фонду
України в м. Енергодар Запорізької
області. На день звільнення вона мала
8-й ранг державного службовця, стаж
державної служби 30 років 6 місяців та 19
днів, страховий стаж понад 36 років, отже
відповідно до статті 37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції
чинній до 01.10.2011 року) їй призначена
пенсія в розмірі 90 відсотків суми
заробітної плати.

В частині першій статті 1 Закону
України «Про оплату праці» за № 108/95-ВР
від 24.03.1995 року встановлено, що
заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить основна та додаткова заробітна
плата, а також заохочувальні та
компенсаційні виплати. До останніх
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми. Згідно з п.п.2.3.3 п.2.3 ст.2
Інструкції зі статистики заробітної
плати, розробленої відповідно до
вказаного Закону, затвердженої наказом
Державного комітету статистики
України від 13.01.2004 року № 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27.01.2004 року за №114/8713,
матеріальна допомога, що має
систематичний характер надана всім або
більшості працівників (на
оздоровлення, на соціально-побутові
питання) віднесено до інших
компенсаційних виплат.

Відповідно до ч.2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» передбачено, що
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно ст. 35 Закону України «Про
державну службу» щорічна відпустка
надається з оплатою допомоги на
оздоровлення.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 95 КЗпП
заробітна плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку.
Дана норма кореспондує зі ст. 33 Закону
України «Про оплати праці», де
зазначено: в період між переглядом
розміру мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення» від 03.07.1991 року №
1282-ХII та Порядку проведення індексації
грошових доходів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003
року за №1078. Об'єктом індексації
грошових доходів населення є оплата
праці (грошове забезпечення) як
грошовий дохід громадян, одержаний
ними в гривнях на території України і
не має разового характеру (ч. 1 ст. 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення», пункт 2
Порядку проведення індексації
грошових доходів населення).

До того ж, згідно з підпунктом 2.2.7.
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року за № 5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 27.01.2004
року за № 114/8713 суми виплат, пов'язаних з
індексацією заробітної плати
працівників входять до складу фонду
заробітної плати. Таким чином,
індексація є складовою частиною
заробітної плати, а саме додатковою
заробітною платою в розумінні ч. 2 ст. 2
Закону України «Про оплату праці».

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку, що і суми матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань і суми
індексації заробітної плати входять до
системи оплати праці державного
службовця.

Верховний Суд України своїми
постановами від 14.03.2013 року, від 28.05,2013
року звертає увагу на перевагу у
застосуванні норм права спеціального
законодавства, що визначають виплати
(доходи) для обчислення пенсії, а саме:
ст. 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 41 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до частини першої статті 66
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу) на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійного страхування» визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуванних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно із зазначеним Законом були
фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески, суми виплат,
отримуваних застрахованою особою та
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) зареєстрованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Таким чином, чинне законодавство як
загальне, так і спеціальне, відносить
до складу заробітної плати для
призначення пенсії державного
службовця всі виплати, без винятку, з
яких справляються внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

З огляду на вищезазначене, дії
відповідача щодо не врахування при
призначенні пенсії державного
службовця сум матеріальної допомоги на
оздоровлення, матеріальної допомоги
для вирішення соціально-побутових
питань і сум індексації заробітної
плати, на які нараховувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, є незаконними.

За приписами ч. 2 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у сво'їй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою практику у відповідність
з рішенням Верховного Суду України,

Згідно з ч.2 ст. 161 КАС України при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний врахувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Викладена вище правова позиція
Верховного Суду України міститься у
постановах, прийнятих за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 КАС
України, тому є обов'язковою до
застосування судом під час розгляду
адміністративної справи.

Відповідно до ст. 22 Конституції
України, при прийнятті нових законів
або внесенні змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав і свобод, отже
перерахунок та виплата мені пенсії
державного службовця повинна
здійснюватися відповідно до Закону
України «Про державну службу» (в
редакції чинній до 01.10.2011 року).

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлений шестимісячний
строк.

Відповідно до ч.2 ст. 71 КАС України
встановлено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.
ст. 22 Конституції України, ст.ст. 33,37
Закону України «Про державну службу»,
ст.41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України «Про
пенсійне страхування», ст.ст. 8,9,159,162 КАС
України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в м. Енергодар
Запорізької області, щодо не включення
в розрахунок пенсії ОСОБА_1 сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
сум матеріальної допомоги для
вирішення соціально - побутових питань
і сум індексації заробітної плати, на
які нараховувалися та фактично
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в м. Енергодар
Запорізької області здійснити ОСОБА_1
перерахунок та виплату пенсії
державного службовця з урахуванням у
складі заробітної плати сум
матеріальної допомоги на оздоровлення,
матеріальної допомоги для вирішення
соціально-побутових питань сум
індексації заробітної плати, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідно до Закону
України «Про державну службу» № 3723-ХII
від 16.12.1993 року в редакції, яка діяла на
час призначення пенсії позивачу, тобто
у розмірі 90 відсотків усіх сум
заробітної плати, починаючи з 24.09.2013
року і в подальшому.

Постанова суду першої інстанції може
оскаржена до Дніпропетровського
апеляційного суду адміністративного
суду протягом десяти днів з дня її
проголошення, для осіб не присутніх в
судовому засіданні в той же строк, з
моменту отримання копії постанови.

Суддя І. М.
Ткаченко