Справа № 2а-1081/08/0770
Суддя: Черпак Ю.К.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/22197/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Черпака Ю.К. (судді-доповідача),
Винокурова К.С., Ліпського
Д.В.,розглянувши в попередньому
судовому засіданні адміністративну
справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Ужгороді Закарпатської
області до Закарпатського обласного
комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт "Ужгород" про
стягнення коштів,

за касаційною скаргою Закарпатського
обласного комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт "Ужгород" на
постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року,

встановив:

В липні 2008 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Ужгороді
Закарпатської області (далі - УПФУ в м.
Ужгороді) звернулося в суд з позовом, в
якому, посилаючись на пункт 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" і статтю 2 Закону
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування",
просило стягнути із Закарпатського
обласного комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт "Ужгород" (далі -
ЗОКП "Міжнародний аеропорт "Ужгород")
заборгованість з відшкодування витрат
на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
відповідно до Закону України "Про
пенсійне забезпечення", в сумі 19 790,98
грн.

Закарпатський окружний
адміністративний суд постановою від 26
січня 2010 року відмовив у задоволенні
позову з тих підстав, що станом на 1
січня 1992 року працівник відповідача
набув повний стаж роботи із шкідливими
і важкими умовами праці за Списком № 2,
затвердженим постановою Ради
Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173, тому
пенсія мала бути йому призначена
відповідно до статті 100 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", що не
підлягає відшкодуванню підприємством.

Львівський апеляційний
адміністративний суд постановою від 13
березня 2013 року скасував рішення суду
першої інстанції та ухвалив нове
рішення про задоволення позову в
повному обсязі. Посилаючись на пункт 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" і розділ 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1, апеляційний суд дійшов
висновку, що підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного фонду витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат за відповідний
період, які з моменту отримання є
узгодженими і обов'язковими для
виконання.

У касаційній скарзі ЗОКП "Міжнародний
аеропорт "Ужгород" просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, вказуючи на його законність
і обґрунтованість.

В запереченні на касаційну скаргу УПФУ
в м. Ужгороді вважає її доводи
необґрунтованими та просить залишити
без змін постанову суду апеляційної
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судами встановлено, що ЗОКП
"Міжнародний аеропорт "Ужгород"
зареєстрований в Управлінні ПФУ в м.
Ужгороді як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01.12.1975 р. по 21.08.1992
р. повний робочий день працював в
Ужгородському аеропорту на посадах
радіотехніка, електромеханіка зв'язку,
інженера вузла радіонавігації, які
передбачені списками № 2
виробництв, цехів, професій і посад з
важкими умовами праці, зайнятість в
яких дає право на державну пенсію на
пільгових умовах і в пільгових
розмірах, затвердженими постановою
Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 р. № 1173 і
постановою Ради Міністрів СРСР від
26.01.1991 р. № 10, що були чинними на
вказаний період роботи працівника.

З 27.08.2007 р. ОСОБА_4 призначено пенсію на
пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно з пунктом "б" частини першої
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", який набрав чинності з 1
січня 1992 року, на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць, зокрема,
чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Статтею 100 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" визначено право на
пільгове пенсійне забезпечення осіб,
які працювали до введення в дію цього
Закону (до 1 січня 1992 року) на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
передбачених раніше діючим
законодавством. Пунктом "а" цієї статті
встановлено, що особам, які мають на
день введення в дію цього Закону повний
стаж на зазначених роботах, що давав
право на пенсію на пільгових умовах,
пенсії в розмірах, передбачених цим
Законом, призначаються відповідно до
вимог за віком і стажем, встановлених
раніше діючим законодавством.

Отже, пенсія призначається відповідно
до статті 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", якщо особа
набула необхідний стаж роботи із
шкідливими і важкими умовами праці, що
дає право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, до 1 січня 1992
року і після цієї дати не працювала на
зазначених роботах.

Особі, яка до і після 1 січня 1992 року
працювала на роботах, передбачених
Списком № 2, пенсія призначається
відповідно до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення"

Відповідно до абзацу першого пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", який набрав
чинності з 1 січня 2004 року, пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди пенсії вказаним
особам призначаються за нормами цього
Закону в разі досягнення пенсійного
віку та наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій, що
діяв до набрання чинності цим Законом
(абзаци перший і третій підпункту 1
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування").

До набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" питання щодо
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій працівникам, зайнятим
повний робочий день на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2, було врегульовано Законом
України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування".

Згідно з абзацом четвертим пункту 1
статті 2, абзацом третім пункту 1 статті
4 Закону України "Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування" для суб'єктів
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, які використовують
працю найманих працівників, ставка
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування становить 100% фактичних
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Таким чином, відшкодуванню у розмірі 100%
підлягають витрати Пенсійного фонду на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення".

Хоч ОСОБА_4 і набув повний пільговий
стаж до 1 січня 1992 року, однак
продовжував працювати на підприємстві
після цієї дати, то право на пенсію на
пільгових умовах визначено йому згідно
з пунктом "б" частини першої статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", а не відповідно до
статті 100 цього Закону, як помилково
вважав суд першої інстанції.

У зв'язку з цим правильним є рішення
суду апеляційної інстанції про
зобов'язання відповідача відшкодувати
Пенсійному фонду витрати на виплату і
доставку пільгової пенсії ОСОБА_4
згідно з наданим розрахунком,
незважаючи на недостатню мотивацію
судового рішення.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення судом норм
процесуального права, якщо це не
призвело і не могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Суди апеляційної інстанції правильно
вирішив справу, тому відсутні підстави
для скасування або зміни прийнятого
ним рішення.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Закарпатського
обласного комунального підприємства
"Міжнародний аеропорт "Ужгород"
залишити без задоволення, а постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 13 березня
2013 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:Черпак Ю.К. Винокуров К.С.
Ліпський Д.В.