Справа № 2а-3923/10/2670
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/14829/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
податкової адміністрації України та
ОСОБА_3 на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.06.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011

у справі № 2а-3923/10/2670

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової
інспекції в Печерському районі м. Києва

Державної податкової
адміністрації України

про визнання незаконними дій

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся Окружного
адміністративного суду м. Києва з
позовом до Державної податкової
інспекції в Печерському районі м.
Києва, Державної податкової
адміністрації України про визнання
незаконними дій.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.06.2010 позовні вимоги задоволено
частково.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.06.2010 залишено без
змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції Державна
податкова адміністрація України
оскаржила їх в касаційному порядку, в
скарзі просить скасувати постанову
суду першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції ОСОБА_3 оскаржив
їх в касаційному порядку, в скарзі
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та ухвалу суду
апеляційної інстанції, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Касаційні скарги вмотивовані тим,
що судами першої та апеляційної
інстанцій при вирішення спору по даній
справі порушено норми матеріального
права.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
незаконними дії посадових осіб
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва, визнати
незаконним податкове роз'яснення
Державної податкової адміністрації
України, щодо оподаткування податком,
доходів, платників податку-учасників
пенсійного ФБУ, яке суперечить нормам
чинного законодавства України та
визнати його недійсним, визнати
незаконними дії та бездіяльність
посадових осіб Державної податкової
адміністрації України стосовно
розгляду його звернення при виконанні
своїх службових обов'язків в,
дотриманні вимог Конституції і законів
України внаслідок чого порушено його
права та охоронювані законом інтереси
та інтереси держави

Відповідно до п.20 Інструкції про
порядок розгляду звернень та
особистого прийому громадян в органах
державної податкової служби,
затвердженої наказом Державної
податкової адміністрації України від 18
червня 2008 року №395, відповідь за
результатами розгляду звернення в
обов'язковому порядку дається тим
органом ДПС, який його отримав і до
компетенції якого входить розв'язання
порушених у зверненні питань, за
підписом керівників або осіб, яким
право підпису надано керівником
органу.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач неодноразово звертався до
посадових осіб Державної податкової
адміністрації України з питань
особистого прийому по питанням
оподаткування доходів фізичних осіб.

Судами встановлено, що 06 жовтня 2008
року відповідно до запису в картці
обліку особистого прийому громадян
«відбулася зустріч з заступником
директора Департаменту оподаткування
фізичних осіб. Прийнято рішення про
додаткову зустріч протягом наступного
тижня» (п.13 даної картки). Також, в даній
картці накладено резолюцію
«Департаменту оподаткування фізичних
осіб доопрацювати питання, порушене
заявником з профільним комітетом
Верховної Ради України. Про результати
інформувати заявника під час
додаткової зустрічі в ДПА України».

Суди першої та апеляційної
інстанції дійшли висновку, що доказів
того, що додаткова зустріч з позивачем
відбулася та питання, порушені ним під
час звернення до відповідача були
опрацьовані відповідачем не має.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджує висновок судів
попередніх інстанцій, що позовні
вимоги в частині визнання
бездіяльності відповідача
протиправною підлягають задоволенню.

Листом № 7497/10/31-111 від 29.02.2008 за
підписом першого заступника
начальника інспекції О.Ю.Безанова, в
якому останній, посилаючись на норми
Законів України "Про податок з доходів
фізичних осіб", вказав на утримання
податку з доходів фізичних осіб при
нарахуванні доходів із заробітної
плати та відображення таких доходів в
формі №1ДФ.

За усталеними в теорії права
підходами до класифікації актів
нормативно-правовий акт виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, який встановлює, змінює чи
припиняє дію обов'язкових правил
поведінки, обмежених в часі, просторі
та за колом осіб, та призначений для
неодноразового застосування. Правовий
акт індивідуальної дії виданий
суб'єктом владних повноважень
документ, прийнятий з метою реалізації
положень нормативно-правового
акту/актів щодо конкретної життєвої
ситуації, не містить
загальнообов'язкових правил поведінки
та стосується прав і обов'язків чітко
визначеного суб'єкта /суб'єктів, якому
він адресований.

Обов'язковою ознакою як
нормативно-правового, так і правового
акту індивідуальної дії є юридичний
характер, тобто обов'язковість його
приписів для відповідного
суб'єкта/суб'єктів є дотримання якої
забезпечується правовими механізмами.

Відповідь податкового органу на
запит платника податків щодо
застосування податкового
законодавства не має юридичного
характеру, оскільки безпосередньо не
стосується прав і обов'язків платника
податків, не містить обов'язкового для
нього припису, а відтак не є правовим
актом.

Суди попередніх інстанцій дійшли
правильного висновку, що у зв'язку з
відсутністю в листі № 7497/10/31-111 від
29.02.2008 ознак рішення суб'єкта владних
повноважень в розумінні КАС України, то
задовольнити позовні вимоги в даній
частині неможливо.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційні скарги
Державної податкової адміністрації
України та ОСОБА_3 на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 09.06.2010 та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.02.2011 у справі № 2а-3923/10/2670 слід
відхилити, а судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221 ,223 ,230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної
податкової адміністрації України та
ОСОБА_3 відхилити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 09.06.2010 та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 22.02.2011 у
справі № 2а-3923/10/2670 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко