Справа № 2а-11428/10/1370
Суддя: Попко Я.С.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Справа №
26492/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Попка Я.С.

суддів
Хобор Р.Б., Сеника Р.П.

розглянувши у порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Будинкоуправління №1
Львівської КЕЧ району на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2011
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова до
Будинкоуправління №1 Львівської КЕЧ
району про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2010 року позивач - управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова
звернулося до суду з позовом до
Будинкоуправління №1 Львівської КЕЧ
району, в якому просить стягнути з
відповідача на його користь
заборгованість в сумі 227 653,00 грн. по
сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 15 лютого 2011
року позов задоволено повністю.
Стягнено з Будинкоуправління №1
Львівської КЕЧ району на користь
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова 227 653,00
грн. заборгованості.

Постанова суду першої інстанції,
мотивована тим, що згідно розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування відповідач має
заборгованість в сумі 227 653,00 грн. На час
розгляду справи, заборгованість у
вищевказаній сумі залишається
непогашеною та доказів сплати вказаної
заборгованості суду не надано.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, вважаючи її
незаконною, прийнятою з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, Будинкоуправління №1 Львівської
КЕЧ району оскаржило її, подавши
апеляційну скаргу, в якій просить
змінити постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 15
лютого 2011 року, а саме:
адміністративний позов задовольнити
частково - стягнути з
Будинкоуправління № 1 Львівської КЕЧ
району на користь управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова
заборгованість по сплаті страхових
внесків в сумі 11 420,63 грн.; в частині
стягнення 216 232,37 грн. залишити позов без
розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
ст.106 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що суми пені
та штрафів підлягають сплаті протягом
десяти робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. В цей же строк
страхувальник може оскаржити
зазначене рішення.

Вказує на те, що рішення № 3 від 15.04.2010 р.
про дострокове розірвання Договору про
розстрочення від 27.10.2009 р. № 10 надійшло
в будинкоуправління № 1 Львівської КЕЧ
району 19.04.2010 р., строк для оплати (та
оскарження рішення) закінчився 05.05.2010 р.
Рішення № 230 від 27.04.2010 р. про
застосування фінансових санкцій та
пені надійшло в будинкоуправління
29.04.2010 р., строк для оплати (та
оскарження рішення) закінчився 18.05.2010 р.

Таким чином, апелянт вважає, що
виходячи із строків сплати страхових
внесків та фінансових санкцій,
передбачених Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», позивачем пропущений
шестимісячний строк звернення до
адміністративного суду із позовними
вимогами про стягнення: 9104,33 грн. -
згідно поданих Розрахунків сум
страхових внесків за вересень-грудень
2009 р., січень-березень 2010 р.; штрафні
санкції в сумі 17 752,00 грн. та пеня в сумі
122 562,88 грн., застосовані згідно рішення
№ 230 від 27.04.2010 р.; штрафні санкції та
пеня в сумі 66 813,16 грн., які були
розстрочені згідно з договором № 10 від
27.10.2009 р.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час і місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступило, а тому суд
апеляційноїінстанції, у відповідності
до п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС України вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами. Справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Із змісту ст. 19 Конституції України
вбачається, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розглядаючи спір, суд апеляційної
інстанції вважає, що суд першої
інстанції повно і всебічно дослідив і
оцінив обставини по справі, надані
сторонами докази, правильно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що
Будинкоуправління №1 Львівської КЕЧ
району, як юридична особа, є
страхувальником та зобов'язане
сплачувати страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У відповідності до Преамбули Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі -
Закону) (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що цей Закон, розроблений
відповідно до Конституції України та
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
принципи, засади і механізми
функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій, надання
соціальних послуг з коштів Пенсійного
фонду, що формуються за рахунок
страхових внесків роботодавців,
бюджетних та інших джерел,
передбачених цим Законом, а також
регулює порядок формування
Накопичувального пенсійного фонду та
фінансування за рахунок його коштів
видатків на оплату договорів
страхування довічних пенсій або
одноразових виплат застрахованим
особам, членам їхніх сімей та іншим
особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону визначено, що під
поняттям страхових внесків слід
розуміти кошти відрахувань на
соціальне страхування та збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, сплачені згідно із
законодавством, що діяло раніше; кошти,
сплачені на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
відповідно до цього Закону.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону передбачено, що
виключно цим Законом визначається
порядок нарахування, обчислення та
сплати страхових внесків, стягнення
заборгованості за цими внесками.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
страхувальник зобов'язаний
нараховувати, обчислювати і сплачувати
в установлені строки та в повному
обсязі страхові внески.

Частиною 6 статті 19 Закону передбачено,
що страхові внески нараховуються на
суми, зазначені в частинах першій та
другій цієї статті, незалежно від
джерел їх фінансування, форми, порядку,
місця виплати та використання, а також
незалежно від того, чи були зазначені
суми фактично виплачені після їх
нарахування до сплати.

У відповідності до ч. 6 ст. 20 Закону
страхувальники зобов'язані сплачувати
страхові внески, нараховані за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше ніж через 20 календарних днів із
дня закінчення цього періоду.

Згідно ч. 12 цієї статті страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Частиною першою та другою статті 106
Закону передбачено, що у разі виявлення
своєчасно не сплачених сум страхових
внесків страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і розмірах, визначених цією
статтею. Суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону, в
тому числі обчислені територіальними
органами Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
фінансових санкцій.

Відповідно до п. 2 ч. 9 ст. 106 Закону
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників такі
фінансові санкції за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або територіальними
органами Пенсійного фонду,
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суми своєчасно не
сплачених (не перерахованих) страхових
внесків і фінансових санкцій
нараховується пеня в розмірі 0,1
відсотка зазначених сум коштів,
розрахована за кожний день
прострочення платежу.

Частиною 13 цієї статті 106 Закону
передбачено, що про нарахування пені та
накладення штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, посадові особи виконавчих
органів Пенсійного фонду в порядку,
встановленому правлінням Пенсійного
фонду, виносять рішення, які протягом
трьох робочих днів із дня їх винесення
надсилаються страхувальнику, банку чи
організації, яка здійснює виплату і
доставку пенсій.

Суми пені та штрафів, передбачених
частинами дев'ятою і десятою цієї
статті, підлягають сплаті
страхувальником, банком чи
організацією, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, протягом десяти
робочих днів з дня одержання
відповідного рішення. При цьому в цей
же строк страхувальник, банк чи
організація, яка здійснює виплату і
доставку пенсій, має право оскаржити
зазначене рішення до вищого органу
Пенсійного фонду або в судовому
порядку з одночасним обов'язковим
письмовим повідомленням про це
відповідного виконавчого органу
Пенсійного фонду, яким прийнято це
рішення.

Встановлено, що відповідно до
розрахунків сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування поданих відповідачем, що
підлягають сплаті за період з вересня
по грудень 2009 року Будинкоуправління
№1 Львівської КЕЧ району має
заборгованість по сплаті збору/внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в сумі 6 648,15 грн.;
за період з січня по березень 2010 року в
сумі 2 456,18 грн.; за період з квітня по
серпень 2010 року відповідачем звіти в
управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м. Львова не
подавались.

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі м.
Львова № 230 від 27.04.2010 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду до відповідача -
Будинкоуправління №1 Львівської КЕЧ
району застосовано штраф у розмірі 17
752,00 грн. та нараховано пеню у розмірі 122
562,88 грн.

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі м.
Львова № 490 від 23.09.2010 року про
застосування фінансових санкцій та
нарахування пені за несплату
(неперерахування) або несвоєчасну
сплату (несвоєчасне перерахування)
страхувальниками страхових внесків, у
тому числі донарахованих
страхувальниками або органом
Пенсійного фонду до відповідача -
Будинкоуправління №1 Львівської КЕЧ
району застосовано штраф у розмірі 757,84
грн. та нараховано пеню у розмірі 10 662,79
грн.

Вищевказані рішення управління
Пенсійного фонду України в
Франківському районі м. Львова № 230 від
27.04.2010 р. та № 490 від 23.09.2010 р. є чинними, в
судовому порядку у встановлені строки
не оскаржено.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
у період з 01.01.2007 року по 01.01.2009 року
Будинкоуправлінню №1 Львівської КЕЧ
району надано розстрочку сум штрафів
та пені нарахованих на суму 66 813,16 грн.

Рішенням управління Пенсійного фонду
України в Франківському районі м.
Львова №3 від 15.04.2010 року договір про
розстрочення №10 від 27.10.2009 року було
достроково розірвано, у зв'язку з тим,
що Будинкоуправління №1 Львівської КЕЧ
району не сплачувало у повному обсязі
поточні платежі та частки розстроченої
заборгованості.

Згідно поданих позивачем розрахунків
сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, що підлягають сплаті
відповідачем, заборгованість
відповідача становить 227 653,00 грн.

Відповідно до ч.15 ст. 106 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №
1058-ІV, строк давності не застосовується
щодо стягнення недоїмки, пені та
штрафів.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції вважає, що постанова суду
першої інстанції ґрунтується на повно,
об'єктивно і всебічно з'ясованих
обставинах, а доводи апелянта на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Згідно ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. 195, п.п.1,2 ч.1 ст.197, ст.ст. 198,
200, 205, 206, 254 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Будинкоуправління
№1 Львівської КЕЧ району залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 15
лютого 2011 року у справі №2а-11428/10/1370 за
позовом управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі м.
Львова до Будинкоуправління №1
Львівської КЕЧ району про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
Я.С. Попко

Судді
Р.Б. Хобор

Р.П. Сеник