Справа № 812/2081/14
Суддя: Л.С. Качуріна
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2081/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Качуріної
Л.С.,

при секретарі: Якимчук
В.В.

в присутності сторін:

прокурора: Хижа К.Й.,
посвідчення № 024981 від 20.03.2014,

від позивача: Буркова
О.М., довіреність № 5/10 від 30.01.2014,

від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом прокурора
Кам'янобрідського району м. Луганська в
інтересах держави в особі Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-1» про стягнення коштів за
податковим боргом у загальній сумі 593
003,08 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного
адміністративного суду надійшов
адміністративний позов прокурора
Кам'янобрідського району м. Луганська в
інтересах держави в особі Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-1» про стягнення коштів за
податковим боргом у загальній сумі 593
003,08 грн.

В обґрунтування адміністративного
позову прокурор зазначив.

Проведеною прокуратурою
Кам'янобрідського району м. Луганська
перевіркою встановлено, що відповідач
зареєстрований як юридична особа
виконавчим комітетом Луганської
міської ради 26 квітня 2000 року.

Станом на 01 березня 2014 року за
відповідачем утворилася
заборгованість з податків і зборів у
сумі 593 003,08 грн., з якої:

- з орендної плати з юридичних осіб
за період з 31.12.2012 по 28.02.2014 - у розмірі 551
660,23 грн.,

- по земельному податку за період з
31.12.2012 по 28.02.2014 - 41 342, 85 грн.

Позивачем відповідачу направлялась
перша податкова вимога від 14 січня 2010
року №1/27, яка отримана уповноваженою
особою позивача 17 лютого 2010 року, та
друга податкова вимога від 22 березня 2010
року №2/760, яка отримана уповноваженою
особою відповідача 15 квітня 2010 року.

Відповідно до п.95.3 ст. 95 Податкового
кодексу України, стягнення коштів з
рахунків платника податків у банках,
обслуговуючих такого платника
податків здійснюється за рішенням
суду.

У зв'язку з вищевикладеним, прокурор
просить суд стягнути з відповідача
податковий борг з рахунків у банках,
обслуговуючих платника податків у
загальній сумі 593 003,08 грн.

У судове засідання прибули прокурор та
представник позивача, які надали
пояснення аналогічні викладеним в
позові та просили його задовольнити в
повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора,
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог і
наданих сторонами доказів, оцінивши
докази відповідно до вимог статей 69-72
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню, з
таких підстав.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори, в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
визначення вичерпного переліку
податків та зборів, що справляються в
Україні, та порядок їх адміністрування,
платників податків та зборів, їх права
та обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства регулює
Податковий кодекс України.

У відповідності із статтею 14
Податкового кодексу України:

- грошове зобов'язання платника
податків - сума коштів, яку платник
податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

- податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту
14.1);

- штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності
(підпункт 14.1.265 пункту 14.1);

- пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки (підпункт 14.1.162
пункту 14.1);

- податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1).

Згідно із статтею 16 Податкового
кодексу України платник податків
зобов'язаний: вести в установленому
порядку облік доходів і витрат,
складати звітність, що стосується
обчислення і сплати податків та зборів
(підпункт 16.1.2 пункту 16.1 статті 16);
подавати до контролюючих органів у
порядку, встановленому податковим та
митним законодавством, декларації,
звітність та інші документи, пов'язані
з обчисленням і сплатою податків та
зборів (підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті
16); сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті
16).

Відповідно до статті 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
визначати у визначених цим Кодексом
випадках суми податкових та грошових
зобов'язань платників податків
(підпункт 20.1.27 пункту 20.1); застосовувати
до платників податків фінансові
(штрафні) санкції, стягувати до
бюджетів та державних цільових фондів
суми грошових зобов'язань та/або
податкового боргу у випадках, порядку
та розмірі, встановлених цим Кодексом,
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єкта
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитом (позикою), залученим державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) або під
державну (місцеву) гарантію, а також за
кредитом з бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом (підпункт 20.1.28
пункту 20.1); звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини (пункт 20.1.18 пункту 20.1).

Згідно із пунктом 54.1 статті 54
Податкового кодексу України крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця
(підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або
календарному півріччю (у тому числі в
разі сплати квартальних або піврічних
авансових внесків) - протягом 40
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) кварталу (півріччя)
(підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків,
передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5
цього пункту - протягом 60 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб - до 1
травня року, що настає за звітним
(підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників
податку на доходи фізичних осіб -
підприємців - протягом 40 календарних
днів, що настають за останнім
календарним днем звітного
(податкового) року (підпункт 49.18.5).

Платник податків відповідно до пункту
57.1 статті 57 Податкового кодексу
України зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом під час судового
розгляду справи, Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Луганський акумулятор-1»
зареєстровано виконавчим комітетом
Луганської міської ради 27 грудня 2000
року, як платник податків знаходиться
на обліку в Ленінській об'єднаній
державній податковій інспекції у м.
Луганську Головного управління
Міндоходів у Луганській області з 10
січня 2001 року за № 212, про що свідчить
довідка про взяття на облік платника
податків.

Станом на 01 березня 2014 року за
відповідачем утворилася
заборгованість з податків і зборів у
сумі 593 003,08 грн., з якої:

- з орендної плати з юридичних осіб
за період з 31.12.2012 по 28.02.2014 - у розмірі 551
660,23 грн.,

- по земельному податку за період з
31.12.2012 по 28.02.2014 - 41 342, 85 грн.

Контроль за правильністю обчислення і
справляння земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності
здійснюється органами державної
податкової служби (стаття 27 Закону
України від 03 липня 1992 року № 2535-XII
«Про плату за землю» (який був чинним до
01 січня 2011 року).

Відповідно до пункту 5.1 статті 5 Закону
України від 21 грудня 2000 року № 2181-III
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (який
був чинним на час виникнення спірних
правовідносин) податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
вважається узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Згідно із підпунктом 5.4.1 пункту 5.4
статті 5 Закону України від 21 грудня 2000
року № 2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» (який був чинним до 01 січня 2011
року) узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією
статтею, визнається сумою податкового
боргу платника податків.

Відповідно до статті 6 Закону України
від 21 грудня 2000 року № 2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» у разі
коли платник податків не сплачує
узгоджену суму податкового
зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому
платнику податків податкові вимоги.

Податкові вимоги також надсилаються
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суму податкових зобов'язань у
встановлені законом строки, без
попереднього направлення (вручення)
податкового повідомлення.

Податкові вимоги надсилаються:

а) перша податкова вимога - не раніше
першого робочого дня після закінчення
граничного строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язання. Перша
податкова вимога містить повідомлення
про факт узгодження податкового
зобов'язання та виникнення права
податкової застави на активи платника
податків, обов'язок погасити суму
податкового боргу та можливі наслідки
непогашення його у строк;

б) друга податкова вимога - не раніше
тридцятого календарного дня від дня
направлення (вручення) першої
податкової вимоги, у разі непогашення
платником податків суми податкового
боргу у встановлені строки. Друга
податкова вимога додатково до
відомостей, викладених у першій
податковій вимозі, може містити
повідомлення про дату та час
проведення опису активів платника
податків, що перебувають у податковій
заставі, а також про дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

На виконання вищезазначених положень
Закону України від 21 грудня 2000 року №
2181-III «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» позивачем відповідачу було
вручено першу податкову вимогу від 14
січня 2010 року №1/27 та другу податкову
вимогу від 22 березня 2010 року № 2/760.

Оскільки перша податкова вимога та
друга податкова вимога є чинними
(доказів про відкликання податкових
вимог суду не надано), суд прийшов до
висновку, що органом державної
податкової служби при зверненні до
адміністративного суду з позовом про
стягнення коштів за податковим боргом
дотримані вимоги пункту 95.2 статті 95
Податкового кодексу України.

Пунктом 95.1 статті 95 Податкового
кодексу України регламентовано, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, провадиться
не раніше ніж через 60 календарних днів
з дня надіслання такому платнику
податкової вимоги та здійснюється за
рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини
(пункти 95.2 та 95.3 статті 95 Податкового
кодексу України).

Внаслідок того, що відповідач станом на
дату розгляду справи податковий борг з
земельного податку у розмірі 41 342,85 грн.
та орендної плати за землю у розмірі 551
660, 23 грн. не сплатив, вимоги податкового
органу про стягнення коштів в сумі 593
003,08 грн. за податковим боргом з
земельного податку та з орендної плати
за землю з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, визнаються судом
обґрунтованими, доведеними і такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вимоги частини 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, а також те, що позивач
відповідно до статті 5 Закону України
від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий
збір» від сплати судового збору
звільнений, судові витрати у цій справі
не підлягають стягненню з відповідача.

На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
у судовому засіданні 09 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі відкладено до 14 квітня
2014 року, про що згідно вимог частини 2
статті 167 Кодексу адміністративного
судочинства України повідомлено після
проголошення вступної та резолютивної
частин постанови у судовому засіданні.

Керуючись статтями 16, 20, 57, 87, 95, 102
Податкового кодексу України, статтями
2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов прокурора
Кам'янобрідського району м. Луганська в
інтересах держави в особі Ленінської
об'єднаної державної податкової
інспекції у м. Луганську Головного
управління Міндоходів у Луганській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-1» про стягнення коштів за
податковим боргом у загальній сумі 593
003,08 грн., - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Луганський
акумулятор-1» (,
місцезнаходження: 91047, м. Луганськ, вул.
Оборонна, буд. 105 М) з рахунків у банках,
обслуговуючих платника податків,
податковий борг у загальній сумі 593 003,08
грн. (п'ятсот дев'ятсот три тисячі три
гривні 08 копійок), з якого:

- по земельному податку у розмірі 41
342, 85 грн. (сорок одна тисяча триста
сорок дві грн. 85 коп.),

- з орендної плати за землю у
розмірі 551 660, 23 грн. (п'ятсот п'ятдесят
одна тисяча шістсот шістдесят грн. 23
коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України постанова складена у повному
обсязі та підписана 14 квітня 2014 року.

Суддя
Л.С. Качуріна