Справа № 258/4365/13-а
Суддя: Жолтий Д. В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №
258/4365/13-а Провадження № 2-а/258/1/14

КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДОНЕЦЬКА

02 квітня 2014р.
м.
Донецьк

у складі:
судді - ЖОЛТОГО Д.В.

при
секретарі - СЛОКВЕНКО О.А.

за участю:
позивачки - ОСОБА_1,

представника
позивачки - ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3

представника
третьої особи - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Донецьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради,
Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Бюро приватизації та обміну житлового
фонду», треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_5 «про
визнання недійсним розпорядження та
свідоцтва про право власності на
квартиру», -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до
Кіровського районного суду м. Донецька
з адміністративним позовом до
Управління комунальних ресурсів
Донецької міської ради, Комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Бюро приватизації та
обміну житлового фонду», треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_5 «про визнання недійсним
розпорядження та свідоцтва про право
власності на квартиру».

Свої позовні вимоги мотивує наступним.

17 липня 1998 року Представництвом фонду
державного майна України в м. Донецьку,
згідно з Розпорядженням від 17 липня 1998
року № 8651, було видано свідоцтво за №
8651 про право власності на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1, згідно якого на праві
спільної сумісної власності вказана
житлова квартира перейшла у власність
ОСОБА_3, його (нині померлої) матері
ОСОБА_6, та доньки - ОСОБА_5.

У вищезазначеній квартирі разом із
вказаними особами на час прийняття
рішення про надання членам її родини у
спільну часткову власність квартири
постійно проживала та була
зареєстрована з 1993 року і позивачка.

На теперішній час одна із
співвласників квартири - мати ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 померла, про що свідчить актовий
запис про смерть № і 42, дата реєстрації
06 листопада 2000 р, виданий 26 березня 2013р.
бюро РАЦС Муніципалітета м. Афіни. А в
квартирі залишилися проживати
позивачка та донька ОСОБА_5. Чоловік -
ОСОБА_3 з реєстраційного обліку знявся.

Позивачка вказує, що на час
приватизації квартири, перебуваючи із
чоловіком - ОСОБА_3 у шлюбі тривалий час,
вона завжди довіряла своєму
чоловікові, документи на квартиру
спочатку знаходилися у свекрові на
зберіганні, а після її смерті - у
чоловіка. Позивачка завжди вважала, що
вона також разом із іншими членами
своєї родини визначена у свідоцтві про
право власності на квартиру, як
співвласниця у спільній сумісній
власності. Фактично вона займалася
утримуванням даної квартири,
сплачувала квартплату та комунальні
платежі.

У квітні 2013 року ОСОБА_3 заявив
позивачці, що має намір на продаж
спірної квартири а також повідомив що
вона ніякого права власності у цій
квартирі не має, тому він має намір
діяти за власним розсудом, та власним
бажанням. Оглянувши правовстановлюючі
документи на квартиру, позивачка
дізналася, що у коло осіб, які набули
право спільної сумісної власності на
квартиру, де вона завжди мешкала, з
незрозумілої причини не увійшла.

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» якщо загальна площа квартир
(будинків), що підлягають приватизації,
відповідає площі, передбаченій абзацом
другим статті 3 цього Закону, зазначені
квартири (будинки) передаються
наймачеві та членам його сім'ї
безоплатно.

До членів сім'ї наймача включаються
лише громадяни, які постійно
проживають в квартирі (будинку) разом з
наймачем або за якими зберігається
право на житло.

Таким чином, оскільки на час набуття
права власності іншими членами родини
на підставі розпорядження від 17 липня
1998 року № 8651 на квартиру АДРЕСА_1,
позивачка незаконно не була внесена до
кола осіб, які набули право спільної
часткової власності на дану квартиру,
зазначеним розпорядженням були
порушені її конституційні та
громадські права, і вона незаконно була
позбавлена свого права на частку у
спільній сумісній власності

За таких обставин, позивачка просить
суд визнати незаконним Розпорядження
№ 8651 від 17 липня 1998 року Представництва
фонду державного майна України в м.
Донецьку про передачу у спільну
часткову власність житлової квартири
АДРЕСА_1 особам: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5
без її участі а також визнати недійсним
свідоцтво про право власності на житло
№ 8651 від 17 липня 1998 року на квартиру
АДРЕСА_1 видане Представництвом фонду
державного майна України в м. Донецьку.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, надала
пояснення аналогічні викладеним,
просила суд задовольнити позов у
повному обсязі.

Представник позивачки ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала, вважала що є підстави для
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру, оскільки
позивачка незаконно була позбавлена
права на житло.

Представник Управління комунальних
ресурсів Донецької міської ради в
судове засідання не з?явився, надав
суду пояснення по суті позову, в яких
вказав, що до Представництва фонду
державного майна України в м. Донецьку
надійшла заява (реєстраційний номер 1084)
ОСОБА_6 про передачу у спільну сумісну
власність квартири за адресою: АДРЕСА_1.

До зазначеної заяви додані документи:
довідка про склад сім?ї наймача
квартири, копії документів про особу
усіх осіб, технічний паспорт на житло.

Розглянувши заяву представником фонду
встановлено, що підстав для відмови в
приватизації житла, передбачених ст. 2
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» немає, всі
особи, які мешкають в квартирі, мають
право на приватизацію житла.

Тому представництвом фонду видане
розпорядження про задоволення
прохання заявника про передачу
квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_6,
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, на підставі чого
видане Свідоцтво про право власності
на житло № 8651 від 17.07.1998 року.

Як вбачається з матеріалів
приватизаційної справи - ОСОБА_1 на час
здійснення приватизації входила до
складу сім?ї наймача, про що свідчить
довідка про склад сім?ї, яка була надана
разом з іншими документами, тобто
згідно з приписами Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» передача зайнятих квартир в
спільну або часткову власність
здійснюється за згодою усіх членів
сім?ї та в рівних частках.

Представник Комунального комерційного
підприємства Донецької міської ради
«Бюро приватизації та обміну житлового
фонду» в судове засідання не з?явився,
про час та місце розгляду справи був
повідомлений у встановленому законом
порядку, надав суду заяву в якій просив
суд розглядати справу без його участі.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому
засіданні з позовом не погодився,
пояснив суду, що в зв?язку з тим, що
позивачка не являлась громадянкою
України, вона не мала права брати
участь у приватизації. Тому просив суд
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні з позовом
не погодилась, пояснила суду, що
оскільки позивачка на час приватизаціє
не являлась громадянкою України, на неї
не поширювались норми Закону України
«Про приватизацію державного
житлового фонду» і вона не могла брати
участь у приватизації. За таких
обставин просила суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання
не з?явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, надала
суду заяву в якій просила суд
розглядати справу без її участі.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги обґрунтовані
і підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні було
встановлено, що 17 липня 1998 року
Представництвом фонду державного
майна України в м. Донецьку, згідно з
Розпорядженням від 17 липня 1998 року №
8651, було видано свідоцтво за № 8651 про
право власності на квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, згідно якого на праві спільної
сумісної власності вказана житлова
квартира перейшла у власність ОСОБА_3
та членам його сім?ї - ОСОБА_6 і ОСОБА_5.

Згідно ч. 1 ст.5 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», в члени сім'ї наймача
включаються лише громадяни, які
постійно проживають в квартирі
(будинку) разом з наймачем або за якими
зберігається право на житло.

Згідно довідки про склад сім?ї
наймача квартири,затвердженої
начальником ЖЕП Власенко Г.М., в
квартирі АДРЕСА_1 проживають та мають
право на житло на момент введення в дію
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» наступні
громадяни: ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_5.

Як вбачається з паспорту
громадянина України серії НОМЕР_1 від 02
квітня 2002 року, виданого Кіровським РВ
ДМУ УМВС України в Донецькій області,
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 з 05.04.1993 року.

Згідно відповіді Кіровського
районного відділу у м. Донецьку ГУ ДМС
України в Донецькій області № 16-388 від
18.02.2014 року, громадянка ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, 02.04.2002 року була
документована паспортом громадянина
України НОМЕР_1 - Кіровським РВ ДМУ
ГУМВС України в Донецькій області на
підставі Наказу Президента № 49/270 від
04.01.2001 року «Про прийняття громадянства
України».

Згідно свідоцтва про одруження
серії НОМЕР_2, виданого 17 червня 2000 року
Кіровським відділом реєстрації актів
громадянського стану м. Донецька,
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 одружились 04.12.1993 року,
актовий запис № 1035.

У відповідності до відповіді
відділу державної реєстрації актів
цивільного стану Кіровського
районного управління юстиції у м.
Донецьку № 880/03-19 від 31.03.2014 року, 04.12.1993
року відділом був зареєстрований
актовий запис про шлюб на ім?я ОСОБА_3 та
ОСОБА_1.

Разом з цим, суду надано свідоцтво
про державну реєстрацію
(перереєстрацію) суб?єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1, що підтверджує
здійснення позивачкою підприємницької
діяльності на території України.

Крім того, суду надано
посвідчення водія серії НОМЕР_3 від
20.05.1994 року, видане ДАІ МВС УВС м.
Донецька на ім?я ОСОБА_1.

У відповідності до ч. 10 ст. 8 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду», органи приватизації,
органи місцевого самоврядування не
мають права відмовити мешканцям
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках у приватизації займаного
ними житла, крім випадків, передбачених
законом.

При цьому суду не надано будь якого
рішення про відмову позивачці у
приватизації спірної квартири.

За таких обставин, приймаючи до уваги
той факт, що ОСОБА_1 на час приватизації
являлась членом сім?ї ОСОБА_3, постійно
проживала на території України, а
також була зареєстрована у спірній
квартирі, суд вважає за необхідне
визнати незаконним Розпорядження № 8651
від 17 липня 1998 року Представництва
фонду державного майна України в м.
Донецьку про передачу у спільну
часткову власність житлової квартири
АДРЕСА_1 особам: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5 а
також визнати недійсним свідоцтво про
право власності на житло № 8651 від 17
липня 1998 року на квартиру АДРЕСА_1
видане Представництвом фонду
державного майна України в м. Донецьку.

На підставі викладеного,
керуючись Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», «Положення про порядок
передачі квартир (будинків) у власність
громадян», ст. ст. 18,90, 94, 104-107 КАС
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
комунальних ресурсів Донецької
міської ради, Комунального
комерційного підприємства Донецької
міської ради «Бюро приватизації та
обміну житлового фонду», треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_5 «про визнання недійсним
розпорядження та свідоцтва про право
власності на квартиру» - задовольнити.

Визнати незаконним Розпорядження № 8651
від 17 липня 1998 року Представництва
фонду державного майна України в м.
Донецьку про передачу у спільну
часткову власність житлової квартири
АДРЕСА_1 особам: ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло № 8651 від 17 липня 1998
року на квартиру АДРЕСА_1 видане
Представництвом фонду державного
майна України в м. Донецьку.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Кіровського
районного суд м. Донецька протягом 10
днів з дня її проголошення.

Суддя: