Справа № 824/1969/13-а
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 824/1969/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П.
Суддя-доповідач: Матохнюк Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

за участю:

секретаря судового засідання: Майданюк
Я.Л.

представника позивача (апелянта):
ОСОБА_2

представника відповідача (апелянта):
Пастуха В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційні скарги
Чернівецької митниці Міністерства
доходів та зборів України, ОСОБА_4 на
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_4 до Чернівецької митниці
Міністерства доходів та зборів України
про стягнення середньомісячної
заробітної плати за час затримки
виконання рішення суду, перерахунок та
виплату компенсації за невикористану
щорічну відпустку , -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2013 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з адміністративним позовом до
Чернівецької митниці Міністерства
доходів та зборів України про
стягнення з відповідача на користь
позивача середній заробіток за час
вимушеного прогулу при затримці
виконання рішення суду про поновлення
на роботі за період з 20 червня 2012 року
по 10 червня 2013 року та зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
доплату за 62 дні компенсації за
невикористану щорічну відпустку.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 06 лютого 2014
року адміністративний позов
задоволено частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням
позивач та відповідач подали
апеляційні скарги, в яких позивач
просить змінити постанову суду першої
інстанції, а відповідач просить
скасувати вказану постанову та
постановити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник
позивача (апелянта) апеляційну скаргу
позивача підтримав та просив її
задовольнити, а про задоволення
апеляційної скарги відповідача
заперечив, посилаючись на її
безпідставність та не обґрунтованість.

Представник відповідача (апелянта)
апеляційну скаргу відповідача
підтримав та просив її задовольнити, а
про задоволення апеляційної скарги
позивача заперечив, посилаючись на її
безпідставність та не обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційних
скарг наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
згідно постанови Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 19 червня 2012 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_4 до Державної митної
служби України, Чернівецької обласної
митниці, т.в.о. Голови Державної митної
служби України Дериволкова С.Д. про
скасування наказу, поновлення на
роботі та стягнення заробітку за час
вимушеного прогулу. Визнано незаконним
та скасовано наказ т.в.о. голови
Державної митної служби України від 25
січня 2012 року №107-к в частині
припинення з 26 січня 2012 року
перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_4 - провідного
інспектора митного поста "Росошани"
Чернівецької обласної митниці;
поновлено його з 26 січня 2012 року на
вказаній посаді; зобов'язано
Чернівецьку обласну митницю
нарахувати та виплатити ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 26 січня 2012 року по 19 червня 2012
року.

Так, на виконання вказаної постанови
Державна митна служба України 10 червня
2013 року видала наказ №968-к про
скасування наказу Державної митної
служби України від 25 січня 2012 року
№107-к в частині припинення 26 січня 2012
року перебування на державній службі в
митних органах ОСОБА_4 - провідного
інспектора митного поста "Росошани"
Чернівецької обласної митниці та про
поновлення ОСОБА_4 на посаді провідного
інспектора митного поста "Росошани"
Чернівецької обласної митниці з 26
січня 2012 року.

Вказаний наказ оголошено наказом
Чернівецької обласної митниці від 11
червня 2013 року №301-к, в якому зазначено
і про те, що ОСОБА_4 вважати таким, що
приступив до виконання обов'язків
провідного інспектора митного поста
"Росошани" Чернівецької обласної
митниці з 11 червня 2013 року з посадовим
окладом згідно штатного розпису
митниці.

14 серпня 2013 року позивач звернувся до
Чернівецької митниці Міндоходів із
заявою щодо виплати середньомісячної
заробітної плати за час затримки
виконання рішення суду про поновлення
на роботі з 20 червня 2012 року по 10 червня
2013 року, однак у задоволенні даної
заяви відповідач відмовив.

Вказані обставини слугували підставою
для звернення позивача до суду з даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачем тривалий час не було
виконано рішення суду щодо поновлення
на посаді позивача, а відтак позовна
вимога про стягнення середнього
заробітку за час затримки є
обґрунтованою. При цьому, суд першої
інстанції дійшов висновку про
необґрунтованість позовних вимог про
зобов'язання відповідача провести
перерахунок та доплату за 62 дні
компенсації за невикористану щорічну
відпустку, оскільки компенсації за час
вимушеного прогулу згідно чинного
законодавства не передбачена.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

При цьому, згідно ст. 256 КАС України
негайно виконуються постанови суду про
поновлення на посаді у відносинах
публічної служби та присудження
виплати заробітної плати, іншого
грошового утримання у відносинах
публічної служби у межах суми
стягнення за один місяць.

Також, ч. 5 ст. 235 Кодексу законів про
працю України (Кзпп України)
передбачено, що рішення про поновлення
на роботі незаконно звільненого або
переведеного на іншу роботу
працівника, прийняте органом, який
розглядає трудовий спір, підлягає
негайному виконанню.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України у разі
затримки власником або уповноваженим
ним органом виконання рішення органу,
який розглядав трудовий спір про
поновлення на роботі незаконно
звільненого або переведеного на іншу
роботу працівника, цей орган виносить
ухвалу про виплату йому середнього
заробітку або різниці в заробітку за
час затримки.

Враховуючи вищенаведене, відповідач
повинен був негайно виконати постанову
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 19 червня 2012
року в частині поновлення ОСОБА_4 на
роботі та виплаті йому заробітної
плати у межах суми стягнення за один
місяць.

Проте, оскільки позивача було
поновлено на роботі лише наказом від 10
червня 2013 року №968-к, а до роботи він
приступив 11 червня 2013 року згідно
наказу від 11 червня 2013 року №301-к, то
період з 20 червня 2012 року по 10 червня 2013
року є часом затримки в поновленні
ОСОБА_4 на роботі в митних органах за
судовим рішенням.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про обґрунтованість підстав
для задоволення позовних в частині
стягнення з відповідача середнього
заробітку за час затримки виконання
рішення суду про поновлення на роботі з
20 червня 2012 року по 10 червня 2013 року у
розмірі 54659 грн. 54 коп., за виключенням
обов'язкових податків та зборів.

Також, колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині зобов'язання
відповідача провести перерахунок та
доплату за 62 дні компенсації за
невикористану щорічну відпустку, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 82 КЗпП України до
стажу роботи, що дає право на щорічну
основну відпустку, зараховуються час,
коли працівник фактично не працював,
але за ним згідно з законодавством
зберігалися місце роботи (посада) та
заробітна плата повністю або частково
(в тому числі час оплаченого вимушеного
прогулу, спричиненого незаконним
звільненням або переведенням на іншу
роботу).

Тобто, вищевказана норма визначає лише
час, який зараховується до стажу
роботи, що дає право на щорічну основну
відпустку, але не передбачає права на
отримання грошової компенсації за дні
невикористаної щорічної відпустки в
період оплаченого вимушеного прогулу,
спричиненого незаконним звільненням.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання апелянта - ОСОБА_4 на Порядок
обчислення середньої заробітної плати,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 08 лютого 1995 року
№100, оскільки зазначений підзаконний
нормативно-правовий акт регулює лише
питання щодо обчислення середньої
заробітної плати працівникам у
визначених випадках і не передбачає
обов'язку власника або уповноваженого
ним органу здійснювати перерахунок та
доплату компенсації за дні
невикористаної щорічної відпустки в
період вимушеного прогулу, що виник у
зв'язку з невиконанням роботодавцем
рішення суду про поновлення на роботі.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі викладеного та приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції при
ухваленні оскаржуваної постанови
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, надав
їм належну оцінку, та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, висновки суду
відповідають обставинам справи, а тому
підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційні скарги Чернівецької
митниці Міністерства доходів та зборів
України, ОСОБА_4, - залишити без
задоволення, а постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від 06
лютого 2014 року, - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 квітня 2014 року .

Головуючий
Матохнюк Д.Б.

Судді
Гонтарук В. М.

Біла Л.М.