Справа № 617/351/12
Суддя: Ситников О.Ф.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/62709/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Ситникова О.Ф., (суддя-доповідач),

Весельської Т.Ф.,

Малиніна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_4 до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області про скасування постанов за
касаційною скаргою Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області на постанову
Народицького районного суду
Житомирської області від 04 травня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до Народицького
районного суду Житомирської області з
адміністративним позовом, в якому
просив визнати неправомірними дії
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області щодо повернення
виконавчого листа по справі № 2а-3243/09,
виданого 17.12.2009 року, визнати
неправомірною і скасувати постанову
від 29.02.2012 року про повернення
вказаного виконавчого документа (ВП №
16628981), а також зобов'язати відповідача
відновити виконавче провадження.

Постановою Народицького районного
суду Житомирської області від 04 травня
2012 року адміністративний позов
задоволено.

Ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 12 вересня
2012 року постанову Народицького
районного суду Житомирської області
від 04 травня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою
Народицького районного суду
Житомирської області від 04 травня 2012
року та ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року, Відділ
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області звернувся до
суду з касаційною скаргою, в який
просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та ухвалити нове,
яким відмовити у задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення незаконних судових рішень.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів, в межах ст. 220
КАС України, дійшла висновку про
залишення касаційної скарги без
задоволення з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлені наступні обставини.

22.12.2009 року по виконавчому листу
Народицького районного суду №2-а- 3243/08
від 17.12.2009р. відповідно до статей 3, 18, 20,
24 Закону України "Про виконавче
провадження" відкрито виконавче
провадження щодо стягнення з
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації на користь
позивача 16621,12 грн. коштів по виплатах
передбачених статтею 39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період
з 1.01.2009 року по 30.09.2009 року та надано
7-денний строк для добровільного
виконання постанови.

Копія постанови про відкриття
виконавчого провадження від 22.12.2009р.
була направлена сторонам виконавчого
провадження, однак, у встановлений для
добровільного виконання строк
боржником рішення суду не виконано.

Державним виконавцем впродовж 2009-2011
років вживалися заходи щодо виконання
судового рішення, зокрема, перевірки
майнового стану боржника та звернення
стягнення на майно (грошові кошти).

Так, державним виконавцем на виконання
вимог Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або бюджетних
установ затвердженого постановою КМУ
№ 845 від 03.08.2011 - 03.10.2011 року 8.02.2012 року до
УДК у Овруцькому районі було
направлено платіжну вимогу №3794 від
3.02.2012 року для стягнення коштів з
рахунків боржника, на які накладено
арешт по виконавчому листу
Народицького районного суду № 2-а-3243/09
від 17.12.2009 на користь ОСОБА_4, яка 16.02.2012
року повернута без виконання.

Державним виконавцем 12.02.2012 року до
Управління Державного казначейства
України у Овруцькому районі
направлявся запит про надання
інформації про наявність рахунків з
яких здійснюється фінансування виплат
передбачених ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" у відповіді
на який були зазначені відповідні
рахунки відповідача.

17.02.10.2012 року направлено запит до УДКУ у
Овруцькому районі та боржнику щодо
фінансування заборгованості по
рішеннях суду на 2012 рік стосовно
наявності передбаченого фінансування
заборгованості по рішеннях суду на
поточний 2012 рік за статтями 30, 37, 39, 48, 50,
51, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

В ході примусового виконання судового
рішення було встановлено , що боржник
не має можливості виконати рішення
суду у зв'язку із відсутністю
кошторисних призначень на 2012 рік, та
іншого майна на яке можливо звернути
стягнення відповідно до закону на
виконання рішення суду на користь
стягувача.

20.02.2012 року державним виконавцем були
складені відповідні акти про
відсутність майна, на яке може бути
звернено стягнення.

29.02.2012року було винесено постанову про
повернення виконавчого листа
стягувачу на підставі ч.2 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження" в
зв'язку з відсутністю майна на яке може
бути звернено стягнення, а здійснені
заходи щодо розшуку майна виявились
безрезультатними.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, дійшли
висновку про неправомірність дій
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Житомирській області, оскільки
відповідачем не вжито всіх заходів при
виконанні постанови Народицького
районного суду Житомирської області
від 01.12.2009 року, які передбачені Законом
України "Про виконавче провадження" та
передчасно повернуто виконавчий лист
№ 2а-3243/09

З таким висновком суду погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, з
огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначено Законом України «Про
виконавче провадження».

Згідно з пунктом 11 частини 1 статті 49
Закону України «Про виконавче
провадження» визначено, що виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 75 Закону
України «Про виконавче провадження» у
paзi, якщо виконати рішення без участі
боржника неможливо, державний
виконавець накладає на боржника штраф
відповідно до статті 89 цього Закону та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно iз законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
i повертає виконавчий документ до суду
чи іншого органу (посадової особи), що
його видав.

В силу положень частини 1 статті 89
Закону України «Про виконавче
провадження» (у редакцій чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) У разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно i в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, дії державного виконавця є
протиправними, оскільки ним не були
виконані усі дії, що передбачені
законом та передують винесенню
постанови про закінчення виконавчого
провадження. Відтак, постанова про
повернення виконавчого листа винесена
відповідачем передчасно, без
врахування всіх обставин у справі, а
тому підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування,
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 5 статті 124 Конституції
України передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України i є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно з частиною 1
статті 255 Кодексу адміністративного
судочинства України постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб i підлягає
виконанню на всій території України.

При цьому слід зазначити, що
відсутність коштів на виконання
рішення суду, не є підставою для
повернення виконавчого листа на
підставі наступного.

Відповідно до частини 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини» суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Європейський суд з прав людини в пункті
74 рішення у справі «Іммобільяре Саффі
проти Італії» зазначив, що орган
державної влади не має права
посилатися на брак коштів на
виправдання неспроможності виконати
судове рішення про виплату боргу.

В той же час, статтею 6 Конвенції
передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті
40 рішення у справі «Горнсбі проти
Греції» від 19 березня 1997 року зазначив,
що право на суд було б ілюзорним, якби
національна правова система
Договірної держави допускала
невиконання остаточного та
обов'язкового судового рішення на
шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий)
орган відмовляється виконувати, не
виконує чи затягує виконання судового
рішення, то передбачені статтею 6
гарантії, які забезпечуються стороні
на етапі судового розгляду справи,
фактично втрачають свій сенс (рішення у
справі «Піалопулос та інші проти
Греції» від 15 березня 2001 року, пункт 68).

Виходячи з вищезазначеного, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України, вважає, що постанова
Народицького районного суду
Житомирської області від 04 травня 2012
року та ухвала Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року, ґрунтуються на
вірно встановлених фактичних
обставинах справи, яким дана належна
юридична оцінка, правильно застосовані
норми матеріального права, що
регулюють спірні правовідносини, та не
допущено порушень процесуального
закону, які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи, доводи викладені в касаційній
скарзі не спростовують висновків суду,
тому підстави для скасування або зміни
рішень відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 231 КАС
України суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Житомирській
області залишити без задоволення, а
постанову Народицького районного суду
Житомирської області від 04 травня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 12 вересня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Судді О.Ф.
Ситников

Т.Ф.
Весельська

В.В. Малинін