Справа № 199/8087/13-а
Суддя: Спаї В. В.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8087/13-а
ПОСТАНОВА

іменем України

„09" вересня 2013 року

Амур-Нижньодніпровський районний
суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Спаї В.В.,

секретар - Шахназарян М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до інспектора РДПС ДАІ ДМУ
ГУМВС України в Дніпропетровській
області Нагорного Миколи
Олександровича про скасування
постанови у справі про
адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із цим
позовом, в його обґрунтування
посилаючись на те, що постановою
відповідача від 15.07.2013 р. її було
притягнуто до відповідальності за ч. 2
ст. 122 КУпАП за наступних обставин:
15.07.2013 р. о 19.40 год., керуючи а/м «Нісан»
р/н НОМЕР_1, ОСОБА_1, повертаючи ліворуч
з вул. Миронова на вул. Набережна
Леніна у м. Дніпропетровську, не надала
перевагу в русі пішоходам, які
проходили проїзну частину дороги, на
яку вона повертала. Посилаючись у
позові на те, що порушення з його боку
Правил дорожнього руху не відбувалося,
у позові й заявлено вимогу про
скасування постанови.

У судове засідання позивач не
з'явився, водночас, надав до суду заяву
про розгляд справи у його відсутності
через зайнятість на роботі та просив
суд позов задовольнити повністю.

Відповідач - інспектор ДПС не
скористався правом брати участь у
судових засіданнях, надав заяву про
розгляд справи у його відсутності,
просив суд відмовити в задоволенні
позову, посилаючись на правомірність
своїх дій.

Суд, врахувавши заяви сторін та
дослідивши докази, дійшов до висновку
про наявність підстав для задоволення
позову повністю, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП
завданнями провадження в справах про
адміністративні правопорушення є:
своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи,
вирішення її в точній відповідності з
законом, забезпечення виконання
винесеної постанови, а також виявлення
причин та умов, що сприяють вчиненню
адміністративних правопорушень,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі додержання
законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, чи є обставини, що
пом'якшують і обтяжують
відповідальність, чи заподіяно майнову
шкоду, чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу, а
також з'ясувати інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Утім за результатами
розгляду справи на порушення ст.ст. 245,
280 КУпАП інспектор помилково дійшов до
висновку про наявність підстав для
притягнення особи до відповідальності
за КУпАП.

Дійсно, диспозицією статті ч. 2 ст. 122
КУпАП встановлена відповідальність за
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть,
зупинок транспортних засобів
загального користування, проїзд на
заборонний сигнал світлофора або жест
регулювальника, ненадання переваги в
русі маршрутним транспортним засобам,
порушення правил обгону і зустрічного
роз'їзду, безпечної дистанції або
інтервалу, розташування транспортних
засобів на проїзній частині, порушення
правил руху автомагістралями,
користування зовнішніми
освітлювальними приладами або
попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання з порушенням вимог
відповідних стандартів, користування
водієм під час руху транспортного
засобу засобами зв'язку, не обладнаними
технічними пристроями, що дозволяють
вести перемови без допомоги рук (за
винятком водіїв оперативних
транспортних засобів під час виконання
ними невідкладного службового
завдання), а так само порушення правил
навчальної їзди.

Разом з тим, орган (посадова особа)
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом і
правосвідомістю, якими, тобто доказами,
є будь-які фактичні дані, на основі яких
у визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, протоколом про
вилучення речей і документів, а також
іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Утім, як було встановлено судом, під
час складання та винесення постанови
позивач за цим позовом заперечував
проти вчинення ним проступку, про що
власноруч зазначив у протоколі, утім
зазначене суб'єктом владних
повноважень перевірено та враховано
при прийнятті оспорюваного рішення не
було; при винесенні оспорюваної
постанови суб'єктом владних
повноважень не було зібрано жодних
доказів (ст. 251 КУаАП), які би
спростовували заперечення позивача, як
й не зібрано доказів на підтвердження
вчинення порушення. Отже, з огляду на
вищевикладене та зважаючи на положення
ст. 62 Конституції України, відповідно
до якої усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь, а
обвинувачення не може ґрунтуватися на
припущеннях, суд в цій постанові
зазначає, що ці сумніви не можуть бути
усунені, адже джерела отримання
доказів вичерпані тощо.

Разом з тим, суд у цій справі,
оцінюючи дії відповідача, як суб'єкта
владних повноважень, зазначає, що на
виконання ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, та виходить з засад ч.
3 ст. 2 КАС України та зазначає, що ці дії
не були вчинені відповідачем із
дотриманням добросовісності,
розсудливості, неупередженості,
обґрунтованості, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії),
відповідач не виконав свій
процесуальний обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, який на
виконання ч. 2 ст. 71 КАС покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, тому
постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 7-9, 11-12, 17, 158-163, 167
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1
задовольнити повністю.

Скасувати постанову інспектора
РДПС ДАІ ДМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області Нагорного
Миколи Олександровича від 15.07.2013 р.
серії АА2 №181551 про притягнення
ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 2
ст. 122 КУпАП.

Рішення суду є остаточним и
оскарженню не підлягає.

Суддя