Справа № 1617/2а-5955/11
Суддя: Зеленський В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р.Справа № 1617/2а-5955/11Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Зеленського В.В.

Суддів: П'янової Я.В. , Чалого І.С.

розглянувши у порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області на
постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 14.11.2011р. по
справі № 1617/2а-5955/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області

про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

27.10.2011 року позивач, ОСОБА_1, звернувся
до суду з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області, в
якому просив:

- визнати діяння Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
щодо нарахування 10300 грн. щорічної
допомоги на оздоровлення за період
часу з 2008 року до 2010 року протиправними;

- зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
здійснити перерахунок та нарахування
десять тисяч тридцять грн. щорічної
допомоги на оздоровлення за період з 2008
року по 2010 року в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат із
застосуванням розміру мінімальної
заробітної плати на момент проведення
виплат та з урахуванням проведених
виплат.

Судом першої інстанції справу
розглянуто в порядку скороченого
провадження.

Постановою Лохвицького районного суду
Полтавської області від 14.11.11 року
позовні вимоги задоволено частково.

Визнано діяння Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
щодо відмови нарахування ОСОБА_1
компенсації на оздоровлення -
протиправними.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
здійснити перерахунок ОСОБА_1 і
нарахувати щорічну державну допомогу
на оздоровлення як учаснику ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
за період часу з 2009 року по 2010 рік
включно відповідно до норм ст. 48 Закону
України Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі п'яти
мінімальних заробітних плат, яка
встановлена на момент проведення
виплат з урахуванням фактично
виплачених сум.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі відповідач
просить оскаржувану постанову
скасувати та відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області посилається на порушення судом
першої інстанції приписів Законів
України про Державний бюджет України,
ст. 99, 100 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши в межах
апеляційної скарги рішення суду першої
інстанції, дослідивши матеріали
справи, вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив з незаконності дій
відповідача з приводу нарахування та
виплати позивачеві щорічної допомоги
на оздоровлення за 2009, 2010 роки.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
захисту прав позивача на отримання
щорічної допомоги на оздоровлення за
2009, 2010 роки.

Колегія суддів не погоджується з даним
висновком суду першої інстанції та
вважає постанову Лохвицького
районного суду Полтавської області від
14.11.11 року такою, що постановлена з
порушенням норм процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
справи, виходячи з наступного.

Колегія суддів зауважує, що у
відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод і
інтересів фізичних осіб, прав і
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Тобто чинне законодавство обмежує
звернення до суду за захистом прав,
свобод та інтересів. Це, насамперед,
обумовлено специфікою спорів, які
розглядаються в порядку
адміністративного судочинства, а
запровадження таких строків
обумовлене досягненням юридичної
визначеності у публічно-правових
відносинах. Ці строки обмежують час,
протягом якого такі правовідносини
можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
"Стаббігс на інші проти
Великобританії", справа "Девеер проти
Бельгії").

Як вбачається з приписів частин 2, 3 ст. 99
КАС України строк звернення до суду,
якщо не встановлено інше, обчислюється
з дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судом
першої інстанції строку звернення до
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи необхідно з'ясувати,
яким саме рішенням, дією чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень порушені права цієї особи,
коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 27.10.2011 року із
вимогами щодо захисту його порушених
прав, що мали місце в 2009, 2010 роках.

Щорічну допомогу на оздоровлення
позивач отримав за 2009 рік - 2009 року, за
2010 рік - 2010 року.

При цьому колегія суддів зазначає, що
зазначені виплати щорічної грошової
допомоги на оздоровлення здійснюються
щороку та мають разовий характер. Таким
чином право особи на їх отримання та
обов'язок органів соціального захисту
населення здійснити такі виплати
припиняються з моменту виплати певних
сум, а тому після отримання щорічної
допомоги на оздоровлення в неналежному
розмірі позивач мав змогу звернутись
до суду за захистом своїх прав.

Враховуючи дату звернення до суду з
адміністративним позовом,
шестимісячний строк для звернення до
суду, колегія суддів зазначає, що права
позивача підлягають захисту з 27.04.2011
року.

Відповідно до ч.1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений
законом, може бути поновлений судом за
наявності поважних причин його
пропуску (ч.1 ст.102 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

Однак позивачем до суду першої
інстанції не було надано доказів
поважності пропуску строку для
звернення до адміністративного суду з
позовом щодо зобов`язання здійснити
перерахунок та виплату щорічної
допомоги на оздоровлення за 2009, 2010
роки.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для поновлення позивачеві
строку звернення до суду за захистом
своїх прав за 2009, 2010 роки.

У відповідності до ст. 159 КАС України
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотримання
норм процесуального права.

Таким чином, внаслідок неправильного
застосування норм ч. 2 ст. 99 КАС України
постанова суду першої інстанції не
може бути визнана законною, а тому
підлягає скасуванню, а позов згідно
приписів ст. 100 КАС України - залишенню
без розгляду.

У відповідності до ст. 198 КАС України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції,
серед іншого, має право скасувати
постанову суду і залишити позовну
заяву без розгляду.

Отже, колегія суддів дійшла висновку,
що рішення суду першої інстанції через
порушення ним норм процесуального
права, які призвели до ухвалення
неправильного рішення, підлягає
скасуванню, а позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Лохвицької районної
державної адміністрації Полтавської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії -
залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197, п. 4 ч. 1 ст.
198, ст. ст. 203, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області
задовольнити частково.

Постанову Лохвицького районного суду
Полтавської області від 14.11.11 року по
справі № 1617/2а-5955/11 скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Лохвицької районної державної
адміністрації Полтавської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Зеленський В.В.Судді
П’янова Я.В. Чалий І.С.