Справа № 2а/0570/23327/11
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/32143/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України в
Донецькій області до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"СоюзПромінвестДонбас" про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії за
касаційною скаргою Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 21
січня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 11 квітня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, третя особа - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"СоюзПромінвестДонбас" про визнання
бездіяльності протиправною та
зобов'язання вчинити певні дії.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2012
року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року апеляційну скаргу відповідача
залишено без задоволення, постанову
суду першої інстанції залишено без
змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Донецькій області та
товариством з обмеженою
відповідальністю
«СоюзПромінвестДонбас» було укладено
договір оренди № 4/2006 від 10 листопада 2006
року на державне майно - цілісний
майновий комплекс «Шахта «Східна», що
знаходиться за адресою: Донецька
область, Шахтарський район, селище
Стрюкове.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 16 липня 2008 року
по справі № 8/75пд договір оренди № 4/2006
від 10 листопада 2006 року було розірвано.
Постановою Вищого господарського суду
України від 27 листопада 2008 року вказане
рішення суду залишено без змін.

Рішенням Господарського суду
Донецької області від 21 січня 2009 року
по справі № 33/168пд позовні вимоги
Регіонального відділення Фонду
держмайна України по Донецькій області
до ТОВ «СоюзПромінвестДонбас» щодо
повернення з оренди державного майна -
цілісного майнового комплексу «Шахта
«Східна» задоволено у повному обсязі.

Позивач неодноразово листами № 06-02-6780
від 18 серпня 2008 року, № 06-02-11584 від 29
грудня 2008 року, № 07-06-02-00048 від 13 січня 2010
року, № 07-06-02-03443 від 30 березня 2010 року, №
07-06-02-09920 від 08 вересня 2010 року, №
07-06-02-00569 від 20 січня 2011 року, № 07-06-02-03952
від 11 квітня 2011 року, № 07-06-02-05272 від 12
травня 2011 року, № 07-06-02-06190 від 03 червня
2011 року, № 07-06-02-07560 від 19 липня 2011 року,
№ 07-06-02-08473 від 17 серпня 2011 року та №
07-06-02-09022 від 06 вересня 2011 року звертався
до Міністерства вугільної
промисловості України та у подальшому
до Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України з
питання повернення до сфери управління
державного майна - цілісного майнового
комплексу «Шахта «Східна».

Міністерство вугільної промисловості
України, листами від 11 березня 2010 року
№ 122/01/02-02 та від 30 березня 2011 року №
665/06/02-02 повідомило, що не може прийняти
до сфери свого управління відповідне
державне майно і пропонує позивачу
прийняти інше рішення щодо подальшого
використання (передачі в оренду) або
приватизації цього майна.

Організаційні відносини, пов'язані з
передачею в оренду майна державних
підприємств, установ та організацій та
іншого окремого індивідуально
визначеного майна, що перебуває в
державній та комунальній власності,
підприємств, заснованих на майні,
врегульовані нормами Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна».

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті
27 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна», у
разі, зокрема, розірвання договору
оренди цілісного майнового комплексу
підприємства, його структурного
підрозділу орендар за згодою
орендодавця передає об'єкт оренди
органу, який до укладення договору
оренди здійснював повноваження з
управління відповідним майном.
Зазначений орган або його
правонаступник зобов'язаний протягом
тридцяти днів прийняти об'єкт оренди в
своє управління.

На випадки повернення орендодавцю
орендованих цілісних майнових
комплексів державних підприємств і
організацій та їхніх структурних
підрозділів після припинення
(внаслідок закінчення строку) договору
оренди, розірвання договору оренди за
погодженням сторін або за рішенням
суду чи арбітражного суду, поширюється
Порядок повернення орендованих
цілісних майнових комплексів
державних підприємств після
припинення або розірвання договору
оренди, затверджений наказом Фонду
державного майна України від 07 серпня
1997 року N 847, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
1997 року за N 446/2250.

До укладання договору оренди спірного
майна, воно знаходилося в управлінні
Міністерства вугільної промисловості
України, правонаступником якого є
відповідач.

Після розірвання договору оренди
відповідач, виходячи із приписів
діючого законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, зобов'язаний
затвердити акт інвентаризації майна та
прийняти його до свого управління
протягом 30 днів.

Зі справи вбачається, що зведений акт
інвентаризації листом Регіонального
відділення Фонду державного майна по
Донецькій області від 17 серпня 2011 року
№ 07-06-02-08473 направлений для погодження
Міністерству енергетики та вугільної
промисловості України. Водночас
Міненерговугілля України листом від 26
серпня 2011 року № 03/12-3152 повернуло
непогоджений зведений акт
інвентаризації та запропонувало
регіональному відділенню затвердити
зведений акт інвентаризації, після
чого повернеться до розгляду питання
прийняття об'єкту оренди у своє
управління в порядку, встановленого
чинним законодавством.

Регіональне управління затвердило
зведений акт інвентаризації та листом
від 06 вересня 2011 року № 07-06-02-09022
повторно направило для погодження
Міненерговугіллю України, який листом
від 23 вересня 2011 року № 2/12-2241
повернуло непогоджений зведений акт
інвентаризації та запропонувало
орендарю привести майно, яке було
передано йому у користування, до
робочого стану, після чого повернеться
до розгляду питання прийняття об'єкту
оренди в своє управління в порядку,
встановленому чинним законодавством.

Згідно пункту 22 Порядку повернення
орендованих цілісних майнових
комплексів державних підприємств
після припинення або розірвання
договору оренди, затверджений наказом
Фонду державного майна України від 07
серпня 1997 року N 847, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 25 вересня
1997 року за N 446/2250, у разі відсутності
згоди органу управління відповідним
державним майном на прийняття майна до
сфери свого управління, орендодавець
за поданням зазначеного органу може
прийняти інше рішення щодо подальшого
використання або приватизації цього
майна у порядку, визначеному чинним
законодавством.

Таким чином, ухвалюючи рішення, суд
дійшов обґрунтованого висновку про те,
що не передбачене право органу
управління державним майном
відмовлятися від прийняття майна в
своє управління, і встановлено право
орендодавця за поданням такого органу
прийняття рішення щодо подальшого
використання майна.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України залишити без задоволення,
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 21 січня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 11 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді