Справа № 818/9056/13-а
Суддя: О.М. Кунець
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2014 р.
Справа № 818/9056/13-a

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Кунець О.М.

за участю секретаря судового засідання
- Токар Ю.В.,

представника позивача - Кліменко С.В.,

представника відповідача - Сороколіт
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Суми
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вибір Регіон" до
Сумської митниці Міндоходів про
скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вибір Регіон» (далі -
позивач) звернувся до суду з
адміністративним позовом в якому
просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення Сумської митниці Міндоходів
(далі - відповідач) про коригування
митної вартості товарів № 805130000/2013/000205/1
від 18 грудня 2013 року;

- визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
805130000/2013/00215 від 18 грудня 2013 року.

В обґрунтування своєї правової позиції
по даній справі позивач посилається на
наступне:

21.10.2013р. між ТОВ «Вибір Регіон» та DSM
Nutritional Products SP. Z о.о. (Польща) був
укладений контракт № UA-014-2013 на
поставку ензимів, каротиноїдів,
вітамінів та амінокислот.

16.12.2013р. позивач подав до Сумської
митниці Міндоходів пакет документів
для митного оформлення товару. Митна
вартість товару була визначена
позивачем за першим методом, який
визначений ст. 57 Митного кодексу
України - виходячи із ціни контракту.

16.12.2013р. відповідач надіслав на адресу
позивача електронний запит щодо
надання додаткових документів для
підтвердження вартості товару. Однак,
на вищезазначений запит митниці
товариством будь-які документи не
надавались, оскільки, як стверджує
позивач, ТОВ «Вибір Регіон» подав до
Сумської митниці Міндоходів абсолютно
всі обов'язкові документи які
підтверджували вартість товару та
надали змогу визначити вартість товару
за першим (основним) методом. Всупереч
цьому, на переконання позивача,
відповідач прийняв неправомірне
рішення про коригування митної
вартості товарів та картку відмови,
зовсім не обгрунтувавши, чому надані зі
сторони ТОВ «Вибір Регіон» не можуть
бути прийняті для підтвердження
вартості товару.

Крім того, позивач просить суд
врахувати, що відповідачем недотримана
процедура здійснення консультацій між
митним органом та декларантом при
застосуванні другорядних методів. Так,
в порушення ст..57 Митного кодексу
України відповідачем , замість
проведення декількох консультацій,
було проведено лише одну консультацію.

В судовому засіданні представник
позивача у повному обсязі підтримав
позовні вимоги та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував та просив суд
відмовити позивачу у задоволенні
позовних вимог з урахуванням обставин,
викладених митницею у письмовому
запереченні (а.с.57-60). Зокрема,
відповідач просив суд врахувати, що
відповідно до частини 2 статті 53
Митного кодексу України банківський
платіжний документ, що стосується
оцінюваного товару є одним із основним
документів, що надається митному
органу для підтвердження числових
значень складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості. Однак, банківський
платіжний документ ТОВ «Вибір Регіон»
на момент митного оформлення товару не
надавався, про це свідчить відсутність
даного документа в графі 44 митної
декларації.

Враховуючи той факт, що під час митного
оформлення декларантом не були подані
всі документи на підтвердження
числового значення складових митної
вартості товарів, а саме банківський
платіжний документ, митний орган мав
всі підстави на затребування
додаткових документів від Позивача.

Однак, додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості декларантом надано не було.
Декларантом було надіслано електронне
повідомлення в якому зазначалося, що
«для підтвердження митної вартості за
МД №805130000/2013/016126 від 16.12.2013р. додаткові
документи надати немає можливості».

При цьому, відповідач зазначив, що в
базі Єдиної автоматизованої
інформаційної системи Держмитслужби
України (ЄАІС Держмитслужби України)
існує інформація про те, що раніше
подібний товар було задекларовано ТОВ
«Вибір Регіон» за іншою МД
(№401090000/2013/21125 від 10.10.2013р.) за більшою
вартістю.

З урахуванням викладеного, митним
органом було застосовано другорядний
метод визначення митної вартості
(резервний) на підставі цінової
інформації щодо імпортних операцій
ЄАІС Держмитслужби України МД
№401090000/2013/21125 від 10.10.2013р. здійснив
коригування митної вартості товарів.

Таким чином, відповідач вважає, що
відсутні правові підстави для
скасування рішення Сумської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів № 805130000/2013/000205/1 від 18
грудня 2013 року та скасування картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення № 805130000/2013/00215
від 18 грудня 2013 року.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
наявні докази по справі, суд дійшов
висновку , що вимоги позивача не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного:

Як свідчить з матеріалів справи, 21
жовтня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вибір
Регіон» («Покупець») та DSM Nutritional Products
Sр.Zо.о. (Польща) («Продавець») був
укладений контракт № UA-014-2013 (а.с.1214) на
поставку ензимів, каротиноїдів,
вітамінів та амінокислот (далі - товар).

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2. та 2.3.
зазначеного Договору, товар
потставляється на умовах СІР-Суми,
Україна («Інкотермс» в редакції 2010
року) автомобільним транспортом на
підставі замовлення Покупця. Датою
поставки вважається дата вказана у
інвойсі. Строк постачання товару
складає 14 календарних днів з моменту
отримання попередньої оплати на
рахунок Продавця - за відповідну окрему
партію.

16 грудня 2013 року позивач подав до
Сумської митниці Міндоходів митну
декларацію №805130000/2013/016126 в режимі «IM
40ДЕ» на товари:

• Вітамін РОВІМІКС Е-50 Адсорбейт (ROVIMIX
Е-50 ADSORBATE),

• Вітамін РОВІМІКС КАЛПАН (ROVIMIX С ALP AN),

• Вітамін РОВІМІКС НІАЦИН (ROVIMIX NIACIN),

• Вітамін РОВІМІКС ДЗ 500 (ROVIMIX D3 500),

• Вітамін РОВІМІКС В2 80-SD (ROVIMIX В2 80-SD).

Крім цього, до митної декларації
позивачем було надано пакет документів
для митного оформлення товару. Митна
вартість товару була визначена
позивачем за першим методом, який
визначений ст. 57 Митного кодексу
України - виходячи із ціни контракту.

До пакету документів наданого
відповідачу для митного оформлення
товару входили:

- контракт № UA-014-2013 від 21.10.2013р.;

- CMR серія А №206337;

- інвойс № від 29.11.2013р.;

- пакувальний лист від 29.11.2013р.;

- ветеринарне свідоцтво ВРД-00 № 164180 від
10.12.2013р.;

- сертифікат про походження товару №
PL/MF/AK 0008823 від 29.11.2013р.;

- сертифікат про походження товару №
PL/MF/AK 0008824 від 29.11.2013р.;

- сертифікат про походження товару №
PL/MF/AK 0008826 від 29.11,2013р.;

- форма СУД для розміщення товарів на
тимчасове зберігання від 10.12.2013р.;

- митна декларація країни відправлення
товару № 13PL445040E0068037 від 05.12.2013р.

Крім цього, як стверджує позивач, до
вищезазначеного переліку документів
було також додано платіжне доручення в
іноземній валюті або банківських
металах № 1 від 21.11.2013р. (а.с.17).

Після опрацювання документів, 16 грудня
2013 року відповідач зробив електронний
запит (повідомлення) щодо надання
додаткових документів для
підтвердження вартості товару.

Відповідно до даного запиту відповідач
вимагав надати наступні додаткові
документи:

1) договір (контракт) з третіми особами,
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, майна вартість яких
визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прас-листи) виробника товару;

6) висновки про вартісні характеристики
товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

ТОВ «Вибір Регіон» додатково не надав
витребувані документи з посиланням на
те, що відповідач у своєму запиті не
конкретизував перелік необхідних
документів.

Після опрацювання повного пакету
документів, відповідачем було винесено
рішення про коригування митної
вартості товарів № 805130000/2013/000205/1 від
18.12.2013р. (а.с.31) згідно якого для деяких
товарів (в кількості 5 (п'яти)
найменувань) основний метод визначення
митної вартості товару не
застосовується, а митна вартість
ввезеного товару визначена з
використанням другорядного
(ґ-резервного) методу, за ціною
попередньої ВМД.

Підставою для визначення митної
вартості у зазначеному рішенні митниці
визначено наявність цінової
інформації щодо імпортних операцій
ЄАІС Держмитслужби.

Також, відповідачем була винесена
картка відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення №
805130000/2013/00215 від 18.12.2013р. (а.с.32-34). В даній
картці відмови відповідач зазначив, що
ТОВ «Вибір Регіон» повинно здійснити
заповнення та подання нової митної
декларації у відповідності з рішенням
про коригування митної вартості
товарів № 805130000/2013/000205/1 від 18.12.2013р.

Для недопущення припинення діяльності
підприємства та псування товару, що
призвело б до значних збитків, ТОВ
«Вибір Регіон» було прийняте рішення
про здійснення митного оформлення
товару відповідно до ціни визначеної
відповідачем, з наступним оскарженням
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог щодо скасування
вищезазначених рішень Сумської
митниці, суд виходить з наступного:

Відносини пов'язані зі справлянням
митних платежів регулюються Митним
кодексом України від 13.03.2012р. №4495-УІ.

Відповідно до ч.І, 2 ст. 318 Митного
кодексу України митному контролю
підлягають усі товари, транспортні
засоби комерційного призначення, які
переміщуються через митний кордон
України. Митний контроль здійснюється
виключно митними органами відповідно
до цього Кодексу та інших законів
України.

Згідно з частинами першою-третьою
статті 54 Митного кодексу України
контроль правильності визначення
митної вартості товарів здійснюється
митним органом під час проведення
митного контролю і митного оформлення
шляхом перевірки числового значення
заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), і здійснюється митним
органом шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу.

Згідно даних 16.12.2013 року декларантом
було подано до митного оформлення
митну декларацію №805130000/2013/016126 в режимі
«IM 40ДЕ» на товари, які зазначено вище.
Митна вартість за вищевказаною
декларацією визначалася декларантом
за першим методом визначення митної
вартості товарів (за ціною договору).

Під час митного оформлення товару був
опрацьований пакет документів та
встановлені певні розбіжності.

Так, поставка відповідного товару
здійснювалась за зовнішньоекономічним
контрактом № UA-014-2013 від 21.10.2013 року
укладеним Позивачем із «DSM Nutritional Products
Sp.z о.о., Польща».

Відповідно до п.2.2 та п.2.3., частини 2
контракту № UA-014-2013 «Датою поставки
вважається дата вказана у інвойсі.
Строк постачання товару складає 14
календарних днів з моменту отримання
попередньої оплати на рахунок Продавця
- за відповідну окрему партію».

В п. 5.3. частини 5 контракту
зазначається, що «оплата кожної партії
товару здійснюється Покупцем на
підставі рахунку-фактури Продавця кг
умовах 100 % попередньої оплати вартості
кожної окремої партії товару».

Під час митного оформлення товару
Позивачем надавався рахунок - фактура
№ від 29.11.2013 до контракту № UA-014-2013
від 21.10.2013р., що передбачено в графі 44
митної декларації №805130000/2013/016126.

Отже, відповідно до умов контракту №
UA-014-2013 від 21.10.2013 року, до 29.11.2013 року вже
повинна була бути здійсненна оплата за
товар, що придбався ТОВ «Вибір Регіон».

Відповідно до частини 2 статті 53
Митного кодексу України банківський
платіжний документ, що стосується
оцінюваного товару є одним із основним
документів, що надається митному
органу для підтвердження числових
значень складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості.

Однак, банківський платіжний документ
ТОВ «Вибір Регіон» на момент митного
оформлення товару не надавався, про це
свідчить відсутність даного документа
в графі 44 митної декларації.

Таким чином, позивачем не доведено
тієї обставини, що платіжне доручення в
іноземній валюті або банківських
металах № 1 від 21.11.2013р. (а.с.17) було
додано до відповідного пакету
документів при митному оформленні
товару. Принаймні, позивач, не зміг
пояснити суду, чому даний платіжний
документ відсутній у переліку всіх
наданих до митниці документів, який
визначено в графі 44 митної декларації
№805130000/2013/01612 (а.с.74).

Відповідно до пункту 4 частини другої
статті 53 Митного кодексу України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, якщо рахунок
сплачено, є банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару.

Тобто, подача до митного органу
платіжних документів є обов'язком
позивача, а не правом.

Так, на момент пред'явлення
імпортованого товару до Сумської
митниці рахунок мав бути сплаченим,
однак на момент подачі відповідної МД
банківський платіжний документ, що
підтверджує здійснення оплати за
імпортований товар до митного
оформлення декларантом не надавався.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 Митного
кодексу України митний орган під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний: здійснювати контроль
заявленої декларантом або
уповноваженою ним особою митної
вартості товарів шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості, наявності в поданих
зазначеними особами документах усіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари.

Враховуючи положення ст. 53, 54 Митного
кодексу України перевірка числового
значення заявленої митної вартості
товару грунтується на перевірці
документів, які подавались Позивачем
разом з МД до митного оформлення.

Згідно ч.З ст.53 Митного кодексу України
у разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи.

Враховуючи той факт, що під час митного
оформлення декларантом не були подані
всі документи на підтвердження
числового значення складових митної
вартості товарів, а саме банківський
платіжний документ, митний орган мав
всі підстави на затребування
додаткових документів від Позивача.

Крім того, право митного органу
упевнитися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
декларації, поданої для цілей
визначення митної вартості,
підтверджується і статтею 17 Угоди про
застосування статті VII Генеральної
угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, а
саме „ніщо не повинно тлумачитися так,
що обмежує або ставить під сумнів право
митних адміністрацій упевнитися в
істинності або точності будь-якої
заяви, документа чи декларації, поданої
для цілей митного оцінювання.

Отже, проаналізувавши поданий
декларантом Позивача до митного
оформлення пакет документів та
виявивши порушення декларантом вимог
митного законодавства, посадова особа
Сумської митниці, діючи на підставі
частини третьої статті 53 Митного
кодексу України затребувала від
Позивача перелік документів,
необхідних для підтвердження митної
вартості товарів.

Додаткових документів на
підтвердження заявленої митної
вартості декларантом надано не було.
Декларантом було надіслано електронне
повідомлення в якому зазначалося, що
«для підтвердження митної вартості за
МД № 805130000/2013/016126 від 16.12.2013 року
додаткові документи надати немає
можливості».

Таким чином, враховуючи, що надані
декларантом документи мають
розбіжності, а запитані додаткові
документи декларантом не надані, у
митного органу були підстави вважати,
що заявлена декларантом митна вартість
не є достатньо підтвердженою
документально.

Відповідно до ч.2 ст. 58 Митного кодексу
України метод визначення митної
вартості товарів за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом відомості не
підтверджені документально або
відсутня хоча б одна із складових
митної вартості, яка є обов'язковою при
її обчисленні.

Отже, суд погоджується з твердженням
відповідача, що позивачем були
використані непідтверджені
документально відомості про заявлену
митну вартість - документи, які
надавалися митному органу на її
підтвердження, в повній мірі не
підтверджували ціну, що сплачена за
товар згідно з умовами
зовнішньоекономічного контракту.

Відповідно до ч.З ст. 54 Митного кодексу
України за результатами здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості товарів митний орган
визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування.

Пунктом 6 Указу Президента України від
25 серпня 1994 року встановлено, що при
здійсненні суб'єктами підприємницької
діяльності України експортних та
імпортних операцій безпосередньо або
через зовнішньоторговельного
посередника контактні
(зовнішньоторговельні) ціни мають
відповідати цінам, що склалися чи
складатимуться на відповідний товар на
ринку експорту чи імпорту на момент
здійснення експортної, імпортної
операції. Відповідальність за
обгрунтування цін за
зовнішньоекономічними контрактами
покладається на суб'єктів
підприємницької діяльності.

Відповідно до вимог ст. 58 Митного
кодексу України основний метод - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), відповідачем не було
застосовано через неподання всіх
додаткових документів на письмову
вимогу митного органу для перевірки
об'єктивних, документально
підтверджених даних, що піддаються
обчисленню, та наявність сумнівів щодо
достовірності відомостей, необхідних
для підтвердження заявленої митної
вартості.

При цьому, судом було встановлено, що
методи визначення митної вартості за
ціною договору щодо ідентичних
товарів, за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів не
використовувались у зв'язку з
відсутністю у митного органу цінової
інформації щодо митної вартості
ідентичних та подібних (аналогічних)
товарів, які продаються на експорт в
Україну з тієї самої країни і час
експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

Для використання методу визначення
митної вартості на основі віднімання
вартості у митного органу була
відсутня інформація щодо ціни одиниці
товару, за якою оцінювані ідентичні чи
подібні товари продаються найбільшою
партією на території України
одночасно, або у час, максимально
наближений до часу ввезення, або на
найбільш ранню дату після ввезення
товарів, які оцінюються, але до
закінчення 90-денного строку.

Метод визначення митної вартості на
основі додавання вартості не було
використано у зв'язку з тим, що
позивачем не було надано документів, на
основі яких можна застосувати цей
метод: щодо вартості матеріалів і
витрат, понесених виробником при
виробництві оцінюваних товарів, обсягу
прибутку та загальних витрат, витрат на
завантаження, розвантаження й обробку
оцінюваних товарів, витрат на
страхування цих товарів та інших
витрат, пов'язаних із ввезенням цих
товарів в Україну.

Згідно ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на ми гну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається митним органом у письмовій
формі під час здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості цих товарів як до, так і після
їх випуску, якщо митним органом у
випадках, передбачених частиною шостою
статті 54 цього Кодексу, виявлено, що
заявлено неповні відомості про митну
вартість товарів.

Відповідно до п.2.5 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13.07.2012 №362,
було проведене порівняння рівня
заявленої митної вартості товарів з
рівнем митної вартості ідентичних
товарів, митне оформлення яких вже
здійснене.

Отже. відповідно до статті 64 Митного
кодексу України при винесенні рішення
про коригування митної вартості
товарів посадовою особою митного
органу використано другорядний метод
визначення митної вартості (резервний).

Підстави незастосування основного
методу визначення митної вартості та
обраний метод визначення митної
вартості, джерело інформації при
здійсненні її коригування зазначені у
графі 33 «Рішення про коригування
митної вартості» від 18.12.2013
№805130000/2013/000205/1 (а.с.31 на звороті).

Так, митний орган на підставі цінової
інформації щодо імпирішт операцій
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби України МД
№401090000/2013/21125 від 10.10.2013 здійснив
коригування митної вартості товарів.

Оскільки внаслідок коригування
Відповідачем митної вартості
імпортованого Позивачем товару та
прийняття Рішення про коригування
митної вартості товарів така вартість
збільшилась, а внесення змін і
доповнень до МД після її прийняття до
митного оформлення митним
законодавством України не
дозволяється, Сумською митницею була
видана Картка відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 805130000/2013/00215.

ТОВ «Вибір Регіон» оформлено товар за
митною декларацією №805130000/2013/016304 від
19.12.2013р., зі сплатою митних платежів
згідно з митною вартістю, визначеною
декларантом, та забезпечено сплату
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною декларантом та
сумою митних платежів, обчисленою
згідно з митного вартістю товарів,
визначеною декларантом та сумою митних
платежів, обчисленою згідно з митною
вартістю товарів, визначеною митним
органом, шляхом надання гарантії
відповідно до розділу X Митного кодексу
України, а саме внесення грошової
застави на депозитний рахунок митниці.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів
декларант або уповноважена ним особа
може надати митному органу додаткові
документи для підтвердження заявленою
ним митної вартості товарів, що
декларуються.

Враховуючи, що протягом терміну 80 днів
передбаченого п.8 ст.55 Митного кодексу
України митна вартість заявлена
декларантом не підтверджена, сума
гарантійних зобов'язань відповідно до
п. 8 ст.313 Митного кодексу України
перерахована до Державного бюджету
України із сум грошової застави.

З урахуванням вищевикладеного, суд не
вбачає підстав для скасування рішення
Сумської митниці Міндоходів про
коригування митної вартості товарів №
805130000/2013/000205/1 від 18 грудня 2013 року та
картки відмови в прийнятті митної
декларації.

Щодо поданого позивачем до матеріалів
справи платіжного доручення № 1 від
21.11.2013 року (яке, як стверджує позивач,
нібито надавалось при митному
оформленні товару), слід зазначити
наступне:

За твердженнями позивача, платіжне
доручення в іноземній валюті або
банківських металах № 1 від 21.11.2013 року
має підтверджувати оплату товару за
контрактом № UA-014-2013 від 21.10.2013 року та
задекларованого в МД №805130000/2013/016126 від
16.12.2003 року.

Однак, на переконання суду вказане
платіжне доручення не стосується даної
поставки товару, так як, відповідно до
платіжного доручення в іноземній
валюті або банківських металах № 1 від
21.11.2013р., призначенням платежу є
рахунок-фактура (інвойс) № від
15.11.2013 року, хоча в МД зазначено інвойс
№ від 29.11.2013 року.

Щодо тверджень Позивача про порушення
відповідачем норм ст.. 57 Митного
кодексу України, відносно процедур
консультацій між митним органом та
декларантом, слід зазначити наступне:

Між декларантом та Сумською митницею
Міндоходів було узгоджено усі питання
стосовно митної вартості товару за МД
№ 80513000/2013/016126 від 16.12.2013р., стосовно
коригування митної вартості та
Позивачем було повідомлено митний
орган про те, що додаткові документи
надати неможливо.

Відповідно до ст. ч. 6 ст. 55 Митного
кодексу України та Листа Міністерства
доходів і зборів України від 24.07.2013 року
№ 12884/7/99-99-10-03- 02-17/2580 «Щодо судової
практики з питань оскарження рішень
про визначення (коригування) митної
вартості» застосуванню другорядних
методів передує процедура
консультацій між митним органом та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 Митного кодексу України. Під час
таких консультацій митний орган та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Такі консультації відповідно до
частини 6 статті 55 Митного кодексу
України можуть здійснюватися і у
письмовому вигляді.

На вимогу декларанта консультації
проводяться у письмовому вигляді.

Таку ж позицію підтримує Київський
окружний адміністративний суд в своїй
постанові від 13.08.2013 року по справі №
810/3165/13-а «дані пропозиції направлені
декларанту позивача в електронному
вигляді 14.05.2013. За приписами частини
п'ятої та шостої статті 55 Митного
кодексу України декларант може
провести консультації з митним органом
з метою обґрунтованого вибору методу
визначення митної вартості на підставі
інформації, яка наявна в митному
органі. На вимогу декларанта
консультації проводяться у письмовому
вигляді.

За поясненнями представника
відповідача, позивач не скористався
даним правом та не звертався до митного
органу з вимогою щодо проведення
консультацій у письмовому вигляді,
доказів протилежного позивачем суду не
надано. Натомість, 14.05.2013р. директором
позивача листом N 1405-ТІ було
повідомлено митний орган про те, що
додаткові документи надати неможливо».

Зважаючи на вищевикладені обставини,
позовні вимоги є необґрунтованими,
безпідставними і. відповідно, не
підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову Товариству з обмеженою
відповідальністю "Вибір Регіон" до
Сумської митниці Міндоходів про
скасування рішення -відмовити в
повному обсязі.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлено
28.02.2014р.

Суддя (підпис)
О.М. Кунець

З оригіналом згідно

Суддя
О.М. Кунець