Справа № 2а-4165/08
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/63121/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів до ТОВ "Прогрес" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені за касаційною скаргою
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2008 року позивач звернувся в суд
із позовом до ТОВ "Прогрес" про
стягнення
адміністративно-господарських санкцій
та пені.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 23 вересня
2008 року позов задоволено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року апеляційну скаргу відповідача
задоволено, постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нову
постанову, якою позов задоволено
частково.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, залишивши постанову суду
першої інстанції в силі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що (відповідач подав
до Одеського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів
звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2006 рік за Формою № 10-ПІ
(а.с.3), відповідно якого
середньооблікова чисельність штатних
працівників товариства з обмеженою
відповідальністю «Прогрес» у 2006 році
склала 50 осіб. Зазначеним звітом також
підтверджується, що у 2006 році
відповідач не створив жодного робочого
місця для інвалідів.

Відповідно до ст.. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні» від 21 березня 1991р.
№875-ХІ (зі змінами та доповненнями), для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, які використовують
найману працю, встановлюється норматив
робочих місць для працевлаштування
інвалідів у розмірі 4%
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості
одного робочого місця.

Згідно ч. 10 ст. 19 Закону України «Про
основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні», керівники
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, у разі незабезпечення
виконання нормативів робочих місць для
працевлаштування інвалідів, неподання
Фонду соціального захисту інвалідів
звіту про зайнятість та
працевлаштування інвалідів несуть
відповідальність у встановленому
законом порядку.

Частиною 9 ст. 19 вказаного вище Закону
встановлено, що підприємства, установи,
організації, у тому числі підприємства,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичні особи, в яких за
основним місцем роботи працює 8 і
більше осіб, реєструються у
відповідних відділеннях Фонду
соціального захисту інвалідів за своїм
місцезнаходженням і щороку подають цим
відділенням звіт про зайнятість та
працевлаштування інвалідів. Для
підприємств, установ, організацій, у
тому числі підприємств, організацій
громадських організацій інвалідів,
фізичних осіб, на яких працює від 8 до 15
осіб, розмір
адміністративно-господарських санкцій
за робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом, визначається в розмірі
половини середньої річної заробітної
плати на відповідному підприємстві,
установі, організації, у тому числі
підприємстві, організації громадських
організацій інвалідів, у фізичної
особи, яка використовує найману працю.

Судом встановлено, що кількість
інвалідів-штатних працівників, які
повинні були працювати на робочих
місцях створених відповідно до ст..19
Закону України «Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні» від 21
березня 1991р. № 875-ХІ (зі змінами та
доповненнями) для відповідача на 2006 рік
склала 2 особи.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції правильно вказав на те, що зі
звіту відповідача про зайнятість і
працевлаштування інвалідів за 2006р.
(а.с.3) в рядку 02 - середньооблікова
кількість штатних працівників, яким
відповідно до чинного законодавства
встановлена інвалідність зазначено «
1».

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів залишити без задоволення,
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 19 липня 2011
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді