Справа № 437/11905/13-а
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/6773/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

розглянувши у попередньому розгляді
справу за касаційною скаргою
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська на
постанову Ленінського районного суду
м.Луганська від 10 жовтня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2014
року у справі № 437/11905/13-а за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій незаконними
зобов'язання поновити виплату пенсії у
призначеному розмірі, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська, в якому просив: визнати дії
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському району в місті Луганська
щодо припинення виплати ОСОБА_1 у
раніше призначеному обсязі державної
пенсії з 1 травня 2013р. протиправними;
визнати дії управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Луганська щодо винесення
розпорядження про призначення пенсії
ОСОБА_1 №159105 від 26.04.2013р. протиправними;
визнати недійсним розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському району міста Луганська
№159105 від 26.04.2013р. про призначення
пенсії ОСОБА_1; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі міста Луганську поновити ОСОБА_1
виплату державної пенсії на умовах та в
розмірі, що виплачувалася по
розпорядженню про призначення пенсії
№ 159105 від 12.07.2012р. з 1 травня 2013р. та
виплатити йому недоотримані суми
пенсії з 1 травня 2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
розпорядженням № 159105 від 26 квітня 2013р.
посадовими особами управління
Пенсійного фонду України Ленінського
району в місті Луганськ з 1 травня 2013р.
був зменшений розмір його державної
пенсії з 10530 грн. 84 коп. до 4147 грн. 06 коп.
щомісячно, внаслідок того, що під час
зустрічної перевірки довідки про
розмір його заробітної плати, наданої
ВАТ "Лисичанський завод
гумово-технічних виробів" від 06.07.2007р.,
вказаним підприємством не надані
первинні документи, підтверджуючі
довідку про розмір заробітної плати.
Вважає, що відсутність первинних
документів на підприємстві не може
позбавити його права на належне
пенсійне забезпечення, а такі дії
відповідача не відповідають закону,
оскільки первинна довідка про розмір
його заробітної плати за час
ліквідації наслідків на ЧАЕС з 2007р.
зберігається у пенсійній справі та
містить оригінал печатки підприємства,
що видало довідку.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 10 жовтня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 січня 2014 року, позовні вимоги
задоволені.

Визнані дії управління Пенсійного
фонду України в Ленінському району в
місті Луганська щодо припинення
виплати у раніше призначеному обсязі
державної пенсії з 1 травня 2013р.
протиправними.

Визнані дії управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Луганська щодо винесення
розпорядження про призначення пенсії
ОСОБА_1 №159105 від 26.04.2013р. протиправними.

Визнане недійсним розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському району міста Луганська
№159105 від 26.04.2013р. про призначення
пенсії ОСОБА_1

Зобов'язане управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі
міста Луганську поновити ОСОБА_1
виплату державної пенсії на умовах та в
розмірі, що виплачувалася по
розпорядженню про призначення пенсії
№ 159105 від 12.07.2012р. з 1 травня 2013р. та
виплатити йому недоотримані суми
пенсії з 1 травня 2013р.

Не погоджуючись з ухваленими по справі
рішеннями управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення судів першої і
апеляційної інстанцій та ухвалити нове
судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що відсутні підстави для скасування
судових рішень, а касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_1 з 2012р.
призначена пенсія по інвалідності
внаслідок Чорнобильської катастрофи
як інваліду ІІ групи в розмірі 8220 грн.,
потім розмір пенсії був підвищений до
10530 грн. 84 коп. У зв'язку з набранням
чинності постанови КМУ від 23.11.2011р., з
01.01.2012р. пенсія позивача була
перерахована по довідці про заробітну
плату від 06.04.2007р. №14-848 з підвищеною
тарифною ставкою за роботу в зоні
відчуження, яка видана ВАТ
"Лисичанський завод гумових технічних
виробів". За результатами перевірки
довідки про заробітну плату від 06.04.2007р.
№14-848 адміністрацією підприємства ВАТ
"Лисичанський завод гумових технічних
виробів" була надана довідка про
заробітну плату від 16.01.2013р. за №15,
згідно якої позивачу з 01.05.2013р. був
перерахований розмір пенсії. Розмір
пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2013р. склав 4147 грн. 06
коп., як інваліду II групи.
Розпорядженням управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська № 11602/02-1 від 16.07.2013р.,
відповідно до Постанови КМУ № 1210 від
23.11.2011р., розмір пенсії був
перерахований в сторону зменшення та
призначена пенсія у розмірі 4147 грн. 06
коп.

Задовольняючи позовні вимоги суди
першої та апеляційної інстанцій
виходили з того, що постанова КМУ №41
зареєстрована у Міністерстві юстиції
України 17.09.1988р. під №576/3016 не
передбачає проведення перевірки
раніше наданих довідок про розмір
заробітної плати для обчислення
пенсії. Крім того, перевірка була
проведена відповідачем після спливу
встановлених законодавством строків
зберігання довідки про роботу в зоні
відчуження ЧАЕС №14-848 від 06.04.2007р.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів першої
і апеляційної інстанцій виходячи з
наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно п.2 Постанови №1210 "Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011р
Пенсійний фонд України зобов'язаний
забезпечити здійснення перерахунку
пенсій, призначених особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, до набрання чинності цією
постановою, за матеріалами пенсійних
справ.

Судами встановлено, що пенсійна справа
ОСОБА_1 містить довідку про роботу в
зоні відчуження ЧАЕС в період з 23.07.1986р.
по 25.08.1986р. №14-848 від 06.04.2007р. видану
відкритим акціонерним товариством
"Лисичанський завод гумових технічних
виробів". Також встановлено, що
перевірка раніше наданих довідок про
розмір заробітної плати для обчислення
пенсії у ВАТ "Лисичанський завод
гумових технічних виробів" була
поведена управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Луганська у квітні 2013р.

Відповідно наказу Головного Архівного
Управління при КМУ №41 зареєстрованого
у Міністерстві юстиції України 17.09.1988р.
під №576/3016 "Перелік типових документів,
що утворюються в діяльності органів
державної влади та місцевого
самоврядування, інших підприємств,
установ та організацій, із зазначенням
строків зберігання документів",
встановлений термін зберігання
довідки (розрахунково-платіжної
відомості), у три роки.

Зазначена постанова КМУ не передбачає
проведення перевірки раніше наданих
довідок про розмір заробітної плати
для обчислення пенсії. Іншого
обґрунтування законності підстави
проведення перевірки відповідачем не
наведені.

Отже, суди вірно зазначили, що
перевірка довідки про розмір
заробітної плати №14-848 від 06.04.2007р. для
обчислення пенсії у ВАТ "Лисичанський
завод гумових технічних виробів" була
проведена відповідачем необґрунтовано
та після закінчення встановленого
законодавством терміну зберігання
такої довідки, а отже як наслідок
проведення перерахунку пенсії
позивачу на підставі такої перевірки є
незаконним.

Враховуючи вищенаведене суди першої та
апеляційної інстанцій дійшли до вірних
висновків про задоволення позовних
вимог.

Згідно ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Колегія суддів вважає, що доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

З урахуванням викладеного, судами
першої і апеляційної інстанцій
винесені законні і обґрунтовані
рішення, постановлені з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська відхилити.

Постанову Ленінського районного суду
м.Луганська від 10 жовтня 2013 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 січня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через 5
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі і може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав передбачених ст.ст.237-239 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: