Справа № 804/1414/14
Суддя: Захарчук Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
26 березня 2014 р. Справа № 804/1414/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗахарчук Н. В. при
секретаріКузнецов С.М. за участю:
позивача преставника відповідача
ОСОБА_3 Цибульська Т.М. розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Квартирно - експлуатаційного
відділу м. Дніпропетровська про
визнання протиправними бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії, -
17 січня 2014 року ОСОБА_3 (далі - позивач,
ОСОБА_3) звернулась до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до Квартирно
- експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська (далі - відповідач,
КЕВ м. Дніпропетровська), в якому
просить суд:
- визнати протиправною
бездіяльність начальника КЕВ м.
Дніпропетровська Зубкова Григорія
Семеновича, яка виразилась в не
розгляді заяви позивача щодо
приватизації квартири згідно з п.8 ст. 3
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду» та
неприйнятті рішення щодо передачі в
приватну власність квартири позивача
згідно процедури передбаченої
Положенням «Про порядок передачі
квартир (будинків), житлових приміщень
у гуртожитках у власність громадян,
затвердженого наказом МЖКГ №396 від
- зобов'язати начальника КЕВ м.
Дніпропетровськ розглянути заяву про
передачу в приватну власність
квартири, що займає позивач спільно з
членами його родини та прийняти
рішення щодо приватизації цієї
квартири згідно процедури,
передбаченої Положенням «Про порядок
передачі квартир (будинків), Жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян, затвердженого Наказу МЖКХ
№396 від 16.12.2009 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
пояснив наступне.

ОСОБА_3 надала до Гвардійської КЕЧ
району, що є уповноваженим органом
приватизації в смт. Черкаське та смт.
Гвардійське, заяву від 01.07.2013р.вх. №64
про передачу в приватну власність
квартири, яку вона займає спільно з
членами її родини на підставі ордеру №
651 від 28 вересня 1984 року.

На основі вищезазначеного ордеру між
позивачем та Будинкоуправлінням №2
Гвардійської КЕЧ району був укладений
договір найму квартири, що розташована
по АДРЕСА_1.

Позивач звернулася до Гвардійської КЕЧ
району з заявою про безоплатне
отримання у власність (приватизація)
квартири, якою вона користується
відповідно до вищезазначеного
договору.

02.09.2013 року відповідач, розглянувши
заяву позивача направив лист, яким
відмовив позивачу в приватизації
квартири АДРЕСА_1

Свою відмову у приватизації квартири
відповідач обгрунтував тим, що
Житловий фонд смт. Гвардійське є
власністю Міністерства Оборони
України і знаходиться у закритому
військовому містечку, яке вказується у
переліку «закритих військових
містечок», затвердженим Начальником
Генерального штабу Збройних Сил
України генералом-полковником В.М.
Замана 19.08.2013 року.

Дану відмову позивач вважає
необгрунтованою і такою, що суперечить
діючим законодавчим актам України, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання з'явилась, проти задоволення
адміністративного позову надала до
суду письмові заперечення, в яких
зазначила наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання
протиправною бездіяльності начальника
КЕВ м. Дніпропетровська Зубкова
Григорія Семеновича, яка виразилась в
не розгляді заяви позивача щодо
приватизації квартири представник
надав суду пояснення, що заява ОСОБА_3
відповідачем була розглянута та
відповідь направлена на адресу
позивача. про що він зазначив у
позовній заяві. А тому позовні вимоги в
даній частині не можуть бути
задоволені оскільки вони не
відповідають дійсності.

Що стосується другої позовної вимоги
про зобов'язання начальника КЕВ м.
Дніпропетровськ розглянути заяву про
передачу в приватну власність
квартири, що займає позивач спільно з
членами його родини та прийняти
рішення щодо приватизації цієї
квартири, представник відповідача
пояснив наступне. Будинок АДРЕСА_1 не
входить до переліку військового майна,
що безоплатно передається в комунальну
власність територіальної громади
селища Черкаське Новомосковського
району Дніпропетровської області.
Також у вищевказаному переліку до
наказу МОУ №569 від 15.09.011р. не вбачається
найменування вулиць, отже посилання
позивача на наказ Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011р. як на підставу
своїх вимог не може бути взяти до уваги.

З огляду на вищевикладене, відповідач
вважає, що він діяв на законних
підставах та відповідно до норм
чинного законодавства, а тому позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення позивача та
представника відповідача, розглянувши
подані документи, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, дійшов
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, ОСОБА_3 звернулася
до Гвардійської КЕЧ району, що є
уповноваженим органом приватизації в
смт. Черкаське та смт. Гвардійське, із
заявою від 01.07.2013р. вх. №64 про передачу в
приватну власність квартири, яку вона
займає спільно з членами її родини на
підставі ордеру № 651 від 28 вересня 1984
року.

На підставі вищезазначеного ордеру між
позивачем та Будинкоуправлінням №2
Гвардійської КЕЧ району був укладений
договір найму квартири, що розташована
по АДРЕСА_1.

Відповідно до вищевикладеного позивач
отримав право володіти та
користуватися даною квартирою.

Розглянувши заяву позивача
Гвардійська КЕЧ району 02.09.2013р.
направила лист, яким відмовила
позивачу приватизувати житло, яким
він користується. Свою відмову у
приватизації квартири відповідач
аргументував тим, що у зв'язку з тим, що
Житловий фонд смт. Гвардійське є
власністю Міністерства Оборони
України і знаходитися у закритому
військовому містечку, перелік
«закритих військових містечок» було
затверджено Начальником Генерального
штабу Збройних Сил України
генералом-полковником В.М. Замана 19.08.2013
року, а також даний перелік суперечить
діючим законодавчим актам України
(наказ МО України №569 від 15.09.2011).

Суд зазначає, що згідно ч.2 ст. 2 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» №2482 - ХІІ: не
підлягають приватизації: квартири -
музей, квартири (будинки), житлові
приміщення у гуртожитках, розташовані
на територіях закритих військових
поселень, підприємств, установ та
організацій, природних та біосферних
заповідників, національних парків,
ботанічних садів, дендрологічних,
зоологічних, регіональних ландшафтних
парків, парків - пам'яток садово
-паркового мистецтва, історико -
культурних заповідників, музеїв;
квартири (будинки), житлові приміщення
у гуртожитках, які перебувають в
аварійному стані ( в яких неможливо
забезпечити безпечне проживання
людей), квартири (кімнати, будинки),
віднесені у встановленому порядку до
числа службових, а також квартири
(будинки), житлові приміщення у
гуртожитках, розташовані в зоні
безумовного (обов'язкового) відселення,
забрудненій внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС.

Начальником Генельного штабу
Головнокомандувачем Збройних Сил
України генерал - полковником Замана
В.М. в серпні 2013 року був затверджений
перелік закритих військових містечок,
які мають у своєму складі житловий
фонд. В даний перелік ввійшли смт.
Черкаське та смт. Гвардійське. До того у
примітках до цього переліку зазначено,
що житловий фонд зазначених військових
містечок не підлягає передачі органам
місцевого самоврядування та
приватизації.

Щодо наказу Міністра оборони України
№569 від 15.09.2011 року «Про безоплатну
передачу військового майна в
комунальну власність територіальних
громад», копія якого долучена
позивачем до позовної заяви яким він
обґрунтовує свої позовні вимоги, то цей
наказ стосується тільки «організації»
безоплатного вилучення з балансу
Гвардійської
квартирно-експлуатаційної частини
району військового майна та його
безоплатної передачі в комунальну
власність територіальних громад. Однак
на теперішній час військове майно, а
саме житлові будинки військового
містечка №3 до комунальної власності
не передані.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що
будинок АДРЕСА_1 не входить до переліку
військового майна, що безоплатно
передається в комунальну власність
територіальної громади селища
Черкаське Новомосковського району
Дніпропетровської області. Також у
вищевказаному переліку до наказу МОУ
№569 від 15.09.011р. не вбачається
найменування вулиць, отже посилання
позивача на наказ Міністра оборони
України №569 від 15.09.2011р. як на підставу
своїх вимог суд не бере до уваги.

Щодо посилань позивача на листи
головного квартирно-експлуатаційного
управління МОУ, як на підставу своїх
вимог, то суд зазначає, що в листі від 11
вересня 2013 року №303/4/15/1183 Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України, підписаного
полковником С.Т. Прогонюк зазначено, що
до числа закритих військових містечок
включені наступні військові містечка:
військове містечко №4 смт. Гвардійське,
військове містечко №3 смт. Черкаське,
військове містечко №6 смт. Орловщина
Дніпропетровської області; військове
містечко №1 с. Семиполки, Київської
області.

Тобто, вищевказаним листом Головне
квартирно-експлуатаційне управління
Збройних Сил України зазначає, що до
Державної служби з питань інвалідів і
ветеранів України направлено
звернення з проханням спільно з
органами місцевої влади визначитися з
колом осіб, які мають право на
відселення з цих закритих військових
містечок.

У випадку задоволення позовної вимоги
щодо зобов'язання розглянути заяву
ОСОБА_3 про передачу в приватну
власність квартири, відповідь на яку
вже було надано, будуть порушені норми
ст. 8 Закону України «Про звернення
громадян», відповідно до якої не
розглядаються повторні звернення
одним і тим же органом від одного і того
ж громадянина з одного і того ж питання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на те, що
відповідь на заяву ОСОБА_3 Гвардійською
КЕЧ району була розглянута
відповідачем, про що стверджує і сам
позивач у судовому засіданні, а саме, що
заява була розглянута Гвардійською КЕЧ
району 02.09.2013р.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

За змістом частин 4, 5 ст. 11 КАС України
суд повинен визначити характер спірних
правовідносин та зміст правової
вимоги, матеріальний закон, який їх
регулює, а також факти, що підлягають
встановленню і лежать в основі вимог та
заперечень; з'ясувати, які є докази на
підтвердження зазначених фактів. Суд
дійшов висновку, що поданих позивачем
доказів достатньо для встановлення
обставин справи та для ухвалення
судового рішення.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст.7 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є принцип законності, який
відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, полягає в наступному: суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
суд згідно ст.86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд присуджує судові витрати позивачу
згідно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 158-163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_3 до Квартирно -
експлуатаційного відділу м.
Дніпропетровська про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити повністю.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
31 березня 2014 року

Суддя (підпис) Постанова не
набрала законної сили станом на 31.03.2014
р. Суддя З оригіналом згідно Помічник
суддіН.В. Захарчук Н.В. Захарчук В.В.
Кухар