Справа № 166/437/14-а
Суддя: Фазан О. З.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/437/14-а
номер провадження 2-а/166/6/14
П О С Т А Н О В А

смт. Ратне
11 квітня 2014
року

Ратнівський районний суд Волинської
області в складі :

головуючої судді - Фазан О.З.,

за участю секретаря - Приймачук О.М.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Ратне
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до УДАІ УМВС України у
Волинській області, Кузьмича
Володимира Адамовича інспектора ВДАІ
Іваничівського РВ УМВС України у
Волинській області про скасування
постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності ,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою у справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС 1 № 019029 від 31.03.2014 року інспектора
ВДАІ Іваничівського РВ капітана
міліції Кузьмича В.А. застосовано до
ОСОБА_1 штраф у розмірі 300 гривні за те,
що 31 березня 2014 року о 14 годині 20
хвилини в с. Литовеж Іваничівського
району Волинської області, керуючи
автомобілем Рено Мастер , номерний знак
НОМЕР_1 рухався із швидкістю 82 км/год ,
швидкість вимірювалася приладом «
Візир» № 0812430 , чим порушив п. 12.4 Правил
дорожнього руху.

ОСОБА_1 в поданому до суду
адміністративному позові оскаржив
постанову про притягнення до
адміністративної відповідальності,
передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП .

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що постанова необґрунтована,
така що не відповідає фактичним
обставинам справи, оскільки при її
винесенні не були з'ясовані і доведені
обставини, які б свідчили , що в його
діях є ознаки проступку, за який
законом встановлено адміністративну
відповідальність , а тому є незаконною
і підлягає скасуванню за відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, а провадження у справі
закрити.

Вважає, що інспектор, склавши протокол
та винісши постанову по справі,
керувався припущеннями, зробленими на
підставі показів приладу « Візир», що
не може бути доказом по справі тому, що
швидкість 82 км/год була зафіксована
даним приладом о 14 год.20 хвилин , а він
був зупинений працівником ДАІ о 15
годині 34 хвилин, а тому належала іншому
транспортному засобу, що зазначив у
протоколі про адміністративне
правопорушення.

Крім показів приладу, не було ніяких
свідків, які б підтвердили факт
вчинення ним правопорушення. Разом з
тим, в його автомобілі знаходився
пасажир ОСОБА_4, в якої не відібрано
пояснення.

Поряд з цим, звертає увагу, що прилад «
Візир» не є автоматичним засобом фото -
чи відео фіксації і при здійсненні
контролю за рухом транспортних засобів
знаходився в руках співробітника ДАІ.

Ухвалою суду від 11 квітня 2014 року
неналежного відповідача Кузамича
Володимира Адамовича замінено
належним відповідачем Кузьмичем
Володимиром Адамовичем.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві. Додатково пояснив, що
із фото долучених до матеріалів справи
відповідачами не підтверджується, що
це саме рухається із даною швидкістю
його автомобіль, оскільки не видно
номерного знаку автомобіля. Ствердив,
що в населеному пункті його зупинили о
15 годині 34

хвилини, про що підтвердить свідок та
про це вказав у протоколі про
адміністративне правопорушення.
Звернув увагу, що масштаб зображення
перевищеної швидкості 82 км/год
відрізняється від того, де зображено
допустиму швидкість 50 км/год, тобто це
свідчить про виправлення швидкості за
допомогою фото шопу в комп'ютері. Поряд
з цим, ствердив, що в його діях
відсутній склад адміністративного
правопорушення з врахуванням похибки
вимірювального приладу « Візир» в
патрульному режимі плюс, мінус 2 км/год.
Інших очевидців вчинення
правопорушення інспектором не
зазначено. У свідка ОСОБА_4 пояснення не
відібрано, не спростовано його
пояснення щодо зупинки о 15 годині 34
хвилин, а не о 14 годині 29 хвилин, як
вказано в матеріалах адміністративної
справи.

Представник відповідачів: управління
ДАІ УМВС України у Волинській області,
Кузьмича Володимира Адамовича
звернулася до суду із письмовою заявою
про розгляд справи у їх відсутності,
просить в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити.

З письмових заперечень на вимоги
позовної заяви слідує, що представник
відповідача позов не визнає, оскільки
підстави позивача вважає є повністю
надуманими і направленими на одну мету
- будь-якою ціною уникнути
відповідальності за вчинене
правопорушення.

Зазначає, що є чіткий факт перевищення
швидкості позивачем, що зафіксував
прилад « Візир». З фото вбачається, що
інших транспортних засобів в русі
поряд не було, тому швидкість
зафіксовано виключно автомобіля
позивача.

Стверджує, що фіксація перевищення
швидкості автомобіля позивача
проводилась засобом вимірювальної
техніки « Вимірювач швидкості
радіолокаційний відеозаписувальний «
Візир» № 0812430, згідно наказу МВС № 33
від 01.03.2010 року « Про затвердження
Переліку технічних засобів, що
використовуються в підрозділах ДАІ МВС
для виявлення та фіксації порушень
правил дорожнього руху» , який
сертифіковано в Україні і відповідно
повірений. Вказаний прилад може
працювати , як у стаціонарному, так і в
патрульному режимі та вимірювати
швидкість в попутному та зустрічному
напрямку - забезпечує вимірювання
швидкості ТЗ при одночасному
вимірюванні швидкості патрульного
автомобіля. В даному випадку « Візир»
працював у патрульному режимі, після
фіксації порушення автомобіль
позивача було зупинено, йому було
продемонстровано відеоряд, з якого
вбачається, що саме його автомобіль
перевищив встановлену швидкість ,
після чого складено протокол , підписи
позивача наявні та пояснення після
чого винесено постанову в справі про
адміністративне правопорушення.

Свідок ОСОБА_4 показала суду, що дійсно
знаходилася в автомобілі, яким керував
позивач при зупиненні його
працівником міліції в населеному
пункті о 15 годині 34 хвилини 31 березня
2014 року. Ствердила, що швидкість руху
автомобіля була в межах 65- 70 км/год ,
оскільки в автомобілі є автопілот ,
який включено було в населеному пункті.
На місці зупинки були інші автомобілі.
Пояснення у неї не відбирали.

Вислухавши пояснення позивача, свідка,
дослідивши письмові докази у справі,
суд доходить до висновку про
задоволення позовних вимог.

Відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП
України наступає за перевищення
водіями транспортних засобів
встановлених обмежень швидкості руху
транспортних засобів більш як на
двадцять кілометрів на годину.

В силу вимог п. 12.4 Правил дорожнього
руху в населених пунктах швидкість
руху транспортних засобів дозволена
не більше 60 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КАСУ кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимога та
заперечення. Поряд з цим, ст. 71 ч.2 КАСУ
встановлено , в адміністративних
справах про протиправність рішень , дій
чи бездіяльність суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Доказами в справі про адміністративне
правопорушення , є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган ( посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні
та інші обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи. Ці
дані встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягується до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,

показання технічних приладів та
технічних засобів,що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються при
нагляді за виконанням правил, норм і
стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами,
що передбачено ст. 251 КУпАП .

З дослідженого в судовому засіданні
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АБ 2 № 124643 від 31
березня 2014 року вбачається , що позивач
пояснив « я рухався із швидкістю 67
км/год, про що є свідок ОСОБА_4 , і
рухався о 15 годині 34 хвилини. Швидкість
82 км/год немає до нього відношення». В
протоколі свідків не зазначено, як і
інші документи. Пояснення свідка
ОСОБА_4 , якого вказує позивач
відповідачем не подано до суду .

З постанови у справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 019029 від 31 березня 2014 року
зазначено, що позивач, керуючи
транспортним засобом Рено Мастер ,
номерний знак НОМЕР_1 , 31 березня 2014
року о 14 годині 20 хвилин в с. Литовеж
рухався із швидкістю 82 км/год .
Швидкість вимірювалась приладом «
Візир» № 0812430, чим вчинив
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП ,
застосовано адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300
гривень.

З досліджених фотографій, долучених до
заперечень на вимоги позовної заяви,
вбачається, що цифрове зображення
швидкості 82 км/год явно відрізняється
від цифрового зображення 50 км/год на
іншому цифровому зображенні , що
викликає сумніви в суду в
достовірності зображення швидкості.
Крім того, номерний знак транспортного
засобу з цих фото не вбачається .

Поряд з цим, долучено Свідоцтво про
повірку робочого засобу вимірювальної
техніки № 22-2/1221780, чинне до 04 квітня 2014
року , вимірювач швидкості
радіолокаційний відео записуючий «
ВИЗИР» № 0812430 на підставі результатів
повірки засіб вимірювальної техніки
визнано придатним до застосування ,
границі абсолютної похибки в
патрульному режимі - плюс, мінус 2
км/год.

Відповідно до Переліку технічних
засобів, що використовуються в
підрозділах Державтоінспекції МВС для
виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху , затверджено
наказом МВС 01 березня 2010 року № 33 ,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 30 березня 2010 року за № 262/17557,
вимірювач швидкості радіолокаційний
відеозаписувальний « ВИЗИР» є
технічним засобом визначення
швидкості руху.

В судовому засіданні доказів щодо
правомірності рішення про накладення
відповідачем на позивача
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 гривень не здобуто
і їх не надано . Слід також зазначити,
що відповідач не виконав ухвалу суду
про відкриття провадження у справі від
03 квітня 2014 року в частині надати до 11
квітня 2014 року у разі заперечення проти
позову всі матеріали, що були або мали
бути взяті ним до уваги при прийнятті
рішення, вчинення дії, а лише подані
заперечення та копії фотографій.

Таким чином, судом повно, всебічно
з'ясовані обставини в адміністративній
справі , підтвердженими тими доказами ,
які були досліджені в судовому
засіданні і всі обставини справи
інспектором ВДАІ не дослідженні
всебічно, повно і об'єктивно та
вчинені з порушенням норм КУпАП.

За таких обставин , суд доходить до
висновку , що постанова про накладення
адміністративного стягнення серії ПС 1
№ 019029 від 31 березня 2014 року щодо ОСОБА_1
інспектора ВДАІ Іваничівського РВ
Кузьмича Володимира Адамовича за ч.1
ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, за
недоведеністю вчинення
адміністративного правопорушення.

Відповідач не надав інших доказів у
судове засіданні щодо правомірності
свого рішення .

Крім того, в п.1.6 розпорядженням МВД
України №466 від 21.05.2009 року передбачено,
щоб виключити випадки складання
відносно водіїв транспортних засобів
адміністративних протоколів без
доведення їхньої вини чи достатніх
доказів порушення ними ПДР( показів
свідків тощо).

В силу вимог ч.3 ст. 62 Конституції
України усі сумніви щодо доведеності
вини особи тлумачаться на її користь.

Позивач звернувся до суду 03.04.2014 року,
постанова у справі про адміністративне
правопорушення винесена 31 березня 2014
року.

В силу ст. 288 ч.1 п.3, ст. 289 КУпАП постанову
іншого органу про накладення
адміністративного стягнення по справі
про адміністративне правопорушення
може бути оскаржено, протягом десяти
днів з дня її винесення, в районний суд
у порядку , визначеному Кодексом
адміністративного судочинства
України, з особливостями
встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган при
розгляді скарги на постанову про
адміністративне правопорушення
перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає одне з таких рішень - скасовує
постанову і закриває справу.

Керуючись ст. ст. 11, 70, 122, 160, 161, 163, 167 КАС
України, ст. 293 ст. 247, ст. 288, ст. 289 КУпАП
України, суд, --

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову відносно ОСОБА_1
серії ПС 1 № 019029 інспектора ВДАІ
Іваничівського РВ Кузьмича Володимира
Адамовича від 31 березня 2014 року про
накладення за ст. 122 ч.1 КУпАП
адміністративного стягнення у виді
штрафу в розмірі 300 гривень, а справу
провадженням закрити за відсутності
події і складу адміністративного
правопорушення.

Рішення місцевого загального суду як
адміністративного суду у справах з
приводу рішень суб'єкта владних
повноважень щодо притягнення до
адміністративної відповідальності є
остаточним і оскарженню не підлягає.

Суддя
Фазан
О.З.