Справа № 148/6850/13-а
Суддя: Карнаух А. П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/6850/13-а
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 квітня 2014 року
м. Тульчин Вінницької області

Я, суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області Карнаух А.П.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження в приміщенні
Тульчинського районного суду
Вінницької області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці та
соціального захисту населення про
стягнення щорічної разової державної
грошової допомоги до 5-го травня та
визнання дій Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації щодо недоврахування та
неповної виплати вказаної державної
грошової допомоги протиправним,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом до Головного
управління праці та соціального
захисту населення про стягнення
щорічної разової державної грошової
допомоги до 5-го травня та визнання дій
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації щодо недорахування та
неповної виплати вказаної державної
грошової допомоги протиправним,
мотивуючи свої вимоги наступним.

Позивач є інвалідом війни 2 групи.
Відповідно ЗУ «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», йому гарантовано виплату
щорічної разової державної грошової
допомоги до дня 5-го травня. Зазначена
допомога виплачується в розмірі:
інвалід війни II групи - 8 мінімальних
пенсій за віком. Мінімальна пенсія за
віком визначається у відповідності із
ст. 28 ЗУ «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Постановою КМУ №486 від 11.04.2002 р. та № 425
від 31.03.2003 р., а також ч.1 ст. 17 Закону «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» встановлено, що
виплата разової грошової допомоги
здійснюється органами праці та
соціального захисту населення, яке є
відповідачем заданим
позовом.Конституційний суд України у
Рішенні № 20-рп/2008 від 27.11.2008р. надав
правову оцінку про конституційність
положень Законів України «Про
державний бюджет України на певні
роки», у яких обмежені права, скасовані
пільги окремих верств населення,
встановлено, що: «Закон про Державний
Бюджет України як правовий акт, чітко
зумовлений поняттям бюджету як плану
формування та використання фінансових
ресурсів, має особливий предмет
регулювання, відмінний від інших
Законів України - він стосується
виключно встановлення доходів та
видатків держави на загальносуспільні
потреби, зокрема і видатків на
соціальний захист і соціальне
забезпечення, тому цим законом не
можуть вноситися зміни, зупинятися дія
чинних законів України, а також
встановлюватися інше (додаткове)
правове регулювання відносин, що є
предметом інших законів України.

«Законом про Державний бюджет не можна
вносити зміни до інших законів,
зупиняти їх дію чи скасовувати їх,
оскільки, з об'єктивних причин не
створює протиріччя у законодавстві, і
як наслідок - скасування та обмеження
прав і свобод людини і громадянина. У
разі необхідності зупинення дії
законів, внесення до них змін і
доповнень, доповнень, визнання їх не
чинними мають використовуватися
окремі закони» (абзац 3; 4 підпункту 5.4
пункту 5 мотивувальної частини Рішення
№ 10-рп/2008). У зв'язку з вище сказаним,
позивач вважає, що вказана грошова
допомога виплачується йому не в
повному обсязі, а тому він звернувся до
суду з даним позовом.

Просить суд, дії Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації в частині недоплати
щорічної разової грошової допомоги до
5-го травня йому, як інваліду війни II
групи, визнати - протиправними.
Стягнути з відповідача - Головного
управління праці та соціального
захисту населення Вінницької обласної
державної адміністрації на його
користь суму недоплаченої щорічної
разової грошової допомоги до дня 5-го
травня за 2009, 2010 і 2011 роки у розмірі 14679
грн. 00 коп. (чотирнадцять тисяч шістсот
сімдесят дев'ять гривень 00 коп.).

Ознайомившись з позовною заявою,
вивчивши додані до позовної заяви
письмові докази, вважаю, що позовні
вимоги позивача задоволенню не
підлягають.

Позивач, є громадянином України, 15.05.1961
року, про що свідчить його паспорт
серії АС №440724, виданий
Володимир-Волинським МВ УМВС України в
Волинській обл. 08.10.1998 року. Відповідно
до свідоцтва серії XVI №272086 від 07.08.2002
року, позивач є інвалідом ІІ групи і має
право на пільги і переваги передбачені
для інвалідів війни.

Проте, 25.01.2012 року Конституційний
Суд України ухвалив рішення №3-рп/2012. У
даному рішенні Конституційним Судом
України визначено, що однією з ознак
України як соціальної держави є
забезпечення загальносуспільних
потреб у сфері соціального захисту за
рахунок коштів Державного Бюджету
України виходячи з фінансових
можливостей держави, яка зобов'язана
справедливо і неупереджено
розподіляти суспільне багатство між
громадянами і територіальними
громадами та прагнути до
збалансованості бюджету України. При
цьому рівень державних гарантій права
на соціальний захист має відповідати
Конституції України, а мета і засоби
зміни механізму нарахування
соціальних виплат та допомоги -
принципам пропорційності і
справедливості. Повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України. Суди
під час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються принципом
законності. Цей принцип передбачає
застосування судами законів України, а
також нормативно-правових актів
відповідних органів державної влади,
виданих на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та Законами України, в
тому числі нормативно-правових актів
Кабінету Міністрів України, виданих у
межах його компетенції, на основі і на
виконання Бюджетного кодексу України,
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 99, 159, 183-2 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 щодо
визнання дій Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації щодо недоплати щорічної
разової грошової допомоги до 5-го
травня як інваліду війни другої групи
протиправними відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1
щодо стягнення з Головного управління
праці та соціального захисту населення
Вінницької обласної державної
адміністрації недоплаченої йому
щорічної разової грошової допомоги до
дня 5-го травня за 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік у
розмірі 14679,00 грн. відмовити.

Судові витрати компенсувати за
рахунок держави.

Постанова суду може бути
оскаржена сторонами в апеляційному
порядку протягом десяти днів з дня
отримання її копії.

Постанова суду є остаточною крім
випадків її оскарження в апеляційному
порядку.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області
А.П.
Карнаух