Справа № 257/15087/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Рассуждай Я.М.
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року справа №
257/15087/13-а

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Шальєвої В.А., Шишова О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька на
постанову Київського районного суду м.
Донецька Донецької області від 05
лютого 2014 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним
позовом, в якому з урахуванням
уточнення просила визнати
неправомірними дії УПФУ в Київському
районі м. Донецька щодо відмови в
перерахунку пенсії та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок її
пенсії шляхом включення до складу
заробітної плати сум матеріальної
допомоги на оздоровлення, матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань, індексації
заробітної плати і виправлення розміру
пенсії, починаючи з 09 червня 2009 року із
розрахунку 90 % розміру заробітної плати
у відповідності зі ст. 37 Закону України
«Про державну службу» в редакції від
01.01.2008 року.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька Донецької області від 05
лютого 2014 року позов задоволено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також неповне
з'ясування обставин справи, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. На обґрунтування апеляційної
скарги наголошує на правомірності
своїх дій і зазначає, що вказані в
позові виплати не відносяться до
надбавок, передбачених ст. 33 Закону
України «Про державну службу»,
оскільки вони носять нерегулярний, а
одноразовий характер та не є складовою
частиною заробітної плати, до того ж,
сам факт утримання із суми допомоги
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця. Крім того,
наголошує на тому, що суд не надав
належну правову оцінку, що пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% від сум їх заробітної плати,
на які нараховується збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши наведені у скарзі доводи,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до наступного.

Судом установлено і підтверджується
матеріалами справи, що позивачка
ОСОБА_2 перебуває на обліку в УПФУ в
Київському районі м. Донецька та
отримує пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу».

07.11.2013 року вона звернулась до УПФУ в
Київському районі м. Донецька із заявою
про перерахунок пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу» з
урахуванням довідки про складові
заробітної плати від 06.11.2013 р. №
145/10/05-64-05, однак, відповідач рішенням №
20666/04 від 07.11.2013 р. відмовив їй в цьому,
посилаючись на те, що матеріальна
допомога на оздоровлення та вирішення
соціально побутових питань, суми
індексації заробітної плати не є
складовими заробітної плати
державного службовця.

Відмова УПФУ є предметом даного позову,
оскільки позивачка вважає її
неправомірною.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
обґрунтованості позовних вимог з
огляду на наступне.

Так, статтею 37 Закону України «Про
державну службу» (Закон №3723)
установлено, що пенсія державним
службовцям призначається від суми їх
заробітної плати, на які нараховується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
оплату праці» (Закон №108) встановлено,
що заробітна плата - це винагорода ,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Відповідно до ст. 2 цього Закону, в
структуру заробітної плати входять:
основна та додаткова заробітна плата, а
також заохочувальні та компенсаційні
виплати.

Згідно з ч.2 ст. 33 Закону №3723, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Статтею 66 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (Закон №1788) врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій, відповідно до якої,
до заробітку для обчислення пенсії
включаються всі види оплати праці, на
які відповідно до Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподаткованого доходу (прибутку),
сукупного оподаткованого доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори)до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (Закон №1058) визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема, до такого доходу (заробітної
плати) враховується: сума витрат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності зазначеним
Законом, з яких згідно цього Закону
були фактично нараховані (обчислені) та
сплачені страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше
нараховуються внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

Тобто, за змістом наведених норм,
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування враховуються в заробіток
(доход) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного суду
України, яка викладена в постанові від
20 лютого 2012 року у справі № 21-430а11.

Частиною першою статті 244-2 КАС України
встановлено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Колегія суддів вважає, що відповідач не
довів суду правомірності своїх дій, як
передбачено ч.2 ст.71 КАС України, і
погоджує висновок суду першої
інстанції щодо обґрунтованості
позовних вимог, оскільки з наданої
позивачкою довідки вбачається, що на
суми виплаченої матеріальної допомоги
на оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, суми
індексації заробітної плати
відбувались відрахування на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, тому ці суми мають бути
враховані при обчисленні пенсії.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог з часу призначення пенсії, тобто,
з 09.06.2009 року, і вважає його помилковим з
огляду на таке.

Як установлено судом, довідку для
призначення пенсії із включенням до
неї спірних виплат надано позивачкою
лише при її зверненні до УПФУ 07.11.2013
року, в той час, як довідка, яка
надавалася для розрахунку пенсії при
її первісному призначенні цих сум не
містила, тобто, відповідач і не мав
можливості врахувати їх при
призначенні позивачці пенсії
держслужбовця.

Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», перерахунок
призначеної пенсії, крім випадків,
передбачених частиною першою статті 35,
частиною другою статті 38, частиною
третьою статті 42 і частиною п'ятою
статті 48 цього Закону, провадиться в
такі строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Таким чином, оскільки позивачка із
заявою про перерахунок пенсії з
наданням відповідної довідки
звернулась до УПФУ 07.11.2013 р., його
необхідно здійснити з 01.11.2013 року, тому
постанова суду в цій частині підлягає
зміні.

Доводи апелянта щодо необхідності
перерахунку пенсії, виходячи з розміру
80 %, як передбачено діючою редакцією
статті 37 Закону «Про державну службу»,
не заслуговують на увагу, оскільки
пенсія позивачці призначена в розмірі
90 % , відповідно до норми Закону в
редакції, чинній на момент її
призначення, а спірним в даному випадку
є лише невключення до заробітної плати
для призначення пенсії певних сум.

Керуючись ст.ст. 195,197,205,207 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька - задовольнити
частково.

Постанову Київського районного суду м.
Донецька Донецької області від 05
лютого 2014 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - змінити.

В абзаці третьому резолютивної частини
постанови дату «09 червня 2009 року»
замінити датою «01 листопада 2013 року».

В решті постанову суду - залишити без
змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду в порядку
апеляційного провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, і може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом 20 днів після набрання
законної сили.

Головуючий:
Л.В. Губська

Судді:
В.А.
Шальєва

О.О. Шишов