Справа № 2а/1270/5559/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/71131/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом Виконавчого комітету
Брянківської міської ради до
Луганського обласного відділення
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності про
стягнення заборгованості за
касаційною скаргою Виконавчого
комітету Брянківської міської ради на
ухвали Луганського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2011 року позивач звернувся в
суд із позовом до Луганського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності про стягнення
заборгованості.

Ухвалами Луганського окружного
адміністративного суду від 29 серпня 2012
року провадження у справі в частині
позовних вимог щодо часткового
скасування акту було закрито, а в решті
- залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском встановленого законом
строку звернення до адміністративного
суду.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивач звернувся зі
скаргами до суду апеляційної інстанції
щодо скасування зазначеного вище
рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 10 жовтня 2012
року апеляційні скарги позивача
залишено без задоволення, ухвали суду
першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із ухвалами суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивач звернулася із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Згідно ст. 2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Суд, закриваючи провадження у справі в
частині часткового скасування акта,
зазначив, що спірний акт перевірки
фіксує результати проведення
перевірки та не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, а є лише підставою
для винесення обов'язкового для
виконання рішення №491 від 06.07.2010, тому
не може бути предметом розгляду в
порядку адміністративного
судочинства.

Ухвалюючи рішення, суд вірно зазначив
про те, що дійсно, спірним актом
перевірки не встановлюється для
позивача будь-якого обов'язку, не
змінюється та не припиняється
будь-якого його права у сфері
публічно-правових відносин, тобто, не
створюється конкретних юридичних
наслідків, цей акт є лише способом
реалізації суб'єктом владних
повноважень наданих йому законом
функцій.

Відповідно до ч.1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим кодексом або іншими законами, а
частиною 2 цієї статті зазначено, що для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судом встановлено, підтверджується
матеріалами справи та не
заперечувалось представниками
позивача, що про наявність
оскаржуваного ними рішення від 06.07.2010
№491 позивач достовірно знав ще 15.07.2010
року і намагався вирішити питання в
досудовому порядку, разом з тим, скаргу
до вищестоящої інстанції направив лише
12.09.2011 року (а.с.17 т. 2) .

Су, у своєму рішенні, правильно вказав
на те, що не зважаючи на це, позивач
звертався до різних організацій, в тому
числі засобів масової інформації з
питаннями щодо роз'яснення обставин,
встановлених під час перевірки (а.с. 19-28,
30 т. 1), а до суду з даним позовом
звернувся лише в листопаді 2011 року,
тобто, більше, ніж через рік.

Крім того, як вбачається з ухвали
Луганського окружного
адміністративного суду від 01 серпня 2011
року, позивачеві вже було відмовлено в
задоволенні клопотання про поновлення
строку звернення до суду з цим позовом.
Вказана ухвала була оскаржена в
апеляційному порядку та залишена без
змін, при цьому, обставини, на які
посилався позивач на обґрунтування
причин пропуску строку звернення, є
аналогічними з обставинами,
зазначеними в цій справі (а.с.а.с.174-177
т.1).

З огляду на викладене, ухвали суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Виконавчого комітету
Брянківської міської ради залишити без
задоволення, ухвали Луганського
окружного адміністративного суду від 29
серпня 2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 10 жовтня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді