Справа № 739/52/14-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: № 739/52/14-а
інстанції: Іващенко А.І.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 06 лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернулась до
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області про визнання
протиправним рішення про відмову у
призначенні пенсії за віком та
зобов'язання призначити ОСОБА_4 пенсію
за віком з 13 вересня 2013 року.

Постановою Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 06 лютого 2014 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 13 вересня 2013 року позивач
звернулась до Управління Пенсійного
фонду України в Новгород-Сіверському
районі Чернігівської області із заявою
про призначення пенсії за віком згідно
зі ст. 16 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Листом № 2471/05 від 27 листопада 2013 року
позивача повідомлено про відсутність
підстав для призначення пенсії за
віком відповідно до абз. 6 п. 3 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Не погоджуючись з рішенням відповідача
про відмову у призначенні пенсії за
віком та вважаючи його протиправним,
позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно зі Свідоцтвом про укладення
шлюбу від 25 серпня 1984 року, між
позивачем та ОСОБА_5 укладено шлюб.

ОСОБА_5 у період з 01 жовтня 1979 року по 28
вересня 1982 року та з 11 квітня 1983 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 року проходив службу в ОВС
України. 12 березня 1992 року його
призначено на посаду старшого
дільничного інспектора міліції
Новгород-Сіверського РВ УМВС України в
Чернігівській області.

Згідно з наказом начальника Управління
внутрішніх справ Чернігівської
області № 15 о/с від 18 січня 1993 року,
капітан міліції ОСОБА_5 виключений зі
списків особового складу
Новгород-Сіверського РВ УМВС України в
Чернігівській області у зв'язку зі
смертю, що свідчить Свідоцтво про
смерть серії НОМЕР_1, видане ЗАГС
Новгород-Сіверського району
Чернігівській області 04 січня 1993 року.
Після смерті чоловіка ОСОБА_4 повторно
шлюб не брала.

Згідно з висновком по заяві ОСОБА_4,
затвердженим заступником начальника
УМВС України в Чернігівській області
генерал-майором міліції Маніним М.Ф.
від 02 червня 2002 року, смерть ОСОБА_5
наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 року у вигляді
ішемічної хвороби серця, гострого
інфаркту міокарду, в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ. Проте, встановити, з
якого періоду ОСОБА_5 страждав на
захворювання серця, не є можливим,
оскільки відповідні медичні документи
знищені за строком давності. Як
випливає з матеріалів перевірки,
захворювання виникло у період
проходження служби в ОВС та до
ІНФОРМАЦІЯ_1 року досягло такого
розвитку, що така хвороба стала
причиною смерті без активного впливу
зовнішніх чинників у будь-якому
вигляді на стан хвороби ОСОБА_5, яка
призвела до настання смерті. Тому
встановити причиновий зв'язок смерті
ОСОБА_5 при виконанні службових
обов'язків не є можливим, оскільки
захворювання, яким страждав ОСОБА_5,
може бути визнане, як отримане в період
проходження служби в ОВС.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно зі ст. 16 Закону України «Про
пенсійне забезпечення»,
військовослужбовці, особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які брали
участь у бойових діях, а також ті, які
стали інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, одержаних при
захисті Батьківщини або при виконанні
інших обов'язків військової служби
(службових обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, а також
батьки і дружини (якщо вони не взяли
повторний шлюб) військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які померли
(загинули) у період проходження
військової служби (виконання службових
обов'язків) чи після звільнення зі
служби, але внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, одержаних при
виконанні обов'язків військової служби
(службових обов'язків), захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на пенсію: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років; жінки - після
досягнення 50 років і при стажі роботи
не менше 20 років.

Згідно з абз. 6 п. 3 розділу ХV
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», тимчасово, до
прийняття відповідного закону
військовослужбовці, особи
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які брали
участь у бойових діях, а також ті, що
стали інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, отриманих при
захисті Батьківщини або при виконанні
інших обов'язків військової служби
(службових обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, дружини
(чоловіки), якщо вони не взяли повторний
шлюб, і батьки військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ, які померли
(загинули) у період проходження
військової служби (виконання службових
обов'язків) чи після звільнення із
служби, але внаслідок поранення,
контузії, каліцтва, отриманих при
виконанні обов'язків військової служби
(службових обов'язків), захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 55 років, жінками - 50 років та
за наявності страхового стажу не менше
25 років для чоловіків і не менше 20 років
для жінок.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», батьки військовослужбовців,
інших осіб, які мають право на пенсію за
цим Законом, які загинули (померли) у
період проходження військової служби
(виконання службових обов'язків) чи
після звільнення зі служби, але
внаслідок поранення, контузії,
каліцтва, отриманих при виконанні
обов'язків військової служби
(службових обов'язків), захворювання,
пов'язаного з перебуванням на фронті,
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи чи виконанням
інтернаціонального обов'язку, мають
право на призначення дострокової
пенсії за віком після досягнення
чоловіками 55 років, жінками - 50 років за
наявності страхового стажу не менше 25
років - для чоловіків і не менше 20 років
- для жінок.

За змістом пп. «ґ» п. 7 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України № 22-1 від 25 листопада 2005 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України за № 1566/11846 від 27 грудня
2005 року, до заяви про призначення
пенсії за віком відповідно до абз. 6 п. 3
розділу ХV Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
надаються документи, які засвідчують
особливий статус особи: посвідчення
учасника бойових дій та довідка
військового комісаріату про період
(періоди) участі у бойових діях; довідка
МСЕК про визнання особи інвалідом
унаслідок поранення, контузії,
каліцтва, одержаних при захисті
Батьківщини або при виконанні інших
обов'язків військової служби
(службових обов'язків), або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті чи виконанням
інтернаціонального обов'язку; висновок
МСЕК щодо причинного зв'язку смерті
особи з пораненням, контузією,
каліцтвом, одержаними при виконанні
обов'язків військової служби
(службових обов'язків), або
захворюванням, пов'язаним з
перебуванням на фронті, ліквідацією
Чорнобильської катастрофи чи
виконанням інтернаціонального
обов'язку.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
обставини справи, колегія суддів
вважає, що відповідач під час прийняття
рішення про відмову у призначенні
позивачу пенсії за віком діяв на
підставі та у спосіб, передбачений
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Порядком подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженим постановою
правління Пенсійного фонду України №
22-1 від 25 листопада 2005 року, з
урахуванням того, що позивачем під час
звернення із заявою про призначення
пенсії не було дотримано вимог
наведених законодавчих норм щодо
подання необхідних документів для
підтвердження наявності підстав для
призначення пенсії за віком згідно зі
ст. 16 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності дій з прийняття рішення
про відмову у призначенні позивачу
пенсії за віком, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
документами та наведеними
законодавчими нормами.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_4
до Управління Пенсійного фонду України
в Новгород-Сіверському районі
Чернігівської області про визнання
протиправним рішення та зобов'язання
вчинити певні дії.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, постанову
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 06 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.