Справа № 807/606/14
Суддя: Гебеш С. А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 квітня 2014 рокум. Ужгород№ 807/606/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С. А.,

при секретарі судових засідань -
Приходько Т.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - Лемак С.М.

представника відповідача - Волошина
Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Берегівського
міськрайонного центру зайнятості до
Чопської митниці Міндоходів про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Берегівський міськрайонний центр
зайнятості (далі - позивач,
Берегівський МРЦЗ) звернувся до
Закарпатського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Чопської митниці Міндоходів,
якою просить стягнути з Чопської
митниці кошти у сумі 6715,56грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються ч. 4 ст.
35 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", згідно якої сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
безробітному у разі поновлення його на
роботі за рішенням суду утримується із
роботодавця. Берегівським МРЦЗ
виплачено за період перебування на
обліку ОСОБА_4 6715,56 грн., при цьому,
ОСОБА_4 рішенням суду (постановою
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року) поновлений на займаній на час
звільнення посаді в митних органах, в
зв'язку з чим Берегівський МРЦЗ
звернувся до Чопської митниці з
повідомленнями про відшкодування
коштів, на який відповідача повідомили
про відмову у їх виплаті та
Берегівський МРЦЗ звернувся до суду з
позовом про стягнення таких з Чопської
митниці у судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав викладених у позовній заяві та
просила суд позов задовольнити та
стягнути з Чопської митниці суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг ОСОБА_4 у
розмірі 6715,56 грн.

Відповідач надав суду заперечення
проти позову, згідно якого проти позову
заперечив, посилаючись на ту обставину,
що позивач належним чином не довів
обґрунтованість своїх вимог. Також,
відсутність підстав для стягнення
коштів з Чопської митниці слідує із
того, що всупереч приписам трудового
законодавства ОСОБА_4 була виплачена
заробітна плата за час вимушеного
прогулу без врахування отриманої ним
допомоги по безробіттю (згідно
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.07.2012 року).
Відтак, повторне стягнення цих самих
коштів з Чопської митниці є
неправомірним та призведе до нанесення
безпідставних збитків, так як Чопська
митниця Міндоходів є бюджетною
установою і всі видатки пов'язані з її
функціонуванням здійснюється у
відповідності до Бюджетного кодексу
України і в даному випадку видатки на
відшкодування сум виплаченої допомоги
по безробіттю кошторисом відповідача
не передбачені.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечила проти позову та
просить суд відмовити в його
задоволенні з мотивів, викладених у
запереченні проти позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено матеріалами справи,
зокрема заявою від 04 липня 2012 року
ОСОБА_4 зареєструвався в Берегівському
міськрайонному центрі зайнятості в
пошуках роботи.

На підтвердження факту безробіття
ОСОБА_4 надав трудову книжку в якій
знаходились записи про останнє місце
роботи, а саме: запис №11-14 з 02.10.2010 року
по 03.04.2012 року ОСОБА_4 перебував у
трудових відносинах з Чопською
митницею на посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення; запис №15-17
з 01.06.2012 року по 02.07.2012 року ОСОБА_4
перебував у трудових відносинах з
Берегівською спеціалізованою школою
інтернат І-ІП ступенів на посаді
помічник вихователя.

11 липня 2012 року ОСОБА_4 отримав статус
безробітного на підставі його
письмової заяви, у якій він зазначив, що
він не є найманим працівником, не уклав
договір цивільно-правового характеру,
не зареєстрований як фізична особа
підприємець, та у разі самостійного
працевлаштування негайно повідомить у
центр зайнятості.

Таким чином, ОСОБА_4 було призначено
допомогу по безробіттю у розмірі 70
відсотків від заробітної плати,
відповідно до п.п. 1,3,4, ст.22 та п.1 ст.23 ЗУ
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття " та п.2.1 „Порядку надання
допомоги по безробіттю, у тому числі
одноразової її виплати для організації
безробітними підприємницької
діяльності ".

ОСОБА_4 перебував на обліку в центрі
занятості до 10.11.2012 року та отримав суму
виплаченого матеріального
забезпечення в розмірі 6715,56 гривні, що
підтверджується копією виписки з ПАТ
КБ «Надра» Ужгородське РУ №4104 від
07.04.2014 року.

01.11.2013 року ОСОБА_4 повторно
зареєструвався в Берегівському
міськрайонному центрі зайнятості -
(далі БМРЦЗ), в пошуках роботи. На
підтвердження факту безробіття ОСОБА_4
надав трудову книжку в якій
знаходились записи про останнє місце
роботи, а саме: запис №20 від 01.08.2013 року
«Запис №14 недійсний. Поновити на
посаді старшого інспектора сектору
митного оформлення з 03.04.2012 року»; запис
№21 від 07.10.2013 року про звільнення із
займаної посади у зв'язку із
скороченням штату працівників.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30 липня 2012
року (справа № 2а-0770/1200/12,) ОСОБА_4
поновлений на займаній на час
звільнення посаді старшого інспектора
відділу митного оформлення № 3
(Виноградів) митного поста «Лужанка»
Чопської митниці та зобов'язано
Чопську митницю виплатити ОСОБА_4
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 03.04.2012 року по 30.07.2012
року (постанова в частині поновлення та
стягнення середньомісячної заробітної
плати допущена до негайного виконання).

Дану інформацію було перевірено та
здійснено запит до Чопської митниці
Міндоходів з метою отримання
інформацію про підставу внесення
запису про поновлення на роботі до
трудової книжки ОСОБА_4 29.11.2013 року з
Чопської митниці Міндоходів, отримано
копії документів підтверджуючих
підставу внесення запису до трудової
книжки ОСОБА_4, а саме: Наказ Державної
митної служби України №918-к від 01.06.2013
року по особовому складу митних
органів виданого на виконання
постанови Закарпатського окружного
адміністративного суду від 30.07.2012 року
у справі №2а-0770/1200/12, копія якої
міститься в матеріалах справи.

Таким чином ОСОБА_4 не мав права на
отримання статусу безробітного та
отримання матеріального забезпечення
в період з 11.07.2012 року по 10.11.2012 року,
оскільки згідно внесеним записам до
трудової книжки останнього поновлено
на посаді старшого інспектора сектору
митного оформлення Чопської митниці
Міндоходів з 03.04.2012 року і в період
перебування на обліку Берегівського
МРЦЗ ОСОБА_4 перебував у трудових
відносинах.

За вказаними вище фактами, комісією з
розслідування страхових випадків та
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення Берегівського МРЦЗ, було
складено відповідний акт №73 від 19.12.2013
року, копія якого мітиться в матеріалах
справи.

На підставі акту, керуючись п.4 ст.35
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» директором БМРЦЗ було
винесено Наказ №272 від 23.12.2013 р. про
забезпечення повернення коштів
виплачених як допомога по безробіттю
безробітному ОСОБА_4 з вини
роботодавця, копія якого наявна в
матеріалах даної адміністративної
справи.

Згідно ст. 2 Закону України "Про
зайнятість населення" від 1 березня 1991
року № 803 - XII (з наступними змінами та
доповненнями), безробітними визнаються
працездатні громадяни працездатного
віку, які через відсутність роботи не
мають заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Відповідно до пп. "в" ст. 25 цього Закону,
держава створює умови незайнятим
громадянам у поновленні їх трудової
діяльності та забезпечує їм
компенсації, в тому числі - виплату в
установленому порядку допомоги по
безробіттю.

Згідно преамбули Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття" від 2 березня 2000 року №
1533-III (з наступними змінами та
доповненнями, далі - Закон 1533), цей
Закон, розроблений відповідно до
Конституції України та Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, визначає
правові, фінансові та організаційні
засади загальнообов'язкового
державного соціального страхування на
випадок безробіття.

Право на матеріальне забезпечення на
випадок безробіття та соціальні
послуги мають застраховані особи, а
також незастраховані особи, які вперше
шукають роботу, інші незастраховані
особи у разі їх реєстрації в
установленому порядку як безробітних
(ч.ч. 1, 2 ст. 6 Закону 1533).

Статтею 7 цього Законом передбачено
такий вид забезпечення безробітного як
допомога по безробіттю.

Згідно з пп. 2 п.1 ст. 31 Закону 1533,
виплата допомоги по безробіттю
припиняється у разі поновлення
безробітного на роботі за рішенням
суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Закону 1533, сума
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг
безробітному у разі поновлення його на
роботі за рішенням суду утримується із
роботодавця.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14 лютого 2007 року за № 219
затверджено Порядок реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, які шукають роботу, і
безробітних, та згідно п. 20 цього
Порядку - громадяни, зареєстровані як
такі, що шукають роботу, та безробітні,
знімаються з обліку з дня поновлення
безробітного на роботі за рішенням
суду, що набрало законної сили. При
цьому в картці робиться запис про
прийняття на роботу, зазначаються дата
та номер наказу.

Як зазначено в цьому пункті Порядку,
повернення виплачених безробітному
коштів здійснюється відповідно до
частини четвертої статті 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття" (тобто, утримується
із роботодавця).

Виходячи з наведеного, суми
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг у розмірі
6715,56 грн., наданих ОСОБА_4 за час
перебування на обліку у Берегівському
МРЦЗ як безробітному, підлягають
відшкодуванню Чопською митницею, у
відповідності до ч. 4 ст. 35 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття".

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення. Матеріалами
справи доведено суму виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг у розмірі 6715,56 грн.,
правомірність звернення Берегівського
МРЦЗ з позовом до суду та
правомірність стягнення такого з
Чопської митниці, в зв'язку з чим
вимоги позовної заяви є обґрунтовані
та підтверджені належними та
допустимими доказами, відповідачем не
спростовані та підлягають до
задоволення повністю та слід стягнути
з Чопської митниці кошти у сумі 6715,56
грн. на користь Берегівського МРЦЗ.

Згідно ч. 1 ст. 94 КАС України та в зв'язку
з відсутністю судових витрат позивача,
судові витрати у справі не стягуються.

Керуючись ст. ст. 2, 17, 71, 86, 160, 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Берегівського
міськрайонного центру зайнятості до
Чопської митниці Міндоходів про
стягнення заборгованості -
задовольнити повністю.

Стягнути з Чопської митниці Міндоходів
на користь Берегівського
міськрайонного центру зайнятості суму
виплаченого забезпечення та вартості
наданих соціальних послуг у розмірі
6715,56 грн. (шість тисяч сімсот
п'ятнадцять гривень п'ятдесят шість
копійок ).

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Закарпатський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга на постанову суду першої
інстанції подається протягом десяти
днів з дня її проголошення, а у разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

СуддяC.А. Гебеш