Справа № 2а-1596/12/0970
Суддя: Кушнерик М.П.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
140091/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Кушнерика М.П.

суддів
Мікули О.І., Курильця А.Р.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м.Львові апеляційні
скарги прокурора Богородчанського
району Івано-Франківської області та
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області на
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
липня 2012 року по справі за позовом
прокурора Богородчанського району в
інтересах держави в особі управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості, -

В С Т А Н О В
И Л А:

11.06.2012 року прокурор Богородчанського
району в інтересах держави в особі
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області звернувся в
суд з адміністративним позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості в сумі 3683,77
грн..

Позовні вимоги мотивовані тим, що у
відповідності до ст.4 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 є платником єдиного
соціального внеску до Пенсійного фонду
України, яка згідно з Законом
зобов'язана своєчасно та в повному
обсязі нараховувати, обчислювати і
сплачувати єдиний внесок. Відповідач
задекларувала суми єдиного внеску за
2011 рік в загальній сумі 4010,30 грн., з яких
3683,77 грн. не сплатила.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 12
липня 2012 року в задоволенні позову
відмовлено.

Прокурор та пенсійний орган оскаржили
дану постанову з підстав порушення
норм матеріального та процесуального
права, неповного з»ясування обставин
справи, висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що відповідно до п.1
ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов»язкове державне
соціальне страхування» платник
єдиного внеску зобов»язаний своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок.

Відповідно до ч.5 ст.8 цього ж Закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у п.1 частини першої ст.4
Закону, встановлюються у відсотках до
визначеної абзацом першим п. 1 частини 1
ст.7 цього Закону бази нарахування
єдиного внеску (за винятком винагороди
за цивільно-правовими договорами)
відповідно до класів професійного
ризику виробництва, до яких віднесено
платників єдиного внеску, з
урахуванням видів їх економічної
діяльності.

У разі наявності у платника на кінець
звітного періоду недоїмки, несплачених
штрафів та пені спеціалістами відділів
обліку надходження платежів
автоматично формується вимога про
сплату недоїмки. Вимога формується на
підставі облікових даних Карток
особових рахунків платників.

В даній справі предметом розгляду є
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 заборгованості по єдиному
внеску в сумі 3683,77 грн. Підставою
нарахування даного зобов»язання став
звіт про суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та сум нарахованого
єдиного внеску за 2011 рік.

На виконання вимог чинного
законодавства управлінням 12.03.2012 року
було направлено СПД ОСОБА_1 Вимогу про
сплату боргу № 83 на суму 3683.77 грн. разом
з повідомленням-розрахунком боргу.
Вимога направлена ОСОБА_1 з
повідомленням про вручення.

Крім того, в судове засідання на 12.07.2012
року був пред»явлений належно
оформлений Звіт про суми нарахованого
єдиного внеску на загальнорбов»язкове
державне соціальне страхування за 2011
рік, підписаний СПД ОСОБА_1.

Витягом із ЄДРПОУ підтверджується, що
СПД ОСОБА_1 з 14.09.2009 року вважається СПД,
вид діяльності - роздрібна торгівля з
лотків та на ринках. В ЄДРПОУ не
вносився запис про скасування
державної реєстрації фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1. У 2011 році
перебувала на обліку в ДПІ у
Богородчанському районі, нею було
обрано спрощену систему оподаткування
зі сплати єдиного внеску та мала певний
дохід від підприємницької діяльності.

Просять скасувати постанову та
прийняти нову, якою позов задоволити.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання на виклик суду не
з'явилися, а відтак на підставі п.2 ч.1
ст.197 КАС України суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів,
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачка не подавала до управління
Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області Звіт про
суми нарахованого доходу
застрахованих осіб та суми
нарахованого єдиного внеску за 2011 рік,
оскільки протягом 2011 року
підприємницькою діяльністю практично
не займалась. Наявний у справі звіт
(а.с.10) не підписаний відповідачем як і
Таблиця нарахування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування фізичними
особами-підприємцями, які обрали
спрощену систему оподаткування.

В ході розгляду справи судом першої
інстанції, відповідач зазначила, що
підписала такий звіт вже після першого
судового засідання, яке відбулось
03.07.2012 року, оскільки з цією метою її
викликали до управління.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
даний факт є порушенням Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" (надалі - Закон),
Порядку формування та подання
страхувальниками звіту щодо сум
нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування затвердженого
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 08.10.2010 № 22-2 (надалі -
Порядок), Інструкції про порядок
нарахування і сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 № 21-5 (надалі -
Інструкція).

Відповідно до абзацу 4 частини 2 статті 6
Закону, платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема, подавати
звітність до територіального органу
Пенсійного фонду у строки, в порядку та
за формою, встановленими Пенсійним
фондом за погодженням з відповідними
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Згідно з частиною 3 статті 9 Закону,
обчислення єдиного внеску
територіальними органами Пенсійного
фонду у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
територіальних органів Пенсійного
фонду, бухгалтерських та інших
документів, що підтверджують суми
виплат (доходу), на суми яких (якого)
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Пунктом 2.2 розділу II Порядку
встановлено, що звіт подається, також,
на паперових носіях, завірених
підписом керівника страхувальника та
скріплених печаткою (за наявності),
разом з електронною формою на
електронних носіях інформації.

Відповідно до пункту 2.9 розділу II
Порядку, таблиці звіту завіряються
підписами керівника та головного
бухгалтера (за наявності такої посади у
страхувальника). Якщо страхувальник є
юридичною особою, таблиці звіту
засвідчуються печаткою
страхувальника. Якщо страхувальник є
фізичною особою, таблиці звіту
засвідчуються печаткою страхувальника
за її наявності.

Згідно з пунктом 2.17 Порядку,
відповідальна особа органу Пенсійного
фонду, яка приймає звіт від
страхувальника, реєструє його та
проставляє реєстраційний номер із
зазначенням дати реєстрації та
обов'язково засвідчує власним підписом
із зазначенням прізвища та ініціалів.

Відповідно до ч.1 ст.71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, то воно не може
бути скасоване чи змінене з підстав,
викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст.160, 195-197, п.1 ч.1 ст.198, ст.200,
205, 206, 254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційні скарги прокурора
Богородчанського району
Івано-Франківської області та
управління Пенсійного фонду України в
Богородчанському районі
Івано-Франківської області - залишити
без задоволення, а постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 12 липня 2012
року по справі № 2а-1596/12/0970 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, які беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
у касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
М.П.Кушнерик

Судді:
О.І.Мікула

А.Р.Курилець