Справа № 2а/1770/2931/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Київ К/800/23438/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21 березня 2013 р. у справі №2а/1770/2931/2012
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області про
скасування постанови та припису, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 р., залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 21 березня
2013 р., відмовлено у задоволенні позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» до Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області про
скасування постанови №487-ю про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності від 11
травня 2012 року.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати вказані судові рішення,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову постанову про
задоволення позову.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами викладені у касаційній
скарзі доводи, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ
«Рівне-зерно-продукт» до ІДАБК у
Рівненській області подало декларацію
про готовність об'єкта до експлуатації,
яку зареєстровано відповідачем 09
квітня 2012 за № РВ . В даній
декларації позивач вказав про
готовність закінченого будівництвом
об'єкта (зерносховища), що знаходиться
за адресою: Рівненська область, смт.
Млинів, вул. Кірова,53 до експлуатації,
водночас зазначив, що категорія
складності об'єкта третя.

19 квітня 2012 року посадовими особами
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області проведено планову
перевірку позивача з питань дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил,
за результатами якої складено акт від 19
квітня 2012 року б/н.

На підставі висновків обумовленого
акту перевірки та протоколу про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності від 11 травня 2012 року
відповідачем прийнято постанову від 11
травня 2012 року № 487-ю про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, згідно з
якою до позивача застосовано штраф у
сумі 98 460,00 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з позицією
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з необґрунтованості
доводів позивача щодо неправомірності
дій відповідача під час проведення
перевірки, погоджуючись з висновками
Інспекції щодо встановлених під час
перевірки порушень, прийшов до
висновку про наявність підстав для
притягнення Товариства до фінансової
відповідальності.

Пунктом третім Положення про інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим,
областях, м. Києві та м.Севастополі,
затвердженого наказом Міністерства
регіонального розвитку та будівництва
України від 19.11.2007 № 317, основними
завданнями Інспекції є, у тому числі,
виконання в межах компетенції
дозвільних, реєстраційних функцій та
здійснення контролю й нагляду в сфері
будівництва, містобудування та
архітектури (державний
архітектурно-будівельний контроль).

Статтею 10 Закону України від 20 травня
1999 року № 687-XIV "Про архітектурну
діяльність" та статтею 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" встановлено, що до
повноважень Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України та її територіальних органів
віднесено здійснення
архітектурно-будівельного контролю та
нагляду.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва
визначає Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затверджений Постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 р.
№ 553.

Відповідно до п. 1 Порядку цей Порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Згідно з п. 6 Порядку плановою
перевіркою вважається перевірка, що
передбачена планом роботи інспекції,
який затверджується керівником
відповідної інспекції.

Пунктом 7 Порядку передбачено, що
однією із підстав для проведення
позапланової перевірки є необхідність
проведення перевірки достовірності
даних, наведених у повідомленні та
декларації про початок виконання
підготовчих робіт, повідомленні та
декларації про початок виконання
будівельних робіт, декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
протягом трьох місяців з дня подання
зазначених документів.

Згідно з п. 2 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13
квітня 2011 р. № 461, прийняття в
експлуатацію об'єктів, що належать до
I-III категорії складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку
прийняття в експлуатацію об'єктів, що
належать до IV і V категорії складності,
здійснюється на підставі акта
готовності об'єкта до експлуатації
шляхом видачі Інспекцією сертифіката.

Таким чином, порядок введення в
експлуатацію об'єктів І-ІІІ категорії
складності є відмінним від IV і V та
визначається обов'язком замовника
будівництва подати відповідну
декларацію, перевірка достовірності
даних якої може бути здійснена на
підставі п. 6 або 7 Порядку № 533.

Отже, Порядком № 553 регулюється
процедура перевірки ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
у відношенні до об'єктів IV і V категорії
складності, а також порядок здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів - у
відношенні до об'єктів І-V категорії
складності.

Доводи позивача про регулювання
вказаним нормативним документом
порядку дій Інспекції виключно щодо
перевірки лише об'єктів IV і V категорії
складності, із посиланням на п. 1
Порядку, є помилковими та не
заслуговують на увагу, у зв'язку з чим
суди попередніх інстанцій
обґрунтовано дійшли до правомірність
дій відповідача щодо перевірки
Товариства.

Відповідно до п. 19 Порядку № 461,
декларант відповідає за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації.

Судами попередніх інстанцій, під час
оцінки письмових доказів (акту
перевірки, протоколу про
правопорушення та ін.) із врахуванням
показів свідків, встановлено
недостовірність відомостей про
готовність об'єкта (зерносховища), що
знаходиться за адресою: Рівненська
область, смт. Млинів, вул. Кірова,53 до
експлуатації; замовником не
забезпечено здійснення авторського
нагляду, технічного нагляду, не
виконано повністю будівельні роботи,
зокрема: відсутнє електротехнічне
обладнання будівлі, не виконані
антикорозійні та протипожежні заходи.
Будівля зерноскладу місткістю 5 тис.
тонн не готова до експлуатації. Договір
на здійснення авторського нагляду не
укладався, відповідно авторський
нагляд на об'єкті не забезпечено, чим
порушено приписи статті 11 Закону
України від 20.05.1999 № 687-XIV "Про
архітектурну діяльність" та Постанови
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №
461.

При цьому, суди обґрунтовано не взяли
до уваги звіт ПП "Волиньексперт" (про
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж будівлі зерносховища), яким
надано висновок про готовність об'єкта
до експлуатації, оскільки він
затверджений 08 травня 2012 року, тобто
після проведення перевірки, яка
відбулась 19 квітня 2012 року.

Згідно з абзацом 4 пункту 6 частини
другої статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації: на об'єктах I
категорії складності - у розмірі
вісімнадцяти мінімальних заробітних
плат; на об'єктах II категорії
складності - у розмірі тридцяти шести
мінімальних заробітних плат; на
об'єктах III категорії складності - у
розмірі дев'яноста мінімальних
заробітних плат.

За таких норм та обставин, суди дійшли
до вірного висновку, що оскаржувана
постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності прийнята з дотриманням
вимог чинного законодавства, а відтак
позовні вимоги ТОВ
«Рівне-зерно-продукт»» є
необґрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Таким чином, судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначений висновок суду не
спростовують.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Згідно з ст. 220-1 Кодексу суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

На підставі наведеного , керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рівне-зерно-продукт» відхилити.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 04 вересня
2012 р. та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 21 березня 2013 р. у справі №2а/1770/2931/2012
залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС України
ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає, крім як з
підстав, в порядку та у строки,
встановлені КАС України.

Судді: