Справа № К/9991/15804/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/15804/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Міністерства юстиції
України про визнання протиправними дій
та зобов'язання вчинити певні дії,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Міністерства
юстиції України на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року, -

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
Міністерства юстиції України про
визнання протиправними дій та
бездіяльності Міністерства юстиції
України при розгляді звернень ОСОБА_3
від 10 жовтня 2005 року і від 13 жовтня 2005
року та зобов'язання Міністерство
юстиції України вжити заходи,
передбачені чинним законодавством
України про звернення громадян та
надати йому відповіді по суті. У
випадку, якщо питання, порушені у
зверненнях ОСОБА_3, не входять до
повноважень Міністерства юстиції
України, позивач просив суд зобов'язати
відповідача у встановлений законом
термін переслати за належністю його
звернення відповідному органу чи
посадовій особі для подальшого їх
розгляду, про що повідомити позивача.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії
Міністерства юстиції України щодо
розгляду звернення ОСОБА_3, від 10 жовтня
2005 року з порушенням вимог статті 7
Закону України «Про звернення
громадян».

Зобов'язано Міністерство юстиції
України розглянути заяву ОСОБА_3, від 10
жовтня 2005 року у порядку, передбаченому
статтею 7 Закону України «Про звернення
громадян». В задоволенні іншої частини
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, до Міністерство юстиції
України звернулося з касаційною
скаргою, в якій просить рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати та прийняти нове рішення,
яким відмовити позивачу у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 10 жовтня 2005 року
позивач звернувся до Міністерства
юстиції України з заявою про надання
роз'яснення відносно кількості
безоплатних путівок, які позивач має
право отримати на оздоровлення дітей
відповідно до положень Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», та способу
реалізації такого права.

13 жовтня 2005 року позивач звернувся до
Міністерства юстиції України із заявою
про надання оцінки бездіяльності
Кабінету Міністрів України у зв'язку з
визначенням конкретних розмірів всіх
доплат, пенсій і компенсацій особам, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, які підвищуються Кабінетом
Міністрів України відповідно до зміни
індексу вартості життя і зростання
мінімальної заробітної плати.

Крім цього, 2 жовтня 2005 року позивач
звернувся до Президента України з
заявою про скасування постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 №
836 та зобов'язання Кабінет Міністрів
України виконати приписи статті 67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в частині порядку
підвищення розміру доплат, пенсій і
компенсацій, які передбачені цим
Законом.

Секретаріат Президента України (Служба
з питань звернень громадян) на підставі
частини третьої статті 7 Закону України
«Про звернення громадян» листом від 12
жовтня 2005 за № 22/167813-10 надіслав
звернення ОСОБА_3 від 02 жовтня
2005 за належністю до Міністерства
юстиції України та зобов'язав
повідомити заявника про результати
розгляду його заяви.

Листом від 11 листопада 2005 року за №
Ш-33888, 33508, 33069 Міністерство юстиції
України надало відповідь заявнику в
якій повідомило, що розгляд порушених
позивачем у листі питань виходить за
межі повноважень Міністерства юстиції
України, оскільки головним органом у
системі центральних органів
виконавчої влади із забезпечення
реалізації державної політики,
зокрема, у сфері соціального захисту
населення є Міністерство праці та
соціальної політики.

Статтею 40 Конституції України
встановлено, що всі мають право
направляти індивідуальні чи
колективні письмові звернення або
особисто звертатися до органів
державної влади, органів місцевого
самоврядування та посадових і
службових осіб цих органів, які
зобов'язані розглянути ці звернення і
дати обґрунтовану відповідь у
встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права
врегульовані у Законі України «Про
звернення громадян».

У статті 1 цього Закону України
визначено, що громадяни України мають
право звернутися до органів державної
влади, місцевого самоврядування,
об'єднань громадян, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, засобів масової
інформації, посадових осіб відповідно
до їх функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про
звернення громадян» органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

Згідно частини третьої статті 7 Закону
України «Про звернення громадян» якщо
питання, порушені в одержаному органом
державної влади, місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями незалежно
від форм власності, об'єднаннями
громадян або посадовими особами
зверненні, не входять до їх
повноважень, воно в термін не більше
п'яти днів пересилається ними за
належністю відповідному органу чи
посадовій особі, про що повідомляється
громадянину, який подав звернення.

Проте, як вбачається із відповіді
Міністерства юстиції України від
11 листопада 2005 року у взаємозв'язку
із змістом звернення позивача від 10
жовтня 2005 року відповідач, незважаючи
на ту обставину, що йому було відомо до
повноважень якого органу віднесено
розгляд порушених у зверненні ОСОБА_3
питань, він, всупереч приписам статті 7
Закону України «Про звернення
громадян», не спрямував його для
розгляду за належністю.

Таким чином, задовольняючи частково
позовні вимоги, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного висновку
про порушення відповідачем вимог
статті 7 Закону України «Про звернення
громадян» при розгляді звернення
ОСОБА_3 від 10 жовтня 2005 року.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції
України залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 03 червня 2010
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 лютого 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: