Справа № К/9991/27979/11-С
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/27979/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області до
закритого акціонерного товариства
«Сєєвродонецьке обєднання Азот», третя
особа - ОСОБА_3 про стягнення
переплачених коштів по щомісячним
страховим виплатам, касаційне
провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою закритого
акціонерного товариства
«Сєєвродонецьке обєднання Азот» на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2011 року Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м.
Сєвєродонецьку Луганської області
звернулося до суду з позовом до ЗАТ
«Сєєвродонецьке обєднання Азот», третя
особа - ОСОБА_3 про стягнення
переплачених коштів по щомісячним
страховим виплатам у сумі 8480,14 грн., по
одноразовій допомозі в сумі 1020,75 грн., з
комісійної винагороди на доставку
страхових виплат у сумі 92,41 грн., а
всього 9593,30 грн.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, до ЗАТ «Сєєвродонецьке
обєднання Азот» звернулося з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 29 березня 2001 року з
ОСОБА_3 трапився нещасний випадок на
виробництві, що підтверджується актом
від 30 березня 2001 №1. Згідно довідки МСЕК
від 14 червня 2001 року потерпілій
встановлено 25% втрати професійної
працездатності з 29 березня 2001 року.

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_3 від 20
серпня 2001 року відділенням виконавчої
дирекції Фонду в м. Сєвєродонецьку
Луганської області було призначено
щомісячні страхові виплати у розмірі
88,60 грн. та одноразову допомогу в сумі
6400,00 грн.

Відповідно акту самоперевірки від 26
червня 2010 року №5 спеціалістом
відділення з'ясовано, що заробітна
плата ОСОБА_3 для розрахунку страхових
виплат взята за 2 місяці, а не за 3 або за
12 місяців, як це встановлено Правилами
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року № 472.

У зв'язку з проведенням перевірки
особової справи потерпілої ОСОБА_3 і
наявністю у справі довідки з невірною
заробітною платою, спеціаліст
відділення в телефонному режимі
звернувся до ЗАТ «Сєвєродонецьке
об'єднання Азот» про надання
інформації про заробітну плату ОСОБА_3
за 3 або за 12 місяців, що передували
каліцтву. На підставі довідки про
середню заробітну плату від 20 липня 2010
року №258 здійснено перерахунок
щомісячної страхової виплати та суми
одноразової допомоги і виявлена
переплата в сумі 9500,89 грн.

Згідно довідки від 23 грудня 2010 року
№02/1088 при перерахуванні страхових
виплат потерпілій ОСОБА_3 відділенням
здійснені комісійні витрати за період
з 14 червня 2001 року по 31 серпня 2010 року у
розмірі 273,00 грн. Так, переплата
комісійних витрат, виходячи з даних
середньої заробітної плати ОСОБА_3 за
12 місяців, складає 92,41 грн.

Відповідно до частини 2 статті 13 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
спричинили втрату працездатності»
страховим випадком є нещасний випадок
на виробництві або професійне
захворювання, що спричинили
застрахованому професійно зумовлену
фізичну чи психічну травму за обставин,
зазначених у статті 14 цього Закону, з
настанням яких виникає право
застрахованої особи на отримання
матеріального забезпечення та/або
соціальних послуг.

Згідно статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, що спричинили втрату
працездатності» страховими виплатами
є грошові суми, які згідно із статтею 21
цього Закону Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
виплачує застрахованому чи особам, які
мають на це право, у разі настання
страхового випадку.

Відповідно до частини 10 статті 34 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, що
спричинили втрату працездатності»
середньомісячний заробіток для
обчислення суми страхових виплат
потерпілому у зв'язку із втраченим ним
заробітком (або відповідної її частини)
визначається згідно з порядком
обчислення середньої заробітної плати
для виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням.

Відповідно до Постанови про
затвердження порядку обчислення
середньої заробітної плати від 08
лютого 1995 року №100 обчислення
середньої заробітної плати для
визначення розміру відшкодування
шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
провадиться відповідно до Правил
відшкодування власником підприємства,
установи і організації або
уповноваженим ним органом шкоди,
заподіяної працівникові ушкодженням
здоров'я, пов'язаним з виконанням ним
трудових обов'язків, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року №472.

Пунктом 22 Правил відшкодування
власником підприємства, установи і
організації або уповноваженим ним
органом шкоди, заподіяної працівникові
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним трудових обов'язків,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 23 червня 1993 року
№472 встановлено, що середньомісячний
заробіток для обчислення розміру
відшкодування потерпілому втраченого
заробітку (або відповідної його
частини) визначається за бажанням
потерпілого за 12 або 3 останні повні
календарні місяці роботи, що
передували каліцтву, а при
професійному захворюванні - стійкій
втраті професійної працездатності.
Постанова Кабінету Міністрів України
від 23 червня 1993 року №472 втратила
чинність 11 липня 2001 року, на підставі
Постанови Кабінету Міністрів України
від 11 липня 2001 року № 807.

Таким чином, станом на 14 червня 2001 року
(дата встановлення МСЕК ступеня втрати
професійної працездатності ОСОБА_3) для
обчислення середньої заробітної плати
діяв Порядок про обчислення середньої
заробітної плати, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 08 лютого 1995 року №100.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів першої
та апеляційної інстанцій, що
відповідач для обчислення розміру
середньої заробітної плати ОСОБА_3
повинен був керуватися Постановою
Кабінету Міністрів України від 23
червня 1993 року №472, оскільки вона була
чинною на момент виникнення спірних
правовідносин, а не постановою
Кабінету Міністрів України від 11 липня
2001 року № 807.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу закритого
акціонерного товариства
«Сєєвродонецьке обєднання Азот»
залишити без задоволення, а постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 04 лютого 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 19 квітня 2011
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: