Справа № 2а-4703/11/0118
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/53130/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 06 березня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Гвардійської селищної ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про скасування рішення, -в с т а
н о в и л а:ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до Гвардійської селищної ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про скасування рішення.

Постановою Сімферопольського
районного суду АР Крим від 06 березня 2012
року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 09 липня 2012 року постанову
Сімферопольського районного суду АР
Крим від 06 березня 2012 року залишено без
змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та постановити
нове рішення, яким позов задовольнити.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_4 є
власником домоволодіння АДРЕСА_1

Рішенням селищної ради від 26 жовтня 2007
року позивачу дозволено розробку
технічної документації для отримання
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку для
будівництва та обслуговування жилого
будинку.

При цьому ОСОБА_5, ОСОБА_6 є
співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1

Між позивачем та третіми особами виник
спір щодо користування частиною
земельної ділянки між домоволодіннями
в районі АДРЕСА_1

Разом з тим, на час звернення позивача
до суду з даним позовом, документи про
право користування обома земельними
ділянками відсутні та знаходяться в
стадії оформлення.

З метою врегулювання земельного спору
між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і ОСОБА_6, за згодою
останніх, Гвардійською селищною радою
27 листопада 2009 року на 29 сесії 5
скликання прийнято рішення про
внесення зміни в площу земельної
ділянки, яка знаходиться у
користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_6, вилучивши
з їх користування земельну ділянку,
площею

20 кв.м для її переводу в землі
загального користування для
влаштування заїзду на територію
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1

Позивач вважаючи, що вищезазначеним
рішенням відповідача порушуються його
права на приватизацію земельної
ділянки, звернувся цим позовом до суду.

Положеннями частини 2 статті 19
Конституції України визначено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені конституцією та
законами України.

Відповідно до пункту 34 статті 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання, що
регулюють земельні відносини.

Згідно зі статтею 149 Земельного кодексу
України (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
земельні ділянки, надані у постійне
користування із земель державної та
комунальної власності, можуть
вилучатися для суспільних та інших
потреб за рішенням органів державної
влади, Ради міністрів Автономної
Республіки Крим та органів місцевого
самоврядування на підставі та в
порядку, передбачених цим Кодексом.

Вилучення земельних ділянок
провадиться за згодою
землекористувачів на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
місцевих державних адміністрацій,
сільських, селищних, міських рад
відповідно до їх повноважень.

Так, судами встановлено, що вилучення
частини земельної ділянки площею 20 кв.м
для її переводу в землі загального
користування, яка знаходилась у
користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_6, проведено
за згодою землекористувачів.

Відповідно до частини 1 статті 104
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, яка вважає, що порушено
її права, свободи чи інтереси у сфері
публічно-правових відносин, має право
на звернення до адміністративного суду
з адміністративним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на
підставі пояснень сторін, третіх осіб
та їхніх представників, показань
свідків, письмових і речових доказів,
висновків експертів.

Відповідно до частини 1 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Положеннями статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що оскаржуване рішення
відповідача є правомірним та прийнято
відповідно до вимог чинного
законодавства та права позивача ним не
порушені, оскільки воно стосується
вилучення земельної ділянки у третіх
осіб та передачу її у землі загального
користування.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків, викладених у
рішеннях судів попередніх інстанцій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Сімферопольського районного
суду АР Крим від 06 березня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 09 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Гвардійської селищної ради
Сімферопольського району Автономної
Республіки Крим, треті особи: ОСОБА_5,
ОСОБА_6, про скасування рішення -
залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: