Справа № 704/1280/13-а
Суддя: Ісаєнко Ю.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Фролов О.Л.
Суддя-доповідач: Ісаєнко
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Ісаєнко
Ю.А.;

суддів: Епель О.В.,
Федотова І.В.,

за участю секретаря:
Бащенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Тальнівського районного
суду Черкаської області від 06 лютого 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України у
Тальнівському районі Черкаської
області про визнання протиправною
бездіяльності, стягнення пенсії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Тальнівського
районного суду Черкаської області із
адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України у
Тальнівському районі Черкаської
області, в якому просив суд визнати
протиправною бездіяльність щодо
виплати (погашення) заборгованості по
пенсії, яка виникла після перерахунку
на виконання постанови Тальнівського
районного суду Черкаської області від
20 червня 2011 року, стягнути з
відповідача перераховану пенсію
згідно постанови Тальнівського
районного суду Черкаської області від
20 червня 2011 року у розмірі 30779,20 грн., а
також три проценти річних від
простроченої суми за порушення
грошового зобов'язання у розмірі 1846,76
грн.

Постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 06 лютого 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною
постановою, позивач подав апеляційну
скаргу з підстав порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, в якій просить
скасувати постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
06 лютого 2014 року та ухвалити нове
судове рішення про задоволення позову.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, про дату, час і місце
розгляду справи повідомлені належним
чином.

Неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 196
Кодексу адміністративного судочинства
України не перешкоджає судовому
розгляду справи. У зв'язку з цим,
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, постанову
суду першої інстанції - без змін, з
огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
постановою Тальнівського районного
суду Черкаської області від 20.06.2011 року,
що залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року, позов ОСОБА_2 задоволено частково,
зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Тальнівському районі
Черкаської області здійснити
перерахунок основної та додаткової
пенсії по інвалідності з 11.10.2010 року
відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи
із загальновстановленого розміру
мінімальної пенсії за віком, який
визначається з урахуванням розміру
прожиткового мінімуму для осіб, що
втратили працездатність,
встановленому у законі про Державний
бюджет України на відповідний рік, з
урахуванням фактично виплачених сум.

Листом відповідача від 04 квітня 2013 року
№1828/0701 позивачу повідомлено, що на
виконання вищенаведеного судового
рішення здійснено перерахунок пенсії.
Також, в листі зазначено, що видатки,
необхідні для виконання судових рішень
щодо перерахунку та виплати пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, бюджетною
програмою не передбачено, тому виплата
нарахованих за рішенням судів пенсій
не проводилася.

Вважаючи неправомірними дії
відповідача щодо невиконання
постанови Тальнівського районного
суду Черкаської області від 20.06.2011 року,
позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з яким погоджується
колегія судів, виходив з наступного.

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до частини першої статті 255
КАС України постанова суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Закон України «Про виконавче
провадження» визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.

Відповідно до статті 1 зазначеного
Закону виконавче провадження як
завершальна стадія судового
провадження та примусове виконання
рішень інших органів (посадових осіб) -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до частини першої та другої
статті 2 Закону примусове виконання
рішень покладається на державну
виконавчу службу, яка входить до
системи органів Міністерства юстиції
України. Примусове виконання рішень
здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).

Відповідно до частини першої та другої
статті 11 Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець:

- здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;

- надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження;

- розглядає заяви сторін та інших
учасників виконавчого провадження і
їхні клопотання;

- заявляє в установленому порядку про
самовідвід за наявності обставин,
передбачених цим Законом;

- роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Отже, у разі невиконання судового
рішення у добровільному порядку,
державні виконавці державної
виконавчої служби здійснюють заходи,
необхідні для своєчасного виконання
рішення в повному обсязі, зазначені в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
Законом України «Про виконавче
провадження».

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідач частково виконав в
добровільному порядку постанову
Тальнівського районного суду
Черкаської області від 20.06.2011 року.

Відповідно до частини першої статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Проте, як вірно зазначено судом першої
інстанції, в матеріалах справи
відсутні докази щодо звернення
позивача до державної виконавчої
служби з заявою про примусове
виконання судового рішення в порядку,
визначеному Законом України «Про
виконавче провадження».

У разі звернення позивача до державної
виконавчої служби державними
виконавцями були б здійсненні заходи,
необхідні для своєчасного виконання
рішення в повному обсязі, зазначені в
документі на примусове виконання
рішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
не підлягають задоволенню позовні
вимоги про визнання протиправною
бездіяльності відповідача щодо
невиконання судового рішення, яке
набрало законної сили, відповідно, і
про стягнення перерахованої пенсії.

За таких обставин, суд першої інстанції
правомірно відмовив у задоволенні
позову.

Відповідно до частини 1 статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
суду першої інстанції ухвалена з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, з повним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстави для
скасування або зміни постанови суду
першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд апеляційної інстанції, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Тальнівського
районного суду Черкаської області від
06 лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

(Ухвалу у повному обсязі складено
07.04.2014 року)

Головуючий суддя:
Ю.А. Ісаєнко

Суддя:
О.В. Епель

Суддя:
І.В. Федотов

Головуючий суддя
Ісаєнко Ю.А.

Судді:
Епель О.В.

Федотов І.В.