Справа № 826/20405/13-а
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2014-02-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі: головуючого судді Мазур
А.С., розглянувши у письмовому
провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1до третя особаВідділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м.Києві Головне управління
Державної казначейської служби
України у м.Києвіпровизнання дій
протиправними, визнання розпорядження
протиправним та скасування, стягнення
коштів,в с т а н о в и в :
позивач звернулася до суду з позовом до
відділу державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м.Києві про визнання
протиправними дій ВДВС Солом'янського
РУЮ в м.Києві щодо розподілу коштів,
отриманих в результатів проведених
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, в
частині стягнення виконавчого збору в
протиправним та скасування
розпорядження №36112734/19, затвердженого
начальником ВДВС Солом'янського РУЮ в
м. Києві 05.12.2013 в частині стягнення
зобов'язання відповідного підрозділу
Державної казначейської служби
України стягнути безпідставно
на користь ОСОБА_1 із Державного
бюджету України шляхом їх безспірного
списання із рахунків Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції в м.Києві
за рахунок бюджетних асигнувань. В
обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що на підставі
виконавчого напису, вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2
23.07.2012 року, постановою державного
виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ в м.
Києві від 23.01.2013 року відкрито
виконавче провадження про звернення
стягнення на двокімнатну квартиру №250
загальною площею 55,60 кв.м., розташовану
в будинку АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_1. За рахунок коштів,
отриманих від реалізації майна
запропоновано задовольнити вимоги ПАТ
«Перший український міжнародний банк»
станом за період з 09 лютого 2012 року по 19
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 707909,90 грн. та
заборгованості за кредитом, 2926,76
доларів США - заборгованості за
відсотками, додатково стягнуто 2300 грн.
витрат за здійснення виконавчого
напису. Постанова про стягнення з
боржника виконавчого збору в порядку
ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче
провадження» державним виконавцем
ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві не
виносилась. Кошти, отримані від
проведення прилюдних торгів та продажу
арештованого майна в розмірі 333294,13 грн.
були розподілені наступним чином: 301706,66
погашення виконавчого збору; 1416,82 грн. -
погашення витрат на проведення
Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримала, дала
пояснення, аналогічні мотивам
звернення до суду. Просила позов
Представник відповідача у судове
засіданні не з'явився, однак подав до
суду копії матеріалів виконавчого
провадження, у зв'язку з чим суд,
керуючись ч.6 ст. 128 КАС України,
розглянув справу у письмовому
Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши подані документи
і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд приходить
до висновку, що у задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.
Статтею 1 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які проводяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.
Примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до норм зазначеного
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою виконавчі
документи, перелік яких наведений в
частині 2 статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження", зокрема
виконавчі написи нотаріусів.
Статтею 18 Закону встановлені
вимоги до виконавчого документа, а
статтею 19 Закону підстави для
відкриття виконавчого провадження.
Як вбачається з матеріалів справи,
23.07.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_2
вчинено виконавчий напис та
запропоновано звернути стягнення на
квартиру за адресою: Україна, АДРЕСА_1
та належить на праві власності ОСОБА_1.
зазначена квартира передана в іпотеку
ОСОБА_1 за договором іпотеки в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором між ПАТ «Перший
Український міжнародний банк» та
ОСОБА_1, стягнення здійснюється за
період з 03.02.2012 року по 19.04.2012 року
(включно). За рахунок коштів, отриманих
від реалізації квартири пропонується
задовольнити вимоги стягувача - ПАТ
«Перший Український міжнародний банк»
еквіваленті становить 707909,90 грн. згідно
офіційного курсу НБУ, встановленого
станом на 19.04.2012 року, 1 дол. США = 7,98 грн.
та додатково стягнути витрати на
вчинення виконавчого напису в сумі 2300
Виконавчий напис набрав чинності 23.07.2012
року та може бути пред'явлений до
примусового виконання протягом року з
моменту його вчинення.
21.01.2013 року стягувач звернувся до
Солом'янського районного управління
юстиції у м. Києві про відкриття
виконавчого провадження даного
виконавчого напису нотаріуса.
23.01.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№36112734 за виконавчим написом №1239 від
23.07.2012 року, боржником по якому є ОСОБА_1,
стягувачем - ПАТ «Перший Український
міжнародний банк» та надано боржнику
строк для добровільного виконання до
Копію постанови про відкриття
виконавчого провадження було
надіслано боржнику згідно
супровідного листа від 23.01.2013 року.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції, чинній на час відкриття ВП
№36112734) державний виконавець у 3-денний
строк з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В постанові державний
виконавець встановлює строк для
добровільного виконання рішення, який
не може перевищувати семи днів, а
рішень про примусове виселення -
п'ятнадцяти днів, та попереджає
боржника про примусове виконання
рішення після закінчення
встановленого строку зі стягненням з
нього виконавчого збору і витрат,
пов'язаних з провадженням виконавчих
дій, передбачених цим Законом.

Постановою державного виконавця від
23.01.2013 року накладено арешт на
двокімнатну квартиру за адресою:
АДРЕСА_1, що належить боржнику ОСОБА_1.

У ході виконавчого провадження
арештоване майно було реалізоване з
прилюдних торгів, проведених ТОВ
«Укрспецторг Групп» за ціною 391650 грн..

З наданих суду копій матеріалів
виконавчого провадження №36112734,
вбачається, що 05.12.2013 року державний
виконавець органу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції
Солом'янського районного управління
юстиції виніс постанову про стягнення
з боржника виконавчого збору у розмірі
70790,99 грн., копію якої було направлено
ОСОБА_1.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону
України "Про виконавче провадження" (в
редакції, чинній на час відкриття ВП
№36112734) та частини 1 статті 28 цього
Закону (в редакції, чинній на час
винесення постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору від 05.12.2013
року) у разі невиконання боржником
рішення майнового характеру у строк,
встановлений для добровільного
виконання, з боржника стягується
виконавчий збір.

Таким чином судом встановлено, що
боржник у наданий йому строк для
добровільного виконання виконавчого
напису №1239 від 23.07.2012 року такого не
виконав.

Посилання представника позивача на
відсутність процесуального документу
про стягнення з боржника виконавчого
збору спростовується наданими копіями
матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 43 Закону
України "Про виконавче провадження"
розподіл стягнутих державним
виконавцем з боржника за виконавчим
провадженням грошових сум (у тому числі
одержаної від реалізації майна
боржника) здійснюється у такому
порядку:

1) у першу чергу повертається авансовий
внесок сторін та інших осіб на
організацію та проведення виконавчих
дій;

2) у другу чергу компенсуються витрати
державної виконавчої служби, пов'язані
з організацією та проведенням
виконавчих дій, не покриті авансовим
внеском сторін та інших осіб;

3) у третю чергу задовольняються вимоги
стягувача та стягується виконавчий
збір у розмірі 10 відсотків фактично
стягнутої суми;

4) у четверту чергу стягуються штрафи,
накладені державним виконавцем
відповідно до вимог цього Закону.

Положенням ч. 2 ст. 43 Закону передбачено,
що розподіл грошових сум у черговості,
зазначеній у частині першій цієї
статті, здійснюється по мірі їх
стягнення.

Сума, що залишилася після сплати
штрафів, повертається боржнику (ч. 3 ст.
43 Закону «Про виконавче провадження).

Розпорядженням, затвердженим
начальником відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції у м. Києві
від 05.12.2013 року, зобов'язано
перерахувати 301706,66 грн. на рахунок
стягувача, 30170,67 грн. як погашення
виконавчого збору; 1416,82 грн. як
погашення витрат на проведення
виконавчих дій.

З урахуванням викладеного, суд
дійшов висновку про необґрунтованість
позовних вимог, а відтак вважає їх
такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 71
КАС України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 71
КАС України в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст. ст. 24, 69-71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні позовних вимог -
відмовити.

Постанова набирає законної сили у
відповідності зі ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути
оскаржена за правилами, встановленими
ст. ст. 185 - 187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
А.С. Мазур