Справа № К/9991/13492/12-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/13492/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього
А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" в особі філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" Рівненське РУ на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2012 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" в особі філії
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Надра" Рівненське РУ
до Відділу державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про скасування постанови, -

встановила:

У червні 2011 року ПАТ "Комерційний банк
"Надра" в особі філії ПАТ "Комерційний
банк "Надра" Рівненське РУ звернулося
до суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
скасування постанови про стягнення
судового збору.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 11 листопада
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, позивач, не
погоджуючись з судовими рішеннями по
справі, посилаючись на порушення
судами норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами було встановлено, що 07.02.2011 року
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження ВП
№24227399 з виконання виконавчого листа
Рівненського міського суду № 2-12069 від
28.01.2011 року про стягнення з ВАТ КБ
"Надра" на користь ОСОБА_2 63909 грн. та
надано строк для добровільного
виконання рішення суду до 14.02.2011 року.

Копія даної постанови була отримана
позивачем 07.02.2011 року, згідно відмітки
на цій постанові.

У зв'язку з невиконанням боржником
рішення Рівненського міського суду у
строк для його добровільного
виконання, відповідачем 15.02.2011 року
було винесено постанову про стягнення
з боржника виконавчого збору ВП № 24227399.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про виконавче провадження", виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Відповідно до статті 11 вищевказаного
Закону, державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вимогами пункту 1 частини 2 статті 17
цього Закону, відповідно до цього
Закону підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, зокрема виконавчі листи, що
видаються судами.

Частиною 1 статті 19 вищевказаного
Закону передбачено, що державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону, зокрема за заявою стягувача або
його представника про примусове
виконання рішення.

Відповідно до статті 25 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Таким чином, виконавчою службою вжито
всіх необхідних заходів, передбачених
Законом України "Про виконавче
провадження", та створені всі необхідні
умови для своєчасного повного та
добровільного виконання боржником
виконавчого документу, а саме винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження та направлено її сторонам.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанції, рішення
Рівненського міського суду у справі №
2-12069 від 28.01.2011 року у встановлений
державним виконавцем строк виконано не
було.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону
України ""Про виконавче провадження"" у
разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Тобто, стягнення виконавчого збору, є
саме тим заходом, який застосовується
державним виконавцем у випадку
невиконання боржником рішення суду в
срок, що ним встановлений.

Оскільки, боржником у встановлений
строк вимоги виконавчого документу не
виконано, 30.12.2009 року, відповідачем
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі
6471,26 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли вірного висновку про відмову у
задоволенні позовних вимог, оскільки
відповідач при винесенні постанови від
15.02.2011 року про стягнення з боржника
виконавчого збору діяв на підставі, в
межах повноважень, та у спосіб,
визначених Конституцією та законами
України

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" в особі філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" Рівненське РУ залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від 11
листопада 2011 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2012
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" в особі філії Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра" Рівненське РУ до Відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про скасування постанови - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній