Справа № 2610/14681/12 (2а/761/30/13)
Суддя: Леонтович К.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/4156/14, К/800/352/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого - судді Леонтович К.Г.,

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В.,

секретаря - Наумця О.В.,

за участю представників: ГПУ -
Зарудяної М.О., ТОВ "Прометей Сяйво" -
Єгорова О.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
касаційними скаргами об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Пушкінська 31-а" та заступника
прокурора міста Києва на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року у справі № 2610/14681/12 (2а/761/30/13) за
позовом прокурора Шевченківського
району м. Києва в інтересах ОСОБА_3 до
Департаменту комунальної власності
м.Києва Шевченківської районної у
місті Києві ради, треті особи:
товариство з обмеженою
відповідальністю "Прометей Сяйво",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Тригліф", об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Пушкінська 31-а" про визнання
протиправними та скасування рішення і
наказу, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року прокурор
Шевченківського району м. Києва в
інтересах ОСОБА_3 звернувся в суд з
позовом до Департаменту комунальної
власності м.Києва Шевченківської
районної у місті Києві ради, треті
особи: товариство з обмеженою
відповідальністю "Прометей Сяйво",
товариство з обмеженою
відповідальністю "Тригліф", об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Пушкінська 31-а", в якому, з
урахуванням уточнення позовних вимог,
просив визнати нечинним та скасувати
рішення Шевченківської районної у
м.Києві ради від 21.06.2007р. №251 "Про
приватизацію об'єктів комунальної
власності Шевченківського району
м.Києва", із змінами внесеними пунктом
2.7.1 рішення Шевченківської районної у
м.Києві ради від 30.08.2007 р. №274 "Про
внесення змін до деяких рішень
Шевченківської районної у м.Києві ради
з питань приватизації об'єктів
комунальної власності", в частині
включення до переліку об'єктів
комунальної власності Шевченківського
району м.Києва, що підлягають
приватизації шляхом викупу,
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1
площею 225,6 кв.м. на користь ТОВ "Прометей
- Сяйво". Також прокурор просив визнати
протиправним та скасувати наказ
Головного управління комунальної
власності м.Києва від 24.10.2007 р. №1348-В
"Про оформлення права власності на
об'єкт нерухомого майна", а саме
нежилих приміщень по АДРЕСА_1, площею
225,6 кв.м. за замовленням Шевченківської
районної у м.Києві ради.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
вказані нежитлові приміщення є
допоміжними приміщеннями будинку, у
зв'язку з чим вони належать на праві
спільної сумісної власності всім
власникам квартир та нежитлових
приміщень в цьому будинку, а тому
відповідач не мав права ним
розпоряджатися.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Києва від 11 квітня 2013 року
позовні вимоги задоволені.

Визнане протиправним та скасоване
рішення Шевченківської районної у м.
Києві ради від 21.06.2007 р. № 251 "Про
приватизацію об'єктів комунальної
власності Шевченківського району
м.Києва", із змінами внесеними пунктом
2.7.1 рішення Шевченківської районної у
м. Києві ради від 30.08.2007 р. № 274 "Про
внесення змін до деяких рішень
Шевченківської районної у м.Києві ради
з питань приватизації об'єктів
комунальної власності", в частині
включення до переліку об'єктів
комунальної власності Шевченківського
району м.Києва, що підлягають
приватизації шляхом викупу,
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1
площею 225,6 кв.м. на користь ТОВ
"Прометей-Сяйво".

Визнаний протиправним та скасований
наказ Головного управління
комунальної власності м.Києва від
24.10.2007 року №1348-В "Про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна", а
саме нежилих приміщень по АДРЕСА_1,
площею 225,6 кв.м. за замовленням
Шевченківської районної у м. Києві
ради.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року скасоване рішення суду першої
інстанції, в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Пушкінська 31-а" та заступник
прокурора міста Києва звернулися до
Вищого адміністративного суду України
з касаційними скаргами, в яких просять
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
дослідивши матеріали касаційної
скарги, проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої і апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 є власницею
квартири АДРЕСА_1, що не заперечувалося
учасниками судового розгляду.

Наказом Головного управління
комунальної власності м.Києва, яке
наданий час перейменоване у
Департамент комунальної власності
м.Києва, від 24.10.2007 р. №1348-В "Про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна", прийняте рішення про
оформлення права власності на об'єкт
нерухомого майна, а саме нежилих
приміщень по АДРЕСА_1, площею 225,6 кв.м. за
замовленням Шевченківської районної у
м.Києві ради.

Шевченківською районною у м.Києві
радою 24.10.2007р., на підставі вказаного
наказу, було отримане Свідоцтво про
право власності на нежилі приміщення
по АДРЕСА_1, загальною площею 225,6 кв.м.

Відповідно до рішення Шевченківської
районної у м.Києві ради від 21.06.2007 року
№251 "Про приватизацію об'єктів
комунальної власності Шевченківського
району м.Києва", із змінами внесеними
пунктом 2.7.1 рішення Шевченківської
районної у м.Києві ради від 30.08.2007 року
№ 274 "Про внесення змін до деяких рішень
Шевченківської районної у м.Києві ради
з питань приватизації об'єктів
комунальної власності", нежитлові
приміщення по АДРЕСА_1 площею 225,6 кв.м.
підлягають приватизації шляхом викупу,
на користь ТОВ "Прометей-Сяйво".

В подальшому, за Договором
купівлі-продажу нежилих приміщень від
27.11.2007 р., укладеному між Управлінням з
питань комунального майна,
приватизації та підприємництва
Шевченківської районної у м.Києві ради
та ТОВ "Прометей - Сяйво" вказані нежилі
приміщення перейшли у власність
останнього.

ТОВ "Прометей-Сяйво" 13.02.2008 р. продало
зазначені приміщення ТОВ "Трігліф".

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
Головним управлінням комунальної
власності міста Києва, яке на даний час
перейменоване в Департамент
комунальної власності м.Києва, а також
Шевченківською районною у м.Києві
радою неправомірно були прийняті
рішення стосовно передачі у власність
та відчуження підвальних приміщень по
АДРЕСА_1, загальною площею 225,6 кв.м., без
згоди на це власників квартир у цьому
будинку, в тому числі позивачки ОСОБА_3,
оскільки вони є співвласниками цих
приміщень, так-як ці приміщення
відносяться до допоміжних приміщень
будинку.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи у задоволенні
позовних вимог суд апеляційної
інстанції виходив з того, що відповідач
є власником нежилого приміщення по
АДРЕСА_1, а тому мав право самостійно на
свій розсуд володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому на праві
власності майном.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України не
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Відповідно до Висновку №12-10/278-12
експертного будівельно-технічного
дослідження від 29.10.2012 р. Державного
підприємства "Київська обласна
багатопрофільна лабораторія",
підвальні приміщення з АДРЕСА_1 не є
житловими. За наявними в них
загально-будинковими інженерними
мережами холодного та гарячого
водопостачання, каналізації та
центрального опалення, розміщеними
вузлами керування, водомірним вузлом,
приладами контролю, які забезпечують
санітарно-гігієнічні умови і безпечну
експлуатацію квартир, а також за
наявними приміщеннями, які
задовольняють побутові потреби
мешканців квартир, вказані підвальні
приміщення є допоміжними приміщеннями
даного будинку.

Крім того, відповідно до ст.1 Закону
України "Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" допоміжні
приміщення багатоквартирного будинку -
приміщення, призначені для
забезпечення експлуатації будинку та
побутового обслуговування мешканців
будинку (сходові клітини, вестибюлі,
перехідні шлюзи, поза квартирні
коридори, колясочні, кладові,
сміттєкамери, горища, підвали, шахти і
машинні відділення ліфтів,
вентиляційні катери та інші технічні
приміщення).

Положенням про порядок передачі
квартир (будинків) у власність
громадян, яке затверджене наказом
Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства
України №56 від 15.09.1992 р., встановлено, що
приміщення, через які прокладені
комунікації, є допоміжними
приміщеннями жилих будинків.

Згідно "Правил утримання жилих
будинків та прибудинкової території",
затверджених наказом
Держжитлокомунгоспу України №76 від
25.08.2005 р., зареєстрованих в МЮ України
25.08.2005 р. за №927/11207, допоміжними
приміщеннями є приміщення жилого
будинку, призначені для забезпечення
експлуатації будинку чи побутового і
культурного обслуговування населення
за місцем проживання. До допоміжних
приміщень жилого будинку відносяться
сходові клітини, вестибюлі, перехідні
шлюзи, позаквартирні коридори,
колясочині, кладові, сміттєкамери,
піонерські кімнати та інші аналогічні
приміщення.

Отже, враховуючи перелічені норми
законодавчих та нормативних актів, а
також Висновок № 12-10/278-12 експертного
будівельно-технічного дослідження від
29.10.2012 року підвальні приміщення по
АДРЕСА_1, загальною площею 225,6 кв.м., що
були передані у власність
Шевченківській районній у м.Києві раді,
а в подальшому приватизовані шляхом
викупу ТОВ "Прометей - Сяйво" не
відносяться до нежитлових приміщень, а
є допоміжними приміщеннями житлового
будинку, в якому вони знаходяться.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 92 Конституції
України правовий режим власності в
Україні визначається виключно
законами України.

Статтею 41 Конституції України
передбачено, що право власності
набувається в порядку, визначеному
законом.

Згідно ст. 19 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" спільне
майно співвласників багатоквартирного
будинку складається з неподільного та
загального майна. Неподільне майно
перебуває у спільній сумісній
власності співвласників
багатоквартирного будинку і не
підлягає відчуженню, загальне майно - у
спільній частковій власності. Власники
приміщень володіють, користуються і у
встановлених цим законом та цивільним
законодавством межах розпоряджаються
спільним майном.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про
приватизацію державного житлового
фонду" суть приватизації державного
житлового фонду полягає у відчуженні
квартир (будинків), кімнат у квартирах
та одноквартирних будинках, де
мешкають два і більше наймачів, та
належних до них господарських споруд і
приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.)
державного житлового фонду на користь
громадян України.

Відповідно до п.2 ст.10 Закону України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" власники квартир
багатоквартирних будинків є
співвласниками допоміжних приміщень
будинку, технічного обладнання,
елементів зовнішнього благоустрою і
зобов'язані брати участь у загальних
витратах, пов'язаних з утриманням
будинку і прибудинкової території
відповідно до своєї частки у майні
будинку. Допоміжні приміщення
(кладовки, сараї і т.ін.) передаються у
власність квартиронаймачів безоплатно
і окремо приватизації не підлягають.

Конституційним Судом України дано
офіційне тлумачення положенням даного
пункту зазначеної статті у його
рішенні №4-рп/2004 від 02.03.2004 р. В даному
рішенні в п.4.2 зазначається, що
допоміжні приміщення, відповідно до п.2
ст. 10 Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" стають
об'єктами права спільної власності
співвласників багатоквартирного
будинку, тобто їх спільним майном,
одночасно з приватизацією громадянами
квартир, що засвідчується єдиним
документом - свідоцтвом про право
власності на квартиру. Для
підтвердження набутого в такий спосіб
права не потребується вчинення
будь-яких інших додаткових юридичних
дій. Власникам квартир немає
необхідності створювати з цією метою
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку. Набуте
громадянами право на квартири
державного житлового фонду та належні
до них допоміжні приміщення є
непорушним (ст.41 Конституції України),
забезпечується державою і захищається
судом (ст.55 Конституції України).

В п. 4.3 вказаного Рішення визначено, що
відповідно до Конституції України всі
суб'єкти права власності рівні перед
законом. У багатоквартирних будинках,
де не всі квартири приватизовані чи
приватизовані повністю, власник
(власники) неприватизованих квартир (їх
правонаступники) і власники
приватизованих квартир
багатоквартирного будинку є
рівноправними співвласниками
допоміжних приміщень. Вони є рівними у
праві володіти, користуватися і
розпоряджатися допоміжними
приміщеннями. Ніхто з власників
квартир не має пріоритетного права
користуватися та розпоряджатися цими
приміщеннями, в тому числі і з питань
улаштування мансард, надбудови
поверхів і т.ін.

Також в цьому пункті зазначено, що
згідно зі ст.19 Закону України "Про
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку" спільне
майно власників квартир складається з
неподільного та загального майна.
Неподільне майно перебуває у їх
спільній сумісній власності і не
підлягає відчуженню, загальне майно - у
спільній частковій власності.
Відповідно до цього Закону
співвласники допоміжних приміщень
мають право розпоряджатися ним в межах,
встановлених зазначеним Законом та
цивільним законодавством.

Таким чином, зазначено в Рішенні,
питання щодо згоди власників квартир -
співвласників допоміжних приміщень
багатоквартирного будинку - на
надбудову поверхів, улаштування
мансард і т.ін. з використанням при
цьому конструктивних елементів
будинку, як і на вчинення інших дій
стосовно допоміжних приміщень (оренда
тощо), має вирішуватися відповідно до
законів про власність та інших законів
України, передусім Цивільного кодексу
України.

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованих
висновків, що Головним управлінням
комунальної власності міста Києва, яке
на даний час перейменоване в
Департамент комунальної власності
м.Києва, а також Шевченківською
районною у м.Києві радою неправомірно
були прийняті рішення стосовно
приватизації та передачі у власність і
відчуження підвальних приміщень по
АДРЕСА_1, загальною площею 225,6 кв.м., без
згоди на це власників квартир у цьому
будинку, в тому числі позивача,
оскільки вони є співвласниками цих
приміщень, так-як ці приміщення
відносяться до допоміжних приміщень
будинку.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необхідність визнання протиправним та
скасувати Наказ Головного управління
комунальної власності м.Києва від
24.10.2007 р. № 1348-В "Про оформлення права
власності на об'єкт нерухомого майна", а
саме нежилих приміщень по АДРЕСА_1,
площею 225,6 кв.м. за замовленням
Шевченківської районної у м.Києві ради,
та визнання протиправним і скасування
рішення Шевченківської районної у
м.Києві ради від 21.06.2007 року № 251 "Про
приватизацію об'єктів комунальної
власності Шевченківського району
м.Києва", із змінами внесеними пунктом
2.7.1 рішення Шевченківської районної у
м.Києві ради від 30.08.2007 року № 274 "Про
внесення змін до деяких рішень
Шевченківської районної у м.Києві ради
з питань приватизації об'єктів
комунальної власності", в частині
включення до переліку об'єктів
комунальної власності Шевченківського
району м.Києва, що підлягають
приватизації шляхом викупу,
нежитлового приміщення по АДРЕСА_1
площею 225,6 кв.м. на користь ТОВ "Прометей
- Сяйво".

Крім того, прокурором Шевченківського
району м.Києва не пропущений строк
позовної давності на звернення з
розглянутими вимогами до суду,
оскільки позивач за захистом свого
порушеного права звернулася до
прокурора 07.06.2012 р., а до суду прокурор з
даним позовом звернувся 11.06.2012 р., тобто
в строки передбачені законом.

З урахуванням наведеного колегія
суддів вважає, що касаційні скарги
підлягають задоволенню, постанова суду
апеляційної інстанції підлягає
скасуванню, а рішення суду першої
інстанції підлягає залишенню в силі з
урахуванням вищенаведених обставин.

Згідно ст.226 КАС України суд касаційної
інстанції має право скасувати судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, але помилково скасоване
судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
прийшла до висновків, що обставини
справи встановлені повно і правильно,
але суд апеляційної інстанції при
ухваленні судового рішення порушив
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до ухвалення
необґрунтованого рішення, яке підлягає
скасуванню, а постанова суду першої
інстанції підлягає залишенню в силі,
яка відповідає нормам матеріального і
процесуального права та скасована
апеляційним судом помилково.

Керуючись статтями 220, 221, 223, 226, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

У Х В А Л И Л А :

Касаційні скарги об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Пушкінська 31-а" та заступника
прокурора міста Києва задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 5 грудня 2013
року скасувати, постанову
Шевченківського районного суду м.Києва
від 11 квітня 2013 року залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав
передбачених ст.ст. 237-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: