Справа № 826/18160/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 лютого 2014 року м.Київ
№826/18160/13-а

Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А., за
участю секретаря судового засідання
Левченко І.В., розглянувши в письмовому
провадженні справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Дока Ук-раїна Т.О.В." до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Дер-жавної казначейської служби
України у м. Києві про визнання
протиправними і скасування рішень про
коригування митної вартості товарів
від 01.07.2013 №100250000/2013/600257/2 та від 15.07.2013
№100250000/2013/600375/2, карток відмови в
митному оформленні від 01.07.2013
№100250000/2013/01207 та від 15.07.2013 №100250000/2013/01332,
стягнення надміру сплачених коштів у
розмірі 58617,77 грн.,

в с т а н о в и в:

Позов обґрунтовано відсутністю
підстав для коригування відповідачем
заявленої пози-вачем митної вартості
товарів, невідповідністю оскаржуваних
рішень вимогам ст.ст. 53, 54, 55, 58 МК і
поданим до митного оформлення
документам, які містили повну і
достовірну інформацію, що підтверджує
правильність заявленої позивачем
митної вартості товарів за першим
методом (за ціною договору).

Під час розгляду справи представник
позивача підтримала позов з цих
підстав.

Від відповідача - Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів -
надійшли запере-чення, в яких він
просить відмовити в позові з тих
підстав, що позивач не довів
документаль-но заявлену ним митну
вартість товару, а документи містять
певні неточності.

До судового засідання відповідачі явку
своїх представників не забезпечили,
причин чого не повідомили, у зв'язку з
чим та згідно з ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС суд
продовжив розгляд справи у письмовому
провадженні.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд дій-шов висновку про наявність
підстав для задоволення позову,
виходячи з такого.

Судом встановлено, що на підставі
контракту з Компанією "Doka Polska Sp.z.o.o."
(Польща) (Продавець) від 13.03.2013 №ІМ-4/2013
купівлі-продажу та відповідно до
інвойсу від 25.06.2013 №289039644, позивачем
придбано товар відповідного
найменування, кіль-кості, ціни, на
загальну вартість 6252,98 Євро.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно з ВМД №100250000/2013/061862
від 01.07.2013 і задекларовано його митну
вартість відповідно до ст. 58 МК за
першим мето-дом (за ціною договору) у
розмірі 74134,03 грн., у т.ч.: вартість
товару - 6252,98 Євро (65134,03 грн.), витрати на
транспортування - 8700 грн., витрати на
завантаження - 300 грн.

Також на підставі цього ж контракту та
відповідно до інвойсу від 10.07.2013 №289039755
позивачем придбано інший товар
відповідно найменування, кількості,
ціни, на загальну вартість 25172,33 Євро.

Даний товар подано до митного
оформлення згідно з ВМД №100250000/2013/063479
від 15.07.2013 і задекларовано його митну
вартість відповідно до ст. 58 МК за
першим мето-дом (за ціною договору) у
розмірі 270035,25 грн., у т.ч.: вартість
товару - 25172,33 Євро (262247,25 грн.), витрати
на транспортування - 7688 грн., витрати на
завантаження - 100 грн.

Судом встановлено, що відповідачем
скориговано митну вартість партій
товарів в бік її збільшення, про що
прийнято відповідні рішення про
коригування митної вартості товарів
від 01.07.2013 №100250000/2013/600257/2 та від 15.07.2013
№100250000/2013/600375/2, а та-кож винесені картки
відмови в митному оформленні від 01.07.2013
№100250000/2013/01207 та від 15.07.2013 №100250000/2013/01332.

Як зазначено в гр. 33 цих рішень,
підставами їх прийняття є неможливість
визначення митної вартості товарів за
ціною договору, оскільки документи,
зазначені в ч. 2 ст. 53 МК не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, а саме 01.07.2013 декларантом не
надано транспортний перевізний
документ та додатково витребуваних
документів, а 15.07.2013 декларантом не
надано додатково витребу-ваних
документів.

Митна вартість скоригована
відповідачем за методом 2ґ (резервний
метод) та ґрунтується на раніше
визначених митним органом митних
вартостях.

Спірні правовідносини виникли у сфері
митної справи і стосуються
правомірності рішення відповідача про
щодо коригування митної вартості
товару, який імпортується на митну
територію України.

Відповідно до ст. 51 МК митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу (ч. 1); митна вартість товарів, що
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту,
визначається відповідно до глави 9
цього Кодексу (ч. 2).

Статтею 57 глави 9 МК встановлено, що
визначення митної вартості товарів,
які вво-зяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну тери-торію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ). Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відпо-відно до
норм цього Кодексу (ч. 3).

Метод визначення митної вартості за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції), закріплено в ст. 58 МК.

Як визначено в ч. 4 ст. 58 МК митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну тери-торію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень ч. 10
цієї статті.

Водночас, як визначено у ч. 5 ст. 58 МК,
ціна, що була фактично сплачена або
підля-гає сплаті, - це загальна сума
всіх платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Такими документами, згідно ч. 2 цієї
статті, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч.ч. 5
і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вар-тості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюва-ного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспор-тування не включені у
вартість товару, а також документи, що
містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що під-тверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Перелік додаткових документів
визначено в цій же ч. 3 ст. 53 МК.

Статтею 54 МК встановлено, що контроль
правильності визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного офор-млення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості (ч. 1).
Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розра-хунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього мето-ду, визначених
у ч. 1 ст. 58 цього Кодексу (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 55 МК рішення про
коригування заявленої митної вартості
товарів, які ввозяться на митну
територію України з поміщенням у
митний режим імпорту, приймається
митним органом у письмовій формі під
час здійснення контролю правильності
визначення митної вартості цих товарів
як до, так і після їх випуску, якщо
митним органом у випадках,
передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з пере-ліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу виз-начення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Як встановлено судом і підтверджується
матеріалами справи, позивачем надано
відпо-відачу для митного оформлення
імпортованого товару необхідні
основні документи, що виз-начені ч. 2 ст.
53 МК, а саме:

1) 01.07.2013:

- контракт з Компанією "Doka Polska Sp.z.o.o."
від 13.03.2013 №ІМ-4/2013;

- інвойс від 25.06.2013 №289039644;

- міжнародну автомобільну накладну
(CMR) №261604 від 25.06.2013;

- довідка про транспортні витрати від
01.07.2013 №01-07/13-1;

2) 15.07.2013:

- контракт з Компанією "Doka Polska Sp.z.o.o."
від 13.03.2013 №ІМ-4/2013;

- інвойс від 10.07.2013 №289039755;

- міжнародну автомобільну накладну
(CMR) №139483 від 10.07.2013;

- довідка про транспортні витрати від
12.07.2013 №12-07/2013-1.

Перелік наданих документів
відображено в гр. 18 оскаржуваних
рішень, у гр. 44 ВМД та у картках відмови
і відповідачем не заперечується.

Подані основні документи, копії яких
наявні у справі, чітко ідентифікують
оцінюва-ний товар, не містять
розбіжностей та містять дані, що
піддаються обчисленню, і підтер-джують
ціну товарів, що підлягала сплаті
позивачем на користь продавця, а також
додатково понесені позивачем витрати
на транспортування і завантаження.

Отже, як вбачається, подані документи
підтверджують митну вартість товарів
за ці-ною договору згідно з вимогами
ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК.

У ході розгляду справи відповідач не
спростував перед судом дійсність
поданих до митного оформлення
документів, достовірність і
об'єктивність зазначених відомостей.
Від-повідач не спростував фактурну
вартість оцінюваних товарів і вартість
додаткових витрат, які понесені
позивачем (транспортування), об'єктивну
можливість і спроможність перевірити
згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 54 МК вартість
операції на підставі наданих позивачем
документів, а відповідно й рівень
митної вартості товарів за ціною
договору за правилами, визначеними у
ст. 58 МК.

Також відповідач не довів суду
наявність передбачених ч. 3 чи ч. 4 ст. 53
МК підстав для витребування від
позивача (декларанта) додаткових
документів, а саме відповідач не
під-твердив належними доказами та
аргументованими доводами наявність у
поданих позивачем основних документах
розбіжностей, ознак підробки або
відсутність всіх відомостей, що
під-тверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Записи у гр. 33 оскаржуваних рішень про
відсутність у поданих документах всіх
відомостей про числові показники
оцінюваного товару не відповідають
дійсності та спросто-вуються наявними
у справі копіями цих документів, що
містять відповідні відомості про
кількісні і вартісні показники цього
товару, а також додаткових витрат.

Запис у гр. 33 рішення від 01.07.2013 про
ненадання транспортного перевізного
документу не відповідає дійсності і
спростовується наявними у справі
копіями міжнародної автомобільної
накладної (CMR) №261604 від 25.06.2013 та довідки
ПП "Київтрансбуд ХХІ" про транспортні
витрати від 01.07.2013 №01-07/13-1, про надання
яких до митного оформ-лення зазначено в
гр. 18 оскаржуваного рішення, у гр. 44 ВМД
та у картці відмови.

Заперечення представника відповідача
щодо ненадання до перевірки документу,
що підтверджує правовідносини між
позивачем і перевізником (ПП
"Київтрансбуд ХХІ") суд не бере до уваги,
оскільки про це не зазначено в
рішеннях, а крім того, п. 6 ч. 2 ст. 53 МК не
ви-магає обов'язкового подання
договору з перевізником чи
експедитором. Водночас необхідні
документи, які підтверджують факт
перевезення товарів (CMR) і його вартість
(довідка ПП "Київтрансбуд ХХІ")
позивачем були надані відповідачу.

Вказані документи містять посилання на
маршрут, час завантаження, номери
транс-портних засобів, а в CMR також
зроблено посилання на відповідний
інвойс, тобто дані доку-менти є
належними доказами по справі,
співвідносяться з іншими документами,
які надава-лися до митного оформлення,
і дозволяють встановити обставини
перевезення і вартість додаткових
витрат.

Між тим, позивач надав до суду копію
договору №1 на
транспортно-експедиційне
обслуговування у міжнародному
сполученні від 27.08.2012 між позивачем
(Замовник) і ПП "Київтрансбуд ХХІ" (а.с.
82-85). Крім цього, позивач надав до суду
копії договорів-заявок №74 від №81 (а.с.
43, 70) між позивачем і ПП "Київтрансбуд
ХХІ", рахунки-фактури ПП "Київтрансбуд
ХХІ" від 02.07.2013 №153 і 16.07.2013 №169 (а.с. 44, 71),
акти здачі-прийняття робіт від 02.07.2013
№153 і від 16.07.2013 №169 (а.с. 46, 73), які
додатково під-тверджують об'єктивність
і достовірність відомостей в CMR і
довідках.

Заперечення представника відповідача
щодо пов'язаності Продавця і Покупця,
суд не бере до уваги, оскільки
відповідно до ч. 12 ст. 58 МК той факт, що
продавець і покупець пов'язані між
собою особи, сам по собі не може бути
підставою для розгляду вартості
опера-ції як неприйнятної.

Так, відповідно до ч. 12 ст. 58 МК у випадку
пов'язаності продавця і покупця
необхід-но розглянути обставини
продажу та прийняти вартість операції
за умови, що взаємовідно-сини покупця і
продавця не вплинули на ціну
оцінюваних товарів, а відповідно до ч. 13
ст. 58 МК за наявності достатніх підстав
вважати, що відносини, зазначені у ч. 12
цієї статті, вплинули на ціну
оцінюваних товарів, орган доходів і
зборів повинен надати декларанту або
уповноваженій ним особі свої письмові
обґрунтування, що такий вплив мав
місце.

Частиною 14 ст. 58 МК визначено, що у разі
відсутності обґрунтувань з боку органу
доходів і зборів необхідно вважати, що
взаємовідносини, зазначені у ч. 12 цієї
статті, не вплинули на ціну оцінюваних
товарів.

В даному випадку відповідач при
здійсненні митного оформлення не
посилався на пов'язаність сторін
Договору, як на причину відмови в
застосуванні першого методу
визна-чення митної вартості товарів, не
стверджував про її вплив на ціну
оцінюваних товарів та не надавав
декларанту письмового обґрунтування
щодо впливу пов'язаності на ціну
оцінюваних товарів, у зв'язку з чим
формальне посилання представника
відповідача на пов'язаність
контрагентів не спростовує
правильність визначення позивачем
митної вартості товарів за першим
методом.

Таким чином, заперечення відповідача
про неможливість визначення митної
вартості за ціною договору є
безпідставними і повністю спростовані
в ході судового розгляду справи.
Зроблені відповідачем у гр. 33
оскаржуваних рішень записи є
формальними і надуманими, які не
свідчать про дійсну наявність
розбіжностей у кількісних і вартісних
показниках оціню-ваного товару та не
доводять наявність визначених ч. 3 ст. 53
МК підстав для витребування додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів, тому їх подання
(неподання) декларантом не впливає на
правильність визначення митної
вартості товарів за першим методом, що
підтверджується наданими до митного
оформлення основними документами. Крім
того, неподання декларантом
запитуваних митним органом документів,
за відсутності обґрунтування
неможливості визначення митної
вартості товарів за першим методом, не
є достатнім для висновку про наявність
підстав для застосування митним
органом іншого методу визначення
митної вартості. Зазначений висновок
зроблено у постанові Верховного Суду
України від 11.09.2012 (№26347525 згідно
Єдиного державного реєстру судових
рішень), який в силу ч. 2 ст. 161 і ч. 1 ст. 244-2
КАС є обов'язковим для врахування при
вирішенні даної справи.

Також відповідач не довів суду
обов'язкову в силу ч. 1 ст. 55 МК наявність
передбаче-них ч. 6 ст. 54 МК випадків, за
яких відповідач могла відмовити
позивачу в митному оформ-ленні товару
за заявленою ним митною вартістю та
прийняти рішення про коригування
митної вартості товарів. Так,
відповідач не надав суду доказів та
аргументованих пояснень з приводу
того, що позивачем заявлено неповні
та/або недостовірні відомості про
митну вар-тість товарів; не довів суду
невідповідність обраного позивачем
методу визначення митної вартості
товарів; не посилався та не підтвердив
суду надходження офіційної інформації
митних органів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Щодо визначення відповідачем вартості
оцінюваного товару порівняно з
вартістю подібних (аналогічних)
товарів, що є вищою за контрактну ціну
оцінюваних товарів, то сама по собі
різниця між вартістю подібних
(аналогічних) товарів не свідчить про
наявність пору-шень з боку декларанта і
не призводить до автоматичного
збільшення митної вартості това-рів,
адже законодавство таких підстав прямо
не встановлює, тому не є перешкодою для
застосування першого методу
визначення митної вартості товару.

Інших обставин, які б викликали
обґрунтовані сумніви в достовірності
проведеного позивачем розрахунку
митної вартості товару за ціною
договору, відповідачем не наведено, а
інших обставин, які б впливали на
рівень задекларованої позивачем
митної вартості товару, судом не
встановлено.

Отже, суд дійшов висновку, що позивачем
подано відповідачу достатній пакет
доку-ментів на підтвердження
кількісних і вартісних показників
імпортованого товару, повноти і
достовірності митної вартості товару,
заявленої позивачем за першим методом,
тому заяв-лена позивачем митна
вартість товарів за ціною договору
відповідає вимогам ст. 58 МК. Натомість
заперечення відповідача про
неможливість підтвердження митної
вартості товарів є помилковими і
повністю спростовуються наданими до
митного оформлення документами, тому
спірне коригування митної вартості
здійснено неправомірно з порушенням ч.
3 ст. 53, ч. 6 ст. 54, ч. 1 ст. 55 МК та всупереч
правилам, визначеним ст. 58 цього
Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про неправомірність рішень
Київ-ської міжрегіональної митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів від 01.07.2013
№100250000/2013/600257/2 та від 15.07.2013
№100250000/2013/600375/2, карток відмови в
митному оформленні від 01.07.2013
№100250000/2013/01207 та від 15.07.2013 №100250000/2013/01332,
тому вимога про визнання їх
протиправними і скасування є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Водночас в частині стягнення надміру
сплачених коштів іншій частині суд не
вбачає підстав для задоволення позову,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, прийняття
відповідачем неправомірних рішень про
коригу-вання митної вартості товарів
безпідставно призвело до надмірної
сплати позивачем при митному
оформленні товару коштів в сумі 58617,77
грн., у т.ч.: ПДВ - на 53722,88 грн. та мита - на
4894,89 грн. більше.

Разом з тим, згідно з правовою позицією
Верховного Суду України, наведеною у
постанові від 17.12.2013 по справі №21-439а13,
яка в силу ч. 2 ст. 161 і ч. 1 ст. 244-2 КАС є
обов'язковою для врахування при
вирішенні даної справи, суди,
встановивши протиправність рішень
митного органу про визначення митної
вартості товару за тим чи іншим
методом, не вправі підміняти митний
орган, стягуючи з державного бюджету
надмірно сплачену з такої вартості
суму, фактично визначаючи при цьому
інший метод обчислення митної
вартості.

У зв'язку з цим, суд зазначає про
необхідність позивачу звернутися до
митного органу з відповідною заявою
про повернення надмірно сплачених
коштів.

З урахуванням встановлених судом
обставин і наведених мотивів та
керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 94, 138,
158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "Дока Україна Т.О.В.".

2. Визнати протиправними і
скасувати рішення Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
про коригування митної вартості від
01.07.2013 №100250000/2013/600257/2, від 15.07.2013
№100250000/2013/600375/2 та картки відмови в
митному оформленні від 01.07.2013
№100250000/2013/01207, від 15.07.2013 №100250000/2013/01332.

3. Відмовити Товариству з
обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Дока Україна
Т.О.В." в задоволенні позову в іншій
частині.

4. Присудити на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю з
іноземними інвестиціями "Дока Україна
Т.О.В." судовий збір у сумі 68,82 грн. з
Державного бюджету України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова мо-же бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії її повного
тексту.

Суддя
Д.А. Костенко