Справа № 2а/2570/1718/2012
Суддя: Парінов А.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Кашпур О.В.
Суддя-доповідач: Парінов А.Б.
У Х В А Л А

Іменем України

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Грибан І.О., Губської О.А.,

при секретарі судового засідання
Арсенійчук М.В.,

за участю представників сторін:

від позивача Грудін К.В.,

від відповідача Кожемяка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 12
лютого 2014 року у справі за позовом
комунального підприємства «Носівські
теплові мережі» до Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області про визнання протиправною та
скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду позовом до
Державної фінансової інспекції в
Чернігівській області, в якому просив
визнати протиправною та скасувати
вимогу Козелецької міжрайонної
державної фінансової інспекції про
усунення виявлених порушень від 07.05.2012
№ 4-18/360.

В подальшому позивачем було відкликано
позовну вимогу щодо визнання
протиправним та скасування пункту 1
вимоги № 4-18/360 від 07.05.2012, у зв'язку з чим
ухвалою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12.02.2014 року
зазначена вимога була залишена без
розгляду.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року позов задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
суд першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення неправильно
застосував норми матеріального права,
що призвело неправильного вирішення
справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а оскаржувану
постанову суду - без змін, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до п. 1.4.4.2 плану
контрольно-ревізійної роботи
Контрольно-ревізійного відділу у
Носівському районі на IV квартал 2011 року
та на підставі направлення на
проведення ревізії від 30.12.2011 № 62,
головним державним фінансовим
інспектором сектору у Носівському
районі Козелецької МДФІ Ласкурійчук
Т.М. проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності КП
«Носівські теплові мережі» за період з
01.01.2009 по 01.10.2011.

За результатами ревізії було складено
акт від 03.04.2012 № 04-25/13, який був
підписаний із запереченнями.

На підставі акту ревізії Козелецькою
МДФІ до КП «Носівські теплові мережі»
пред'явлено вимогу про усунення
виявлених порушень від 07.05.2012 № 4-18/360.

Вважаючи вказану вимогу незаконною,
позивач звернувся з даним позовом до
суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що оскаржуване рішення
відповідача є незаконним та
необґрунтованим.

Перевіряючи наведений висновок суду
першої інстанції, колегія суддів
виходить з наступного.

Положеннями Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні» від 26
січня 1993 року №2939-ХІІ, в редакції
чинній на момент проведення ревізії),
яким визначено статус державної
контрольно-ревізійної служби в
Україні, її функції та правові основи
діяльності, закріплено, що головними
завданнями органу державного
фінансового контролю є: здійснення
державного фінансового контролю за
використанням і збереженням державних
фінансових ресурсів, необоротних та
інших активів, правильністю визначення
потреби в бюджетних коштах та взяттям
зобов'язань, ефективним використанням
коштів і майна, станом і достовірністю
бухгалтерського обліку і фінансової
звітності у міністерствах та інших
органах виконавчої влади, державних
фондах, фондах загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
бюджетних установах і суб'єктах
господарювання державного сектору
економіки, а також на підприємствах, в
установах та організаціях, які
отримують (отримували у періоді, який
перевіряється) кошти з бюджетів усіх
рівнів, державних фондів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування або
використовують (використовували у
періоді, який перевіряється) державне
чи комунальне майно (далі -
підконтрольні установи), за
дотриманням законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів,
дотриманням законодавства про
державні закупівлі, діяльністю
суб'єктів господарської діяльності
незалежно від форми власності, які не
віднесені законодавством до
підконтрольних установ, за рішенням
суду, винесеним на підставі подання
прокурора або слідчого для
забезпечення розслідування
кримінальної справи.

Державний фінансовий контроль
забезпечується органом державного
фінансового контролю через проведення
державного фінансового аудиту,
перевірки державних закупівель та
інспектування.

Порядок проведення органом державного
фінансового контролю державного
фінансового аудиту, інспектування та
перевірок державних закупівель
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
інспектування здійснюється органом
державного фінансового контролю у
формі ревізії та полягає у
документальній і фактичній перевірці
певного комплексу або окремих питань
фінансово-господарської діяльності
підконтрольної установи, яка повинна
забезпечувати виявлення наявних
фактів порушення законодавства,
встановлення винних у їх допущенні
посадових і матеріально
відповідальних осіб. Результати
ревізії викладаються в акті.

На підконтрольних установах, щодо яких
за відповідний період їх
фінансово-господарської діяльності
відповідно до цього Закону проведено
державний фінансовий аудит,
інспектування за ініціативою органу
державного фінансового контролю не
проводиться.

Основні функції органу державного
фінансового контролю, яким є позивач,
закріплені в статті 8 названого Закону.
Так цією статтею до таких функцій
віднесено, зокрема:

1) здійснення державного фінансового
контролю та контролю за виконанням
функцій з управління об'єктами
державної власності; цільовим
використанням коштів державного і
місцевих бюджетів; цільовим
використанням і своєчасним
поверненням кредитів (позик), одержаних
під державні (місцеві) гарантії;
складанням бюджетної звітності,
паспортів бюджетних програм та звітів
про їх виконання (у разі застосування
програмно-цільового методу у
бюджетному процесі), кошторисів та
інших документів, що застосовуються в
процесі виконання бюджету; станом
внутрішнього контролю та внутрішнього
аудиту у розпорядників бюджетних
коштів; усуненням виявлених недоліків
і порушень;

2) розроблення пропозицій щодо усунення
виявлених недоліків і порушень та
запобігання їм у подальшому;

3) вжиття в установленому порядку
заходів до усунення виявлених під час
здійснення державного фінансового
контролю порушень законодавства та
притягнення до відповідальності
винних осіб.

Відповідно до п. п. 1, 4, 7, 10, 12, 13 ст. 10
Закону України «Про основні засади
здійснення державного фінансового
контролю в Україні», на реалізацію
наведених функцій органу державного
фінансового контролю надано такі
права, як:

- перевіряти в ході державного
фінансового контролю грошові та
бухгалтерські документи, звіти,
кошториси й інші документи, що
підтверджують надходження і
витрачання коштів та матеріальних
цінностей, документи щодо проведення
процедур державних закупівель,
проводити перевірки фактичної
наявності цінностей (коштів, цінних
паперів, сировини, матеріалів, готової
продукції, устаткування тощо);

- вимагати від керівників
підконтрольних установ проведення
інвентаризацій основних фондів,
товарно-матеріальних цінностей, коштів
і розрахунків, у разі відмови у
проведенні таких інвентаризацій -
звернутися до суду щодо спонукання до
проведення таких інвентаризацій, а до
ухвалення відповідного рішення судом -
у присутності понятих та представників
зазначених підприємств, установ і
організацій, щодо яких проводиться
ревізія;

- пред'являти керівникам та іншим
особам підприємств, установ та
організацій, що контролюються,
обов'язкові до виконання вимоги щодо
усунення виявлених порушень
законодавства;

- звертатися до суду в інтересах
держави, якщо підконтрольною установою
не забезпечено виконання вимог щодо
усунення виявлених під час здійснення
державного фінансового контролю
порушень законодавства з питань
збереження і використання активів.

- проводити на підприємствах, в
установах та організаціях зустрічні
звірки з метою документального та
фактичного підтвердження виду, обсягу
і якості операцій та розрахунків для
з'ясування їх реальності та повноти
відображення в обліку підприємства,
установи та організації, що
контролюється.

- при виявленні збитків, завданих
державі чи підприємству, установі,
організації, що контролюється,
визначати їх розмір у встановленому
законодавством порядку.

Ці положення кореспондуються з
приписами пункту 50 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20
квітня 2006 року № 550 (далі по тексту -
Порядок №550).

Згідно названого Порядку, відповідно
до пунктів 45, 46 у міру виявлення
ревізією порушень законодавства
посадові особи контролюючого органу,
не чекаючи закінчення ревізії, мають
право усно рекомендувати керівникам
об'єкта контролю невідкладно вжити
заходів для їх усунення та запобігання
у подальшому.

Як вбачається з п. 1 вимоги від 07.05.2012 №
4-18/360, Держфінспекція вимагає від
відповідача вжити заходи щодо усунення
виявлених порушень, розглянути питання
про притягнення до відповідальності
винних осіб.

Наведене положення п. 1 оскаржуваної
вимоги деталізовано в п.п. 2-13 вимоги.

Згідно з п. 2 вимоги ревізією
встановлено, що умовами контракту
директору підприємства передбачено
надбавку за інтенсивність праці в
розмірі 10% посадового окладу. Наказом
по КП «Носівські теплові мережі»
встановлено доплату до посадового
окладу за інтенсивність праці
директору підприємства ОСОБА_2 в
розмірі 15% з 01.05.2009 року, чим порушено ч.4
ст.65 Господарського Кодексу України та
ст.20 Закону України «Про оплату праці».

Відповідне порушення призвело до
зайвого нарахування та виплати цієї
надбавки директору підприємства на
загальну суму 3959,82 грн. та відповідно до
зайвого перерахування до державних
цільових фондів нарахувань на
заробітну плату на суму 1 467,50 грн. в
зв'язку з чим вимагалося стягнути з
директора підприємства ОСОБА_2 кошти в
сумі 3959,82 грн. як незаконно отримані
виплати заробітної плати з порушенням
нормативно-правових актів. В іншому
випадку стягнути з особи, винної у
зайвих грошових виплатах, кошти у
порядку та розмірах, встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП;провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до державних цільових фондів в
сумі 1467,50 грн. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів);

Скасовуючи п. 2 оскаржуваної вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки Постанова Кабінету Міністрів
України від 19 травня 1999 р. N 859 «Про
умови і розміри оплати праці
керівників підприємств, заснованих
на державній, комунальній власності, та
об'єднань державних підприємств»
передбачає можливість установлення
доплати за інтенсивність праці
керівнику комунального підприємства в
розмірі до 50% відсотків посадового
окладу, гарантії, передбачені
галузевими угодами є мінімальними, а
Кодекс законів про працю України не
позбавляє права передбачати додаткові
соціально-побутові пільги,
встановлення директору підприємства
надбавки за інтенсивність праці в
розмірі 15 % посадового окладу є
правомірним.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
між Носівською міською радою та ОСОБА_2
було укладено Контракт з керівником
підприємства (а.с. 46-48 т.1) від 16 травня 2007
року, згідно якого ОСОБА_2
затверджується на посаду директора
комунального підприємства «Носівські
теплові мережі» Носівської райної ради
на термін з 2007 року по 2008 рік.

Згідно п. 1.2 вищевказаного контракту,
цей контракт є трудовим договором, на
підставі якого виникають трудові
відносини між керівником підприємства
та органом управління підприємства.

Пунктом 4.1.6. Контракту передбачено, що
за виконання обов'язків, передбачених
контрактом, виплачується надбавка за
інтенсивність праці особливий
характер роботи у розмірі 10 відсотків
посадового окладу.

На підставі пункту 4.2 Контракту,
керівникові можуть виплачуватися інші
виплати, відповідно до діючого на
підприємстві колективного договору
або положення про преміювання.

Відповідно до п. 4.23 Колективного
договору на 2009 рік (а.с. 54-61 т.1),
зареєстрованого Носівським
управлінням праці за реєстровий
номером 30/08-27 від 18 травня 2009 року,
наказами по КП «Носівсьвські теплові
мережі» та ДП «Сантехсервіс» можуть
встановлюватись додаткові або
підвищені доплати і надбавки,
можливість виплати яких передбачена
Галузевою угодою, але не обумовлена цим
договором або інші додаткові чи
підвищені доплати та надбавки, виплата
яких не суперечить чинному
законодавству (Додаток №15). Згідно
Додатку № 15 (а/с 187 т.1) надбавка за
інтенсивність праці становить 12
відсотків тарифної ставки.

Додатком №4 до Галузевої угоди між
Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України та Центральним комітетом
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на 2007
- 2009 роки, встановлена надбавка за
інтенсивність праці в розмірі до 12
відсотків тарифної ставки.

Згідно з Колективним договором на 2010
рік (а/с 61-68 т.1) зареєстрованим
Носівським управлінням праці за
реєстровим номером 29/05-22 від 15 квітня 2010
року встановлено доплату у розмірі
згідно Галузевої угоди (Додаток №15).
Згідно Додатку №15 (а/с 64 т.1) надбавка за
інтенсивність праці становить 12
відсотків тарифної ставки.

На підставі протоколу загальних зборів
трудового колективу КП «Носівські
теплові мережі» від 18 березня 2011 року
(а/с 70-71 т.1) прийнято рішення прийняти
колективний договір на 2011 рік в тій же
редакції що і на 2010 рік з змінами в
додатках 3,13,14,17.

Додатком № 6 до Галузевої угоди між
Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України та Всеукраїнським об'єднанням
обласних організацій роботодавців
підприємств житлово-комунальної
галузі «Федерація роботодавців ЖКГ
України» та Центральним комітетом
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на 2010
- 2011 роки, встановлена надбавка за
інтенсивність праці в розмірі до 12
відсотків тарифної ставки.

Наказом КП «Носівської теплової
мережі» Носівської районної ради «Про
встановлення доплати» від 05 травня 2009
року (а.с. 88 т.1) встановлено з 1 травня 2009
року доплату до посадового окладу за
інтенсивність директору підприємства
ОСОБА_2 в розмірі 15%.

Судами встановлено, що спірною
обставиною у даних правовідносинах є
правомірність встановлення доплати до
посадового окладу керівнику
підприємства.

Згідно ст. 94 КЗпП України заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу. Частиною 2 цієї статті
передбачено, що питання державного і
договірного регулювання оплати праці,
прав працівників на оплату праці та їх
захисту визначається цим Кодексом,
Законом України «Про оплату праці» та
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про оплату праці» умови розміру
оплати праці працівників установ та
організацій, що фінансуються з бюджету,
визначаються Кабінетом Міністрів
України, крім випадків, передбачених
частиною третьою цієї статті, та
частиною першою статті 10 цього Закону.

Положення постанови Кабінету
Міністрів України від 19 травня 1999 року
№ 859 «Про умови і розміри оплати праці
керівників підприємств, заснованих на
державній, комунальній власності, та
об'єднань державних підприємств»
розроблені на виконання ст. 8 Закону
України «Про оплату праці» і
поширюються на керівників підприємств,
заснованих на державній, комунальній
власності.

Згідно з п. 1 вказаної постанови
Кабінетом Міністрів України вирішено
надати керівникам центральних органів
виконавчої влади, Голові Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
керівникам місцевих органів
виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, які укладають
контракти з керівниками підприємств,
заснованих на державній власності, у
тому числі казенних, та об'єднань
державних підприємств, утворених
центральними органами виконавчої
влади відповідно до законодавства,
підприємств, які належать Автономній
Республіці Крим, підприємств,
заснованих на комунальній власності,
право встановлювати розмір посадового
окладу керівника підприємства залежно
від середньооблікової чисельності
працюючих в еквіваленті повної
зайнятості у кратності до мінімального
розміру тарифної ставки першого
розряду робітника основного
виробництва, а у разі, коли тарифні
ставки робітників не застосовуються, -
у кратності до мінімального посадового
окладу (ставки) працівника основної
професії, визначених у колективному
договорі, враховуючи складність
управління підприємством, його
технічну оснащеність, вартість
основних фондів, рівень рентабельності
та обсяги виробництва продукції (робіт,
послуг), згідно з додатком; та
встановлювати надбавку за
інтенсивність праці та особливий
характер роботи у розмірі до 50
відсотків посадового окладу.

Згідно Галузевої угоди між Державним
комітетом України з питань
житлово-комунального господарства та
Центральним комітетом профспілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України, норми і положення цієї Угоди є
мінімальними гарантіями. Угода не
обмежує прав підприємств
установлювати за рахунок власних
коштів додаткові трудові та
соціально-побутові гарантії і пільги.
Дана норма закріплена і в розділі 1
Галузевої угоди між Державним
комітетом України з питань
житлово-комунального господарства та
Центральним комітетом профспілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України на 2007 - 2009 роки, а також
Галузевої угоди між Міністерством з
питань житлово-комунального
господарства України та
Всеукраїнським об'єднанням обласних
організацій роботодавців підприємств
житлово-комунальної галузі «Федерація
роботодавців ЖКГ України» та
Центральним комітетом профспілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України на 2010 - 2011 роки.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що встановлення та
виплата директору КП «Носівські
теплові мережі» 15% надбавки за
інтенсивність відповідає вимогам
законодавства, а тому п. 2 спірної
вимоги відповідача підлягає
скасуванню.

Згідно з п. 3 оскаржуваної вимоги в
порушення п.15 а постанови Ради
Міністрів СРСР від 04.12.1981 року №1145 «Про
порядок і умови суміщення професій
(посад)», встановлено, що згідно
наказів, підписаних директором КП
«Носівські теплові мережі» ОСОБА_2,
протягом періоду, за який проведено
ревізію, директору проводилася доплата
за виконання обов'язків водія
автомобіля, що призвело зайвого
нарахування та виплати доплати на
загальну суму 2008,91 грн. та відповідно до
зайвого перерахування до державних
цільових фондів нарахувань на
заробітну плату на суму 744,50 грн., в
зв'язку з чим вимагалося стягнути з
директора підприємства ОСОБА_2 кошти в
сумі 2008,91 грн., як незаконно отримані
виплати заробітної плати з порушенням
нормативно-правових актів. В іншому
випадку стягнути з особи, винної у
грошових виплатах, кошти у порядку та
розмірах, встановлених ст.ст. 133 -136КЗпП;
провести перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових фондів в сумі 744,50
грн. (зарахувати в рахунок майбутніх
платежів).

Задовольняючи вимоги
адміністративного позову у цій
частині, суд першої інстанції виходив з
того, що директор комунального
підприємства є працівником
підприємства і відповідно до трудового
законодавства на нього
розповсюджується умови колективного
договору, яким передбачена можливість
здіснення доплат за тимчасове
виконання робіт, що входять до
функціональних обов'язків посади, що є
вільна тимчасово.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду першої інстанції з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
пунктом 4.10 Колективного договору на
2009,2010,2011 роки передбачено за суміщення
посад, виконання робіт меншою
чисельністю працівників, виконання
обов'язків тимчасово відсутніх
працівників, доплата у розмірі, згідно
до Додатку 15 Галузевої угоди.

На підставі пункту 4.11 Колективного
договору на 2009 рік, на 2010 рік, разове чи
тимчасове виконання працівником за
його згодою робіт, що не входять до кола
робіт, передбачених функціональними
обов'язками цього працівника, йому може
проводиться доплата до основного
заробітку в розмірі 50 % посадового
окладу.

Судом встановлено, що вказана доплата
здійснюється на підставі наказів КП
«Носівські теплові мережі» та ДП
«Сантехсервіс» виходячи із фінансових
можливостей підприємств.

Пунктом 15 а постанови Ради Міністрів
СРСР від 04.12.1981 року №1145 «Про порядок і
умови суміщення професій (посад)»,
затвердженою РМ СРСР від 4 грудня 1981 г. N
1145 передбачено, що положення постанови
не поширюються на керівників
підприємств, установ, організацій,
головних спеціалістів, керівників
структурних підрозділів, відділів,
цехів, служб та їх заступників.

Проте наведене не виключає можливості
застосування у спірних
правовідносинах положень Колективного
договору на 2009,2010,2011 роки, якими
передбачено за суміщення посад,
виконання робіт меншою чисельністю
працівників, виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників, в
тому числі, і керівникам підприємств,
доплата до основного заробітку.

Відповідно до п. 4 спірної вимоги
ревізією встановлено, що в порушення п.5
та п. 15 а постанови Ради Міністрів СРСР
від 04.12.1981року №1145 «Про порядок і умови,
суміщення професій (посад)» згідно
наказу по підприємству та додатку до
наказу від 31.03.2009 року, виданого
директором КП «Носівські теплові
мережі» ОСОБА_2, встановлено доплату до
посадових окладів за розширення зони
обслуговування, що призвело до зайвого
нарахування та виплати надбавки за
розширену зону обслуговування
працівникам підприємства на загальну
суму 57 635,02 грн., та відповідно до
зайвого перерахування до державних
цільових фондів нарахувань на
заробітну плату на суму 21 359,54 грн., в
зв'язку з чим необхідно стягнути з
фізичних осіб згідно додатку № 9 до
акта кошти в сумі 57 635,02 грн. як
незаконно отримані виплати заробітної
плати з порушенням нормативно-правових
актів. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах, кошти у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП.; провести
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових фондів в сумі 21 359,54
грн. (зарахувати в рахунок майбутніх
платежів).

Скасовуючи п. 4 оскаржуваної вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
враховуючи невелику кількість
працівників, виконання великої
кількості обсягів робіт, наявності
економії фонду заробітної плати, а
також те, що можливість встановлення
надбавки за розширення зони
обслуговування передбачена як
Галузевою угодою так і колективним
договором, встановленням працівникам
підприємства надбавки за
інтенсивність відповідає вимогам
Закону.

Пунктом 5 постанови Ради Міністрів СРСР
від 04.12.1981року №1145 «Про порядок і умови,
суміщення професій (посад)»
встановлено, що порядок та умови
суміщенні професій (посад), передбачені
пп. 1-4 даної постанови, застосовуються
також при розширенні зон
обслуговування чи збільшенні об'єму
виконаних робіт.

Пунктом 15 а постанови Ради Міністрів
СРСР від 04.12.1981 року №1145 «Про порядок і
умови суміщення професій (посад)»,
затвердженою РМ СРСР від 4 грудня 1981 г. N
1145 передбачено, що положення постанови
не поширюються на керівників
підприємств, установ, організацій,
головних спеціалістів, керівників
структурних підрозділів, відділів,
цехів, служб та їх заступників.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно додатку № 4 до Галузевої угоди
між Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України та Центральним комітетом
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на 2007
- 2009 роки, встановлено перелік доплат і
надбавок до тарифних ставок і
посадових окладів працівників, що
мають галузевий характер, зокрема, за
розширення зони обслуговування або
збільшення обсягу робіт доплати одному
працівнику максимальними розмірами не
обмежуються і визначаються наявністю
одержаної економії за тарифними
ставками і окладами, які могли б
виплачуватися за умови нормативної
чисельності працівників.

У відповідності з пунктом 4.23.
Колективного договору на 2009 рік (а/с 54-61
т.), наказами по КП «Носівські теплові
мережі» та ДП «Сантехсервіс» можуть
встановлюватись додаткові або
підвищені доплати і надбавки,
можливість виплати яких передбачена
Галузевою угодою, але не обумовлена цим
договором або інші додаткові чи
підвищені доплати та надбавки, виплата
яких не суперечить чинному
законодавству. Вказана норма міститься
і в Колективному договорі на 2010 рік. (а/с
61 т.1). На підставі протоколу загальних
зборів трудового колективу КП
«Носівські теплові мережі» від 18
березня 2011 року (а/с 70-71 т.1) прийнято
рішення про прийняття колективного
договору на 2011 рік в тій же редакції, що
і на 2010 рік з змінами в додатках 3,13,14,17.

Наказом Комунального підприємства
«Носівські теплові мережі» Носівської
районної ради №18 від 31 березня 2009 року
« Про встановлення доплат» (а/с 86-87, т. 1),
було встановлено постійно діючі
доплати до посадових окладів
інженерно-технічних працівників за
розширення зони обслуговування або
збільшення обсягу робіт.

Додатком № 15 до колективного договору
передбачено перелік доплат до тарифних
ставок та посадових окладів
працівників, що мають галузевий
характер в тому числі за розширення
зони обслуговування.

Розміри доплати за розширення зони
обслуговування максимальними
розмірами не обмежуються і
визначаються наявністю одержаної
економії за тарифними ставками і
окладами, які могли б виплачуватися за
умови нормативної чисельності
працівників.

Згідно відомостей нарахування
заробітної плати КП «Носівські теплові
мережі» за 2009-2011роки була нарахована
надбавка за розширену зону
обслуговування працівниками
підприємства на загальну суму 57635,02
грн., із них у 2009 році в сумі 15 725,88 грн., у
2010 році в сумі 23466,38 грн. за
січень-вересень 2011року в сумі 18442,76 грн.

Під розширенням зони обслуговування
або збільшенням обсягу виконуваних
робіт слід розуміти виконання поряд зі
своєю основною роботою, обумовленою
трудовим договором, додаткового обсягу
робіт за однією й тією ж професією або
посадою.

Доплата за розширення зони
обслуговування або збільшення обсягу
робіт одночасно має стимулюючий і
компенсаційний характер.

Типові норми чисельності працюючих на
підприємствах комунальної
теплоенергетики, затверджені наказом
Держбуду України від 14.05.01 №118.

Згідно планового розрахунку
нормативної чисельності (а.с. 91-117 т.1),
розрахункова кількість апарату
управління підприємством становить 11,55
кількості чоловік, фактична кількість
чоловік 9. Розрахункова кількість
робочих складає 16,32 кількості чоловік,
фактична 6. Всього розрахункова
кількість складає 27,87 чоловік, фактична
15.

Розрахунковий плановий фонд оплати
праці, згідно планового штатного
розкладу на 2009 рік складає 408 685,00 грн.,
фактичний фонд нарахованої заробітної
плати інженерно-технічних працівників
з урахуванням надбавок, доплат, премій,
матеріальної допомоги та одноразових
заохочувальних винагород становить 330
725,16 грн. Одержана економія становить
суму в розмірі 77 959,84 грн.

Розрахунковий плановий фонд оплати
праці згідно планового штатного
розкладу на 2010 рік складає 563 800,00 грн.,
фактичний фонд нарахованої заробітної
плати інженерно - технічних
працівників з урахуванням надбавок,
доплат, премій, матеріальної допомоги
та одноразових заохочувальних
винагород складає 397 036,12 грн. Одержана
економія становить суму в розмірі 166
763,88 грн.

Розрахунковий плановий фонд оплати
праці згідно планового штатного
розкладу на січень - вересень 2011 року
складає 463 509,00 грн., фактичний фонд
нарахованої заробітної плати
інженерно - технічних працівників з
урахуванням надбавок, доплат, премій,
матеріальної допомоги та одноразових
заохочувальних винагород складає 282
881,61 грн. Одержана економія становить
суму в розмірі 180 627,39 грн.

Між Носівською центральною районною
лікарнею, Носівською
райдержадміністрацією, КПНЗ «ДЮСШ»
Носівської районної ради, Носівською
районною школою мистецтв, відділом
культури і туризму Носівської РДА та КП
«Носівські теплові мережі» укладено
ряд договорів на повне (часткове)
технічне обслуговування котелень,
протягом періоду 2009-2011 років позивачем
було здійснено будівництво нових та
реконструкцію старих котелень.

Всього станом на 2011рік на
обслуговуванні КП «Носівські теплові
мережі» знаходяться 29 котелень, із них 4
власні.

Відповідно до статті 15 Закону «Про
оплату праці» форми і системи оплати
праці, норми праці, розцінки, тарифні
сітки, схеми посадових окладів,
умови запровадження та розмір
надбавок, доплат, премій,
винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами у колективному
договорі з дотриманням норм і гарантій,
передбачених законодавством,
генеральною, галузевими
(міжгалузевими) і територіальними
угодами.

Оскільки положеннями Колективного
договору на 2009,2010,2011 роки та Галузевої
угоди передбачено можливість
проведення доплати за розширення зони
обслуговування, враховуючи економію
фонду оплати по інженерно-технічних
працівниках та факт збільшення обсягу
робіт, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
невідповідність вимогам законодавства
п. 4 оскаржуваної вимоги.

В ході ревізії встановлено, що в
порушення ст. 105 Кодексу законів про
працю України та п. 2 Постанови Ради
Міністрів СРСР від 04.12.1981 року №1145 «Про
порядок і умови суміщення професій
(посад)» згідно наказу по підприємству
та додатку до наказу від 31.03.2009 року,
виданого директором КП «Носівські
теплові мережі» ОСОБА_2, проведено
доплату до посадових окладів
працівникам за суміщення професій
(посад), що призвело до зайвого
нарахування та виплати надбавки за
суміщення професій (посад) на загальну
суму 24411,99 та відповідно до зайвого
перерахування до державних цільових
фондів нарахувань на заробітну плату
на суму 9 047,08 грн. У зв'язку з цим від
позивача згідно з п. 5 спірної вимоги
вимагалося стягнути згідно додатку № 10
до акта кошти в сумі 24411,99 грн. як
незаконно отримані виплати заробітної
плати з порушенням нормативно-правових
актів. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих виплатах, кошти у
порядку та розмірах, встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП, провести перерахунок
та відповідні взаємозвірки щодо сум
внесків до державних цільових фондів в
сумі 9047,08 грн. (зарахувати в рахунок
майбутніх платежів).

Стаття 105 КЗпП України передбачає, що
працівникам, які виконують на тому ж
підприємстві, в установі, організації
поряд з своєю основною роботою,
обумовленою трудовим договором,
додаткову роботу за іншою професією
(посадою) або обов'язки тимчасово
відсутнього працівника без звільнення
від своєї основної роботи, провадиться
доплата за суміщення професій (посад)
або виконання обов'язків тимчасово
відсутнього працівника.

Розміри доплат за суміщення професій
(посад) або виконання обов'язків
тимчасово відсутнього працівника
встановлюються на умовах, передбачених
у колективному договорі.

Згідно Додатку №4 до Галузевої угоди
між Міністерством з питань
житлово-комунального господарства
України та Центральним комітетом
профспілки працівників
житлово-комунального господарства,
місцевої промисловості, побутового
обслуговування населення України на 2007
- 2009 роки та Додатку №6 до Галузевої
угоди на 2010-2012роки (а.с. 83 т.1)
встановлено перелік доплат і надбавок
до тарифних ставок і посадових окладів
працівників, що мають галузевий
характер, зокрема доплата за суміщення
професій (посад), розміри якої одному
працівнику максимальними розмірами не
обмежуються і визначаються наявністю
одержаної економії за тарифними
ставками і окладами суміщуваних посад
працівників.

Пунктом 4.10 Колективного договору на
2009рік (а.с. 54 т.1), зареєстрованого
Носівським управлінням праці за
реєстровим номером №30/08-27 від
18.05.2009року, пунктом 4.10 Колективного
договору на 2010рік (а.с. 62 т.1),
зареєстрованого Носівським
управлінням праці за реєстровим
номером №29/05-22 від 15.04.2010 року
передбачено, що за суміщення посад,
виконання робіт меншою чисельністю
працівників, виконання обов'язків
тимчасово відсутніх працівників,
встановити доплату у розмірі згідно
Галузевої угоди. (Додаток № 15).

Як передбачено у Додатку №15 за
суміщення професій (посад)
встановлюється працівнику доплата, яка
визначаються наявністю одержаної
економії за тарифними ставками і
окладами суміщуваних посад
працівників і максимальними розмірами
не обмежується.

Протоколом загальних зборів трудового
колективу КП «Носівські теплові
мережі» від 18 березня 2011 року
колективний договір на 2011 рік прийнято
в тій же редакції, що і на 2010 рік із
внесеними змінами у додатках №3, № 13-14,
№ 17.

З наведеного вбачається, що проведення
доплати до посадових окладів
працівникам підприємства за суміщення
професій (посад) проведено у
відповідності з вимогами ст. 105 КЗпП
України відповідно до умов
Колективного договору, а тому висновок
відповідача про порушенням позивачем
вимог законодавства щодо суміщення
професій та посад, є помилковим.

Спростовуючи посилання відповідача на
постанову Ради Міністрів СРСР від
04.12.1981 року №1145 «Про порядок і умови
суміщення професій (посад)», колегія
суддів зазначає, що КЗпП України, який
визначає порядок проведення виплат за
інтенсивність згідно з умовами
Колективного договору має вищу
юридичну силу, ніж вказана постанова.

Згідно з п. 6 оскаржуваної вимоги
відповідача в порушення ст. 2, ст. 19
Закону України «Про оплату праці»,
ст.102-1 Кодексу законів про працю
України, встановлено, що оператору по
обслуговуванню побутових котлів
ОСОБА_7, яка працювала за сумісництвом,
внаслідок арифметичної помилки
(завищено посадовий оклад та
середньоденна заробітна плата у
відповідності до відпрацьованих годин
згідно табеля обліку робочого часу)
зайво нараховано заробітної плати в
сумі 4 054,46 та відповідно зайво
перераховано до державних цільових
фондів нарахувань на заробітну плату
на суму 1502,58 грн. у зв'язку з чим
необхідно стягнути з ОСОБА_7 кошти в
сумі 4054,46 грн., як незаконно отримані
виплати заробітної плати з
порушенням нормативно-правових актів.
В іншому випадку стягнути з особи,
винної у зайвих грошових виплатах,
кошти у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП; провести;
перерахунок та відповідні
взаємозвірки щодо сум внесків до
державних цільових фондів в сумі 1502,58
грн. (зарахувати в рахунок майбутніх
платежів).

Приймаючи рішення про скасування п. 6
спірної вимоги відповідача, суд першої
інстанції зазначив, що нарахування
заробітної плати ОСОБА_7 було здійснено
за фактично виконану роботу, тобто
1,33% ставки.

Перевіряючи зазначений висновок суду
першої інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до Наказів: №84 від 20 жовтня
2009 року, N 75 від 11 жовтня 2010 року, №73 від
12 жовтня 2011 року КП «Носівські теплові
мережі» ОСОБА_7 прийнято на роботу
опера обслуговуванню побутових котлів
котелень №11, 11 А, 16,17,17А опалювального
сезону за сумісництвом. Оплата
відповідно до наказу проводилась:

- в вихідні та неробочі дні 100%
посадового окладу оператора по
обслуговуванню побутових котлів,
згідно штатного розкладу та і
відпрацьованого часу;

- в робочі дні, які співпадають з
чергуванням на котельнях відповідно
графіка чергувань на цих котельнях - 75%
посадового окладу оператора по
обслуговуванню побутових котлів
згідно штатного розкладу та
відпрацьованого часу.

Відповідно до статті 61 КЗпП України
щодо підсумованого обліку робочого
часу то, на безперервно діючих
підприємствах, в установах,
організаціях; а також в окремих
виробництвах, цехах, дільницях,
відділеннях і на видах робіт, де за
умовами виробництва (роботи) не може
бути додержана встановлена для даної
категорії працівників щоденна або
щотижнева тривалість робочого часу,
допускається за погодженням з виборним
органом первинної профспілкової
організації (профспілковим
представником) підприємства, установи,
організації запровадження
підсумованого обліку робочого часу з
тим, щоб тривалість робочого часу за
обліковий період не перевищувала
нормального числа робочих годин.

Правилами внутрішнього трудового
розпорядку КП «Носівські теплові
мережі», затвердженого загальними
зборами трудового колективу 19 березня
2010 року передбачено, що «... Тривалість
робочого часу при підсумковому обліку
робочого часу не може перевищувати 12
годин на добу, а в виробничої потреби не
повинна перевищувати 24 години на добу,
за умови дотримання нормальної
тривалості робочого часу за обліковий
період, встановлений чинним
законодавством. При змінному характері
робіт в підприємстві працівники
чергуються в змінах рівномірно в
порядку передбаченого графіком
змінності, які складаються та
затверджуються керівником
підприємства в кожному конкретному
випадку, де повинні передбачатися
регулярні вихідні дні для робітників
кожної зміни».

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_7 та два інші працівники
обслуговували котельні, на
обслуговування яких виділено чотири
ставки, тому ці чотири ставки було
поділено між штатними одиницями 0,33%.

З табелів обліку використання робочого
часу, як за основним місцем роботи
ОСОБА_7 так і табелів обліку
використання робочого часу за
сумісництвом (оператора котельні)
встановлено, що нарахування заробітної
плати ОСОБА_7 було здійснено за
фактично виконану роботу, тобто 1,33%
ставки

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що оплата праці за
сумісництвом була здійснено у
відповідності з нормами трудового
законодавства, а тому позовна вимога
про скасування п. 6 оскаржуваної вимоги
підлягає задоволенню.

З п. 7 спірної вимоги вбачається, що
ревізією дотримання законодавства при
нарахуванні та виплаті працівникам
премій встановлено виплату премії
ОСОБА_8 в сумі 150,00 грн., чим порушено ст.
ст. 24, 97 Кодексу законів про працю
України, ст.901 та ст.903 Цивільного
Кодексу України, в зв'язку з чим:
вирішено стягнути з ОСОБА_8 кошти в сумі
150,00 грн., як незаконно отримані виплати
заробітної плати з порушенням
нормативно-правових актів. В іншому
випадку стягнути з особи, винної у
зайвих грошових виплатах, кошти у
порядку та розмірах, встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП.

Скасовуючи зазначений пункт вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
можливість виплати премії особі, яка не
є працівником підприємства, а працює за
цивільно-правовою угодою, передбачена
Колективним договором.

Колегія суддів погоджується з
наведеним висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що
між Комунальним підприємством
«Носівські теплові мережі» та
адвокатом ОСОБА_8 було укладено угоду
про оплату надання юридичних послуг
від 01 жовтня 2008 року (а.с 128, т. 1).

Згідно пункту 4.12 Колективного договору
на 2009 рік (а.с. 167, т. 1) за особливі успіхи
в труді, здійснення робіт, значущих для
КП «Носівські теплові мережі» і ДП
«Сантехсервіс» та інших випадках, які
заслуговують відзначення окремого
працівника, всі працівники
підприємства включаючи керівника та
фізичних осіб, які працюють в
зазначених підприємствах за окремими,
в тому числі разовими, угодами
(договорами), можуть бути відзначені
разовими преміями, винагородами та
виплатами. Ці премії, винагороди та
виплати нараховуються згідно наказів
по КП «Носівські теплові мережі» та ДП
«Сантехсервіс» виходячи з фінансових
можливостей підприємств.

У відповідності із пунктом 6 Положення
про преміювання (а.с. 181, т.1) за особливі
успіхи в труді, здійснення робіт,
значущих для КП «Носівські теплові
мережі» і ДП «Сантехсервіс» та в інших
випадках, які заслуговують відзнаки
окремого працівника, всі працівники
підприємства включаючи керівника та
фізичних осіб, які працюють в
зазначених підприємствах за окремими,
в тому числі разовими угодами
(договорами), можуть бути відзначені
разовими преміями, винагородами та
виплатами. Ці премії, винагороди та
виплати нараховуються згідно наказів
по КП «Носівські теплові мережі» та ДП
«Сантехсервіс», виходячи з фінансових
можливостей підприємств.

Згідно пункту 5 наказу КП «Носівські
теплові мережі» №18 від 12 березня 2010
року «Про святкування професійного
свята Дня працівника житлово -
комунального господарства»
встановлено - по підсумкам роботи за 2010
р. нагородити премією працівників КП
«Носівські теплові мережі», розмір
премії визначений згідно займаної
посади та відпрацьованому стажу на
підприємстві, мінімальна премія - 100
грн., додаток № 1 .(а.с. 59-60 т. 3). У
відповідності з наданим додатком до
вказаного наказу була виплачена премія
юристу Зезюлькіну О.В. в сумі 100,00 грн.

Згідно пункту 4 наказу КП «Носівські
теплові мережі» №14 від 14 березня 2011
року «Про святкування професійного
свята Дня працівника житлово -
комунального господарства» за
підсумками роботи за 2010 р. нагородити
премією працівників КП «Носівські
теплові мережі», розмір премії
визначений згідно займаної посади та
відпрацьованому стажу на підприємстві,
мінімальна премія - 50,00 грн. додаток № 1.
(а.с. 61-62 т. 3). У відповідності з наданим
додатком до даного наказу було
виплачено премію юристу Зезюлькіну О.В.
в сумі 50,00 грн.

Таким чином, пункт 7 оскаржуваної
вимоги є протиправним та підлягає
скасуванню.

Відповідно до п. 8 спірної вимоги
ревізією щодо нарахування та виплати
допомог встановлено виплату
матеріальної допомоги ОСОБА_9 та ОСОБА_8
по 50,00 грн. кожному, чим порушено ст.24,
ст. 97 Кодексу законів про України, ст.901
та ст.903 Цивільного кодексу України від
16.01.2003 року №435, в зв'язку з чим
контролюючий орган прийшов до висновку
про стягнення ОСОБА_9 коштів в сумі 50,00
грн. та ОСОБА_8 в сумі 50,00 грн. як
незаконно отримані виплати заробітної
плати з порушенням
нормативно-правових актів. В іншому
випадку стягнути з особи, винної у
зайвих грошових виплатах, кошти у
порядку та розмірах, встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП.

Статтею 97 КЗпП України передбачено, що
конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

Власник або уповноважений ним орган чи
фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами.

З матеріалів справи вбачається, що між
КП «Носівські теплові мережі» та
адвокатом ОСОБА_8 було укладено угоду
про оплату надання юридичних послуг
від 01 жовтня 2008 року (а/с 128, т.1).

Також надано договір №11/01-08 від 01
лютого 2008 року укладений між КП
«Носівські теплові мережі», як
замовником та ПП ОСОБА_9 як виконавцем.

За договором виконавець зобов'язується
в інтересах замовника надати послуги, а
саме виконувати оперативне
обслуговування електрообладнання та
технічне обслуговування обладнання і
пристроїв вторинних електричних кіл КП
«Носівські теплові мережі», викликані
необхідністю забезпечення виробничої
діяльності замовника в порядку та в
обсягах визначених законодавством
України для оперативно-ремонтного і
ремонтного персоналу.

Пунктом 2.1 договору зазначено, що за
надання послуг, передбачених предметом
договору, замовник сплачує щомісячно
грошову суму, еквівалентну 2,72 офіційно
встановленої мінімальної заробітної
плати (без виплати суми копійок).

Згідно пункту 4.12 Колективного договору
на 2009 рік (а.с. 167, т. 1) за особливі успіхи
в труді, здійснення робіт, значущих для
КП «Носівські теплові мережі» і ДП
«Сантехсервіс» та інших випадках, які
заслуговують відзначення окремого
працівника, всі працівники
підприємства включаючи керівника та
фізичних осіб, які працюють в
зазначених підприємствах за окремими,
в тому числі разовими, угодами
(договорами), можуть бути відзначені
разовими преміями, винагородами та
виплатами. Ці премії, винагороди та
виплати нараховуються згідно наказів
по КП «Носівські теплові мережі» та ДП
«Сантехсервіс» виходячи з фінансових
можливостей підприємств.

У відповідності із пунктом 6 Положення
про преміювання (а.с. 181, т.1) за особливі
успіхи в труді, здійснення робіт,
значущих для КП «Носівські теплові
мережі» і ДП «Сантехсервіс» та в інших
випадках, які заслуговують відзнаки
окремого працівника, всі працівники
підприємства включаючи керівника та
фізичних осіб, які працюють в
зазначених підприємствах за окремими,
в тому числі разовими угодами
(договорами), можуть бути відзначені
разовими преміями, винагородами та
виплатами. Ці премії, винагороди та
виплати нараховуються згідно наказів
по КП «Носівські теплові мережі» та ДП
«Сантехсервіс», виходячи з фінансових
можливостей підприємств.

Відповідно до наказу по КП «Носівські
теплові мережі» № 23 від 14 квітня 2009
року (а.с. 55, т. 3), згідно якого у зв'язку з
святкуванням Великодніх та травневих
свят виплатити премію працівникам КП
«Носівські теплові мережі» згідно
додатку №1. У відповідності з вказаним
додатком (а.с. 56, т. 3) передбачена
виплата премії юристу ОСОБА_8 у розмірі
50 грн. та енергетику ОСОБА_9 у розмірі 50
грн.

Таким чином, виплата премій особам, які
працювали на підприємстві за разовими
угодами премій відповідає вимогам
закону, а тому колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що пункт 8 вимоги
відповідача є протиправним та підлягає
скасуванню.

Згідно з п. 9 вимоги відповідача в
порушення ст. 102-1 Кодексу законів про
працю України ст.19 Закону «Про оплату
праці» та п. 2, п.4 Постанови Кабінету
Міністрів України від.03.04.1993 №245 «Про
роботу за сумісництвом працівників
державних підприємств, установ,
організацій» за період з 01.03.2009 року по
01.10.2011 року безпідставно нараховано та
виплачено заробітної плати
працівникам - зовнішнім сумісникам КП
«Носівські теплові мережі» на суму
39639,39 грн. та проведено нарахування на
заробітну плату в сумі 14 690,36 грн., в
зв'язку вимагалося стягнути з ОСОБА_10
та ОСОБА_11 згідно додатку № 18 до акта
кошти в сумі 39639,39 грн., як незаконно
отримані виплати заробітної плати з
порушенням нормативно-правових актів.
В іншому випадку стягнути з особи,
винної у зайвих грошових виплатах,
кошти у та розмірах, встановлених ст.ст.
133-136 КЗпП; провести перерахунок та
відповідні взаємозвірки щодо сум до
державних цільових фондів в сумі 14 690,36
грн. (зарахувати в рахунок майбутніх
платежів).

Відповідно до ст. 102-1 КЗпП України
працівники, які працюють за
сумісництвом, одержують заробітну
плату за фактично виконану роботу.

Наведене положення відображене і в ст.
19 Закону України «Про оплату праці».

Відповідно до Наказу №10 від 09 лютого
2009року «Про прийняття працівників ДП
«Сантехсервіс» (а.с. 62 т. 3), у зв'язку із
відсутністю об'ємів монтажних робіт на
ДП «Сантехсервіс» на КП «Ніжинські
теплові мережі» прийнято на роботу за
сумісництвом працівників ДП
«Сантехсервіс» ОСОБА_10 (слюсаря -
зварювальника) та ОСОБА_11 -
автослюсарем, з 01 лютого 2009 року з
оплатою згідно штатного розкладу та
фактично відпрацьованого часу.

У матеріалах справи містяться копії
табелів виходу на роботу КП «Носівські
теплові мережі», в тому числі штатних
працівників та сумісників (а.с. 63-93 т.3). У
даних табелях відображено фактично
відпрацьований час сумісників ОСОБА_10
та ОСОБА_11 у КП «Носівські теплові
мережі».

Відповідно до п. 2 Положення про оплату
праці працівникам ДП «Сантехсервіс»
від 01 грудня 2004року на підприємстві
застосовується відрядно-преміальна
форма оплати праці. Пункт 3 Положення
вказує на те, що дана система
нарахування заробітної плати
передбачає оплату праці за фактично
виконаний обсяг робіт згідно Положення
про преміювання працівників
підприємства. Величина заробітної
плати збільшується прямо пропорційно
до обсягу виконаних робіт.

У п.1 Положення про оплату праці КП
«Ніжинські теплові мережі» від 15
березня 2004 на підприємстві
використовується дві форми оплати
праці - відрядно-преміальна та
почасово-преміальна». Почасово -
преміальна оплата здійснюється згідно
штатного розкладу і Положення про
преміювання. Відрядно - преміальна
оплата здійснюється згідно обсягів
виконаних робіт і Положення про
преміювання.

Відповідно до умов колективних
договорів на 2009-2011 роки на підприємстві
позивача встановлюється графік роботи
змінами і визначено, що вечірній час
роботи з 18-00 год. до 22-00 год. вечора, а
нічний час роботи з 22-00 год. до 06-00 год.,
за роботу в ці часи встановлено доплата
у відповідній відсотковій ставці від
посадового окладу.

Відповідно до Правил внутрішнього
трудового розпорядку КП «Ніжинські
теплові мережі» початок роботи на
підприємстві встановлено о 08-00 год.,
закінчення роботи о 17-00 год.

Таким чином, на підприємстві існував
трудовий розпорядок, відповідно до
якого робочий час з 08-00 год. до 17-00 год., і
також передбачався позмінний графік
роботи у вечірній час з 18-00 год. до 22-00
год. та в нічний час з 22-00 год. до 06-00 год.

Як свідчать табелі відпрацьованого
робочого часу, відображено фактично
відпрацьований час сумісників ОСОБА_10
та ОСОБА_11 у КП «Носівські теплові
мережі» відповідно до встановлених
графіків роботи, тобто існує
документальне підтвердження виконання
робіт цими працівниками не за основним
місцем роботи, а за сумісництвом.
Оплата праці цих працівників
здійснювалась за фактично виконану
роботи, табелювання працівників за
сумісництвом здійснювалось за
фактичної наявності працівника на
роботі.

Суд першої інстанції, з яким
погоджується колегія суддів, прийшов
до висновку, що порушення вимог
трудового законодавства, що було
встановлено під час проведення ревізії
не відповідає дійсним обставинам
справи, оскільки відповідно до
колективного договору та внутрішнього
трудового розпорядку було встановлено
графіки позмінної роботи на
підприємстві, а таким чином, працівники
могли працювати і за основним місцем
роботи і за сумісництвом, а час їх
роботи не співпадав.

Тому пункт 9 вимоги Козелецької МДФІ
від 07.05.2012 № 4-18/360 є протиправним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 10 спірної вимоги
відповідача протягом періоду, за який
проведено ревізію, підприємством
проведено з рахунку 442 «Непокриті
збитки», а саме: відрахування до
лікарняної каси за працівників
підприємства на загальну суму 9 010,00
грн., чим порушено Інструкцію Про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій,
затверджену наказом Міністерства
фінансів України від 30.11.1999 року № 291. У
зв'язку з цим вимагалося стягнути з
фізичних осіб, за яких проведено
перерахування коштів в сумі 9010,00 грн.,
як незаконно отримані виплати
заробітної плати з порушенням
нормативно-правових актів. В іншому
випадку стягнути з особи, винної у
зайвих грошових виплатах, кошти у
порядку та розмірах, встановлених
ст.ст. 133-136 КЗпП.

Згідно пункту 6.13 Колективного договору
на 2008 рік (а.с. 52 т.1) відшкодування
збитків відноситься за рахунок 442
«Непокриті збитки» на придбання
подарунків, квітів до свят, виплата
винагород за надання юридичних послуг,
оплата витрат на екскурсії,
відвідування музеїв, театрів, цирку,
транспортні послуги та інші виплати.
Вказаний пункт передбачений і в
колективних договорах на 2009, 2010. 2011роки.

Відповідно до Інструкції про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів та
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій,
затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 30.11.1999 року №291, на
рахунку 44 «Нерозподілені прибутки
(непокриті збитки)» ведеться облік
нерозподілених прибутків чи
непокритих збитків поточного та
минулих років, а також використаного в
поточному році прибутку. За кредитом
рахунку відображається збільшення
прибутку від усіх видів діяльності, за
дебетом - збитки та використання
прибутку.

На субрахунку 442 «Непокриті збитки»
відображаються непокриті збитки. їх
списання здійснюють за рахунок
нерозподіленого прибутку, резервного,
пайового чи додаткового капіталу тощо.

Відповідно до п. 6.15 Колективного
договору на 2008 рік (а.с. 52 т. 1). пункту 6.16
Колективних договорів на 2010-2011 роки (а/с
57, 67 т. 1) представники трудового
колективу зобов'язуються вносити
конкретні пропозиції та узгоджувати з
адміністрацією питання щодо
соціально-побутового забезпечення
оздоровлення, медичного
обслуговування, організації
культурно-масової, фізкультурної
роботи серед працівників.

Згідно протоколу зборів представників
від 25 березня 2008 року (а.с. 124, т.1), збори
працівників вийшли з пропозицією
відшкодувати витрати з сплати внесків
за працівників підприємства членів
лікарняної каси за рахунок коштів
підприємства та віднести на рахунок 442
«Непокриті збитки». У відповідності із
пунктом 1 наказу №18 від 26 березня 2008
року (а.с 125, т.1) «Про сплату внесків
лікарняної каси», враховуючи
пропозицію зборів представників
трудового колективу від 9 квітня 2008
року на виконання п.6.13 та 6.15
колективного договору відшкодування
витрат з сплати внесків за працівників
підприємства членів лікарняної каси
проводити за рахунок коштів
підприємства та віднести на рахунок 442
«Непокриті збитки».

Таким чином, віднесення витрат по
відрахуванню виплат до лікарняної каси
за працівників підприємства до складу
рахунку 442 «Непокриті збитки»
відповідає вимогам Інструкції про
застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів та
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій підприємств і організацій,
затвердженої Наказом Міністерства
фінансів України від 30.11.1999 року №291 та
умовам Колективного договору, у зв'язку
з чим пункт 10 вимоги Козелецької МДФІ є
необґрунтованим та підлягає
скасуванню.

Відповідно до п. 11 спірної вимоги
ревізією правильності віднесення
витрат встановлено, що протягом
періоду, за який проведено ревізію, на
рахунок 92 «Адміністративні витрати»
віднесено витрати на придбання квітів
в сумі 615,00 грн., чим порушено Інструкцію
«Про застосування Плану рахунків
бухгалтерського обліку активів,
капіталу, зобов'язань і господарських
операцій, підприємств і організацій»,
затверджену Наказом Міністерства
фінансів України від 30.11.1999 року № 291.
Зважаючи на це відповідач вимагав
провести відшкодування коштів в сумі
615,00 грн., як незаконно проведених
виплат. В іншому випадку стягнути з
особи, винної у зайвих грошових
виплатах, кошти у порядку та розмірах
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП.

Скасовуючи п. 11 спірної вимоги, суд
першої інстанції зазначив, що КП
«Носівські теплові мережі» було
безпідставно віднесено витрати на
придбання квітів на рахунок 92
«Адміністративні витрати», оскільки
вказані витрати підприємство повинно
перенести на субрахунок 442 «Непокриті
збитки», оскільки колективним
договором передбачено можливість
покриття таких витрат за рахунок
коштів підприємства з субрахунку 442. У
зв'язку з цим суд прийшов до висновку, з
яким погоджується і колегія суддів, що
вимога Козелецької МДФІ про
відшкодування зазначеної суми є
необґрунтованою, оскільки КП
«Ніжинські теплові мережі» витрати на
придбання квітів повинно перенести на
субрахунок 442 «Непокриті збитки». Таким
чином, підстави для відшкодування
коштів в сумі 615,00 грн., як незаконно
проведених виплат згідно з п. 11
оскаржуваної вимоги відповідача
відсутні.

Наведене підтверджується п. 6.13
Колективного договору на 2008 рік (а.с. 52
т.1), відповідно до якого відшкодування
збитків відноситься за рахунок 442
«Непокриті збитки» на придбання
подарунків, квітів до свят, виплата
винагород за надання юридичних послуг,
оплата витрат на екскурсії,
відвідування музеїв, театрів, цирку,
транспортні послуги та інші виплати.
Вказаний пункт передбачений і в
колективних договорах на 2009, 2010. 2011роки.

Відповідно до п. 12 оскаржуваної вимоги,
ревізією розрахунків з підзвітними
особами встановлено, що в порушення п.1.1
«Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон»,
затвердженої наказом Мінфіну України
від 13.03.1998 року № 59, зайво відшкодовано
витрати на відрядження в сумі 210,00 грн.,
в зв'язку з чим необхідно провести
відшкодування коштів в сумі 210,00 грн., як
незаконно проведені виплати з
порушенням нормативно-правових актів у
зв'язку з відсутністю наказів на
відрядження. В іншому випадку стягнути
з особи, винної у зайвих грошових
виплатах, кошти у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП.

Згідно п. 1 розділу 2 Інструкції про
службові відрядження в межах України
та за кордон, затвердженої Наказом
Міністерства фінансів України від 13
березня 1998 року N 59, службовим
відрядженням вважається поїздка
працівника за розпорядженням
керівника органу державної влади,
підприємства, установи та організації,
що повністю або частково утримується
(фінансується) за рахунок бюджетних
коштів (далі - підприємство), на певний
строк до іншого населеного пункту для
виконання службового доручення поза
місцем його постійної роботи (за
наявності документів, що підтверджують
зв'язок службового відрядження з
основною діяльністю підприємства).

Документами, що підтверджують зв'язок
такого відрядження з основною
діяльністю підприємства, є, зокрема
(але не виключно): запрошення сторони,
що приймає і діяльність якої
збігається з діяльністю підприємства,
що направляє у відрядження; укладений
договір чи контракт; інші документи,
які встановлюють або засвідчують
бажання встановити цивільно-правові
відносини; документи, що засвідчують
участь відрядженої особи в
переговорах, конференціях або
симпозіумах, інших заходах, які
проводяться за тематикою, що
збігається з діяльністю підприємства,
яке відряджає працівника.

Відповідно до пункту 4 Постанови
Кабінету Міністрів України від 2
лютого 2011 р. N 98 «Про суми та склад
витрат на відрядження державних
службовців, а також інших осіб, що
направляються у відрядження
підприємствами, установами та
організаціями, які повністю або
частково утримуються (фінансуються) за
рахунок бюджетних коштів» суми добових
витрат і граничні суми витрат на найм
житлових приміщень для державних
службовців та осіб, які направляються у
відрядження за кордон підприємствами,
установами та організаціями, що
повністю або частково утримуються
(фінансуються) за рахунок бюджетних
коштів, переглядаються у разі потреби
за поданням Міністерства фінансів на
підставі обґрунтованих пропозицій
Міністерства закордонних справ.

Перевіркою встановлено, що в періоді з
липня по грудень 2009 року КП «Носівські
теплові мережі» здійснювали виплати,
відповідно до авансових звітів (а.с.
101-112 т.3) на загальну суму 210,00грн., в т.ч.:

ОСОБА_12 - 05.08.2009 року, відрядження м.
Чернігів (вирішення виробничих питань,
мається відмітка (печатка)
Регіонального відділення по
Чернігівській області Фонду
державного майна) в сумі 30,00грн.

ОСОБА_11 - 23.12.2009р.- водій, відрядження у м.
Київ (мається відмітка (печатка)
коледжу інформаційних технологій та
землевпорядкування м. Києва) в сумі
45,00грн.;

ОСОБА_13 - 23.12.2009 року - зварювальник,
відрядження у м. Київ мається відмітка
(печатка) коледжу інформаційних
технологій та землевпорядкування м.
Києва ) в сумі 45,00грн.;

ОСОБА_2 - 25.12.2009 року - директор,
відрядження у м. Чернігів для вирішення
виробничих питань (мається відмітка
(печатка) ТОВ Чернігівські
інсталяційні системи») в сумі 30,00грн.

ОСОБА_7 - 24.12.2009року - інспектор ВК,
відрядження у м. Чернігів для вирішення
виробничих питань (мається відмітка
(печатка) Головного управління
житлово-комунального господарства
Чернігівської обласної державної
адміністрації) в сумі 30,00грн.

ОСОБА_14 - 04.08.2009 року - відрядження м.
Прилуки на виробничу нараду (мається
відмітка (печатка) канцелярії
Виконавчого комітету Прилуцької
міської ради Чернігівської області) в
сумі 30,00грн.

Авансові звіти та посвідчення на
відрядження, виходячи з позиції
відповідача не підтверджують
перебування у відрядженні працівників
у зв'язку з відсутністю номера наказу
на відрядження.

Зазначені документи містять відмітки
про прибуття працівників до
організацій, до яких вони відряджались.
Крім того, матеріалами справи
підтверджується дійсне перебування
працівників у відрядженні, а тому
висновки фінансової інспекції про
порушення позивачем вимог п.1.1
«Інструкції про службові відрядження в
межах України та за кордон»,
затвердженої наказом Мінфіну України
від 13.03.1998 року № 59, не відповідають
дійсним обставинам справи.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про визнання протиправним та
скасування пункту 12 вимоги Козелецької
МДФІ від 07.05.2012 № 4-18/360.

Відповідно до п. 13 вимоги відповідача
ревізією розрахунків з підзвітними
особами встановлено видачу коштів на
добові витрати ОСОБА_8, який не
перебуває в трудових відносинах з
підприємством, в сумі 105,00 грн., чим
порушено абзац 2 загальних положень
«Інструкції про службові відрядження в
межах України та кордон», затвердженої
наказом Мінфіну України від 13.03.1998 року
№ 59, в зв'язку з чим необхідно стягнути
з ОСОБА_8 коштів в сумі 105,00 грн., як
незаконно проведені виплати з
порушенням нормативно-правових актів.
В іншому випадку стягнути з особи,
винної у зайвих грошових виплатах,
копти у порядку та розмірах,
встановлених ст.ст. 133-136 КЗпП.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
згідно наказу № 34 від 28 травня 2009 року
та наказу № 10 від 16 березня 2011 року,
наказу №9 від 10.03.2011 року ОСОБА_8
перебував у відрядженні, що
підтверджується посвідченнями на
відрядження та звітами про
використання коштів, наданих на
відрядження на суму 105,00грн. (а.с. 116-118 т.
3) , в т.ч.:

10.03.2011 року, відрядження у м. Чернігів
для вирішення виробничих питань
(мається (відмітка) печатка Головного
управління житлово-комунального
господарства Чернігівської обласної
державної адміністрації) в сумі 30,00грн.

16.03.2011 року, відрядження у м. Чернігів
для вирішення виробничих питань
(мається (відмітка) печатка Головного
управління житлово-комунального
господарства Чернігівської обласної
державної адміністрації) в сумі 30,00грн.

28.05.2009 року, відрядження у м. Київ для
вирішення виробничих питань (мається
(відмітка) печатка ДК «Газ України»

Згідно видаткового касового ордеру №284
від 28.5.2009 року № 124, № 130 від 10.03.2011 та
11.03.2011 років ОСОБА_8 видано добові
витрати в сумі 105,00 грн.

Як встановлено судом, позивачем
(замовником) було укладено із адвокатом
ОСОБА_8 (виконавцем) угоду про оплату
надання юридичних послуг від 01 жовтня
2008 року (а/с 128, т.1.

У п. 2.5 угоди зазначено, що в разі
виконання робіт, оплата яких
передбачена п.п.2.2.1-2.4 цієї угоди за
виїздом за межі м. Носівка замовник
додатково сплачує виконавцю грошові
кошти за кожен день виїзду в сумі
подвійного розміру відрядних,
передбачених у підприємстві для
відрядження в ту саму місцевість.

Враховуючи наведене, суд колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про безпідставність
пункту 13 вимоги Козелецької МДФІ, а
тому він підлягає визнанню
протиправним та скасуванню.

Висновком судово-економічної
експертизи № 1948/12-24 від 23.01.2013 року (далі
по тексту - висновок експерта)
встановлено, що документально не
підтверджуються вимоги Козелецької
міжрайонної державної фінансової
інспекції від 07.05.2012року за №4-18/360 про
усунення виявлених порушень
підприємства «Носівські теплові
мережі», зокрема розміри безпідставно
проведених виплат, які підлягають
стягненню, і суми внесків до державних
цільових фондів, які підлягають
перерахунку та відповідним
взаємозвіркам в частині п.п. 3, 4, 5, 7, 8, 10,
13.

Щодо висновку експерта стосовно п. 2
оскаржуваної вимоги фінансової
інспекції, то в ньому зазначено, що
підприємство не позбавлене
перевищувати визначені галузевою
угодою розміри доплат і надбавок, з чим
погодилася вище і колегія суддів.
Оскільки підставою для прийняття п. 2
вимоги став висновок фінансової
інспекції щодо неможливості такого
перевищення, то вказаний п. 2 підлягає
скасуванню.

Розглядаючи п. 6 вимоги позивача,
правомірність якої встановлено
висновком експерта, колегія суддів не
погоджується з вказаним висновком,
оскільки з матеріалів справи (табелів
обліку використання робочого часу за
сумісництвом) судом встановлено
правомірність нарахування працівнику
заробітної плати 1,33 ставки за фактично
виконану роботу.

Висновком експерта підтверджено
правомірність п 11 спірної вимоги.
Згідно з висновком фінансової
інспекції порушення позивачем полягає
у віднесенні витрат на придбання
квітів до адміністративних витрат. Суд
апеляційної інстанції не погоджується
з висновком експерта в цій частині,
оскільки КП «Носівські теплові мережі»
дійсно безпідставно віднесено
витрати на придбання квітів на рахунок
92 «Адміністративні витрати», хоча
вказані витрати підприємство повинно
перенести на субрахунок 442 «Непокриті
збитки».У зв'язку з цим вимога
Козелецької МДФІ про відшкодування
зазначеної суми є необґрунтованою,
оскільки КП «Ніжинські теплові мережі»
витрати на придбання квітів повинно
перенести на субрахунок 442 «Непокриті
збитки».

Стосовно правомірності оскаржуваної
вимоги відповідача в частині п. 12,
встановленої висновком експерта,
колегія суддів зазначає, що підставою
для відшкодування витрат на
відрядження є авансові звіти та
посвідчення на відрядження. Виходячи з
позиції відповідача, вказані документи
не підтверджують перебування у
відрядженні працівників у зв'язку з
відсутністю в них номера наказу на
відрядження. Такий висновок є
помилковим, оскільки, як встановлено
судом, матеріалами справи
підтверджується фактичне перебування
працівників у відрядженні, а тому
формальна невідповідність первинних
документів вимогам не може бути
підставою для стягнення з працівників
відшкодованих їм витрат на
відрядження.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції повно
та всебічно, оцінивши фактичні
обставини справи, з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
дійшов вірного висновку про
задоволення вимог адміністративного
позову.

Згідно з ст. ст. 198, 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Чернігівській
області залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 12 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення (ч.5 ст.254 КАС України)та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів в касаційному порядку шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя

А.Б. ПаріновСудді
І.О. Грибан О.А.
Губська

Ухвалу в повному обсязі виготовлено
14.04.2014 року

.

Головуючий суддя
Парінов А.Б.

Судді:
Грибан І.О.

Губська О.А.