Справа № 9101/191874/2012
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2013-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" жовтня 2013 р. справа № 2а-1084/11
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Панченко О.М.

суддів: Чередниченко
В.Є. Коршуна А.О.

розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою управління Пенсійного фонду
України в Довгинцівському районі м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області

на постанову Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 12 квітня 2011 р.

у справі № 2а-1084/2011

за позовом ОСОБА_1

до управління Пенсійного фонду України
в Довгинцівському районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

встановив:

У березні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду першої інстанції з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, в якому
просив:

- визнати неправомірною відмову
відповідача, щодо перерахунку позивачу
пенсії по інвалідності (основної та
додаткової) відповідно до ст. 50,54 ч.3 ст.67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» виходячи з розміру шести
мінімальних пенсій за віком та 50%
мінімально пенсії за віком, що
розраховується незалежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб;

- зобов'язати відповідача здійснити
перерахунок та сплату пенсії по
інвалідності (основної та додаткової)
відповідно до ст.50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із розрахунку шести
мінімальних пенсій за віком та 50%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховується залежно від розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, починаючи з
01.11.2010 року до зміни правового
регулювання здійснення нарахування та
здійснення вищевказаних виплат в
установленому законом порядку, або
зміни правового статусу позивача.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Кривого Рогу від 12 квітня 2011 р. позов
позивача задоволено частково, а саме:

- визнано дії відповідача щодо
нарахування та виплати щомісячної
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, як особі яка постраждала
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
та пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, з порушенням вимог ст.50, та
ст.54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в період з 01.11.2010 року по
час винесення постанови
неправомірними;

- зобов'язано відповідача здійснити
позивачу перерахунок та сплату пенсії
по інвалідності (основної та
додаткової) відповідно до ст.50,ч.4 ст.54,
ч.3 ст.67 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» із розрахунку шести
мінімальних пенсій за віком та 50%
мінімальної пенсії за віком, що
розраховується залежно від розміру
прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, починаючи з 01.11.2010
року по 12.04.2011 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову суду першої
інстанції та постановити нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, що в його діях відсутні
будь-які порушення чинного
законодавства України. Відповідно до
ч.5 ст. 54 Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закон України N 796-XII)
порядок обчислення пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України. Відповідно до ч.3 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
мінімальний розмір пенсії за віком
застосовується виключно для
визначення розмірів пенсій
призначених згідно з цим законом.

Відповідач вказує, що додаткова пенсія
позивачу призначена відповідно до ст.
49, 50 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", розраховувалася
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України № 530 від 28 травня 2008
року "Деякі питання соціального
захисту окремих категорій громадян " та
№ 654 від 16 липня 2008 року "Про підвищення
рівня пенсійного забезпечення
громадян ". Відповідно до пункту 4
постанови Кабінету Міністрів України
№ 530 від 28.05.2008 установлено, що особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, щомісячна
додаткова пенсія за шкоду заподіяну
здоров'ю, відповідно до Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
виплачується у таких розмірах до
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність: тим, що належать до
категорії 1: Інвалідам III групи - 15
відсотків.

Відповідно до ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд переглядає судові рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги. Суд апеляційної
інстанції може вийти за межі доводів
апеляційної скарги в разі встановлення
під час апеляційного провадження
порушень, допущених судом першої
інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та знайшло своє
підтвердження під час розгляду в суді
першої інстанції, що позивач має статус
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи (категорія
І) та є інвалідом ІІІ групи. Перебуває
на обліку у відповідача та отримує
пенсію по інвалідності в розмірі
пенсії за віком відповідно до Закону
України „Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон радіоактивно
забруднених територій, умов проживання
і трудової діяльності на них,
соціального захисту потерпілого
населення визначені та закріплені в
Законі України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Статтею 49 Закону України N 796-XII
визначені види пенсій, які підлягають
виплаті особам, постраждалим внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС 1, 2, 3 та 4
категорій, це зокрема, державна пенсія
та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоров'ю, яка призначається після
виникнення права на державну пенсію.

Відповідно до статті 50 Закону України N
796-XII (в редакції, чинній на час
виникнення спірних правовідносин)
особам, віднесеним до категорії 1
постраждалих від Чорнобильської
катастрофи, які є інвалідами 3-ї групи,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії
за віком.

Згідно з ч. 4 ст. 54 Закону України N 796-XII в
усіх випадках розмір пенсії для
інвалідів 3 групи, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не може бути нижчим 6
мінімальних пенсій за віком.

Частиною другою статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з положеннями частини 4 статті 9
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

Отже, за конституційними нормами,
виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, при визначенні
розміру пенсій позивачеві
застосуванню підлягають статті 50 та 54
Закону України N 796-XII, а не постановами
Кабінету Міністрів України.

Не можна визнати правильною й позицію
відповідача, що ґрунтується на частині
5 статті 54 Закону України N 796-XII, якою
передбачено, що порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання, і
пенсії у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
визначається Кабінетом Міністрів
України, оскільки надання законодавцем
такого права Кабінету Міністрів
України не означає, що останній,
встановлюючи такий порядок, може
допустити звуження змісту та обсягу
прав позивача, встановлених цим же
Законом. Тобто, Кабінет Міністрів
України повинен був встановити
зазначений порядок, а не розміри,
визначені даним Законом.

Вихідним критерієм розрахунку
державної та додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, виступає
мінімальна пенсія за віком, розмір якої
згідно з ч. 1 статті 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне забезпечення" встановлюється
в розмірі визначеного законом
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Таким чином, при розрахунку державної
та додаткової пенсії, передбаченими ст.
ст. 50, 54 Закону України N 796-XII,
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, установлений
у законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з урахуванням якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Тому, суд приходить до висновку, що
судом першої інстанції правильно
зазначено про неправомірність дій
відповідача щодо нарахування та
виплати пенсії позивачу в меншому
розмірі, ніж визначено законом.

Таким чином, з'ясувавши у достатньо
повному обсязі права та обов'язки
сторін, обставини справи, перевіривши
доводи сторін та давши їм правову
оцінку, суд першої інстанції ухвалив
постанову, яка відповідає вимогам
закону, тому суд не знаходить підстав
для зміни або скасування судового
рішення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 206 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного Фонду України в
Довгинцівському районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області - залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного суду м.
Кривого Рогу від 12 квітня 2011 р. у справі
2а-1084/2011 - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М. Панченко

Суддя:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун