Справа № 810/1798/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/1798/13-а( у2-х томах)
інстанції: Волков А.С.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

08 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Міністерства соціальної політики
України про визнання протиправною
бездіяльності, -

ВСТАНОВИВ:

Прокоф»єв Л.Є. (далі - Позивач) звернувся
до Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Міністерства соціальної політики
України (далі - Відповідач) та, з
урахуванням уточнення та збільшення
позовних вимог, просив визнати
протиправними діяння (дії та
бездіяльність) Відповідача, якими
порушені права Позивача, що є
застрахованою особою в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування з боку
державних цільових фондів соціального
страхування, підконтрольних та
підзвітних Мінсоцполітики України.

Внаслідок безконтрольності
Відповідача вказаними фондами
соціального страхування не
забезпечено достовірність державного
реєстру застрахованих осіб (в частині
персональних відомостей Позивача) та
не забезпечена достовірність
державного реєстру страхувальників
стосовно юридичної особи - ТОВ фірма
«Відродження Полісся», яка за законом
призначена страхувальником Позивача.

За скаргами Позивача від 08.10.2012 року,
від 19.10.2012 року та від 12.12.2012 року самим
Відповідачем або за його дорученням
уповноваженими виконавцями не усунуті
порушення законодавства, не надані
Позивачу копії документів щодо ТОВ
фірми «Відродження Полісся», не надані
доручення відповідним державним
органам щодо стягнення з ТОВ фірми
«Відродження Полісся» сум недоїмки за
єдиним соціальним внеском на користь
Позивача, а також штрафу за неподання
звітності до служби зайнятості.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14 жовтня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Крім того, Позивач просить постановити
окрему ухвалу за фактом невиконання
Прокуратурою Київської області та
Прокуратурою м.Славутич Київської
області постанови Київського
окружного адміністративного суду від
16.02.2012 року у справі №2а-6154/11/1070.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
08.10.2012 року Позивач звернувся до голови
правління Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття та
директора Державного центра
зайнятості України зі скаргою, в якій
просив надати довідку про доходи як
безробітного, визначити розмір
недоїмки ТОВ фірми «Відродження
Полісся» за страховими внесками,
заявити цю суму в межах провадження у
справі про банкрутство ТОВ фірми
«Відродження Полісся» та повідомити
Головне управління юстиції в Київській
області про порушення, вчинені
ліквідатором ТОВ фірми «Відродження
Полісся» Дорошенком Я.В. під час
провадження у справі про банкрутство.

На вказану скаргу Державним центром
зайнятості надано Позивачу
обґрунтовану відповідь від 14.11.2012 року
№ДЦ-01-5369/0/6-12.

19.10.2012 року Позивач звернувся до
Віце-прем'єр міністра України -
Міністра соціальної політики України
Тігіпка С.Л. зі скаргою, в якій просив
перевірити факти незабезпечення
виплати йому адресної державної
допомоги у формі доплати до додаткової
відпустки як потерпілому внаслідок
аварії на Чорнобильській АЕС за 2010 - 2012
роки, виплати субсидії на оплату
житлово-комунальних послуг як
безробітному за період з 04.05.2012 року по
14.09.2012 року, порушення трудового
законодавства з боку ТОВ фірми
«Відродження Полісся» протягом 2010 - 2012
років, використання недостовірних
відомостей Державного реєстру
стосовно нього та страхувальника - ТОВ
фірми «Відродження Полісся», повноти
заявлення кредиторських вимог
Управлінням Пенсійного фонду України у
місті Славутичі у справі про
банкрутство ТОВ фірми «Відродження
Полісся».

Крім того, Позивач просив зобов'язати
органи державної влади вчинити певні
дії в його інтересах та надати копії
документів стосовно ТОВ фірми
«Відродження Полісся».

Розгляд даної скарги було
переадресовано Територіальній
державній інспекції з питань праці у
Київській області, яка, в свою чергу,
листом від 13.11.2012 року №П554/01-17 надала
Позивачу обґрунтовану відповідь, та
роз'яснила, що відносно ТОВ фірми
«Відродження Полісся» відкрито
провадження у справі про банкрутство,
тому захист своїх прав, що випливають з
трудових відносин з цим підприємством,
має здійснюватися Позивачем у судовому
порядку шляхом участі у справі про
банкрутство.

В подальшому Позивач подав скаргу до
Відповідача повторну скаргу від 12.12.2012
року, в якій просив провести
об'єктивний розгляд раніше поданої
скарги від 19.10.2012 року, зобов'язати
Управління праці та соціального
захисту населення у місті Славутичі
Київської області вирішити питання
щодо компенсації йому витрат з оплати
житлово-комунальних послуг (надання
субсидії) за період з 01.05.2012 року по
14.02.2013 року, а також надати мотивовану
відповідь окремим листом заступника
Міністра.

Листом від 15.01.2013 року № 53/5/123-13
Відповідач надав Позивачу
обгрунтовану відповідь з питань
одержання житлових субсидій, а також
повідомив, що з приводу порушення
трудового законодавства з боку ТОВ
фірми «Відродження Полісся» відповідь
надано раніше Територіальною
державною інспекцією з питань праці у
Київській області листом від 13.11.2012
року № П554/01-17.

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про
звернення громадян» (далі - Закон)
громадяни України мають право
звернутися до органів державної влади,
місцевого самоврядування, об'єднань
громадян, підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, засобів масової інформації,
посадових осіб відповідно до їх
функціональних обов'язків із
зауваженнями, скаргами та
пропозиціями, що стосуються їх
статутної діяльності, заявою або
клопотанням щодо реалізації своїх
соціально-економічних, політичних та
особистих прав і законних інтересів та
скаргою про їх порушення.

Відповідно ч.ч.1, 4 ст.5 Закону під
зверненнями громадян слід розуміти
викладені в письмовій або усній формі
пропозиції (зауваження), заяви
(клопотання) і скарги.

Скарга - звернення з вимогою про
поновлення прав і захист законних
інтересів громадян, порушених діями
(бездіяльністю), рішеннями державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, об'єднань громадян,
посадових осіб.

Частиною 1 ст.16 Закону визначено, що
скарга на дії чи рішення органу
державної влади, органу місцевого
самоврядування, підприємства,
установи, організації, об'єднання
громадян, засобів масової інформації,
посадової особи подається у порядку
підлеглості вищому органу або
посадовій особі, що не позбавляє
громадянина права звернутися до суду
відповідно до чинного законодавства, а
в разі відсутності такого органу або
незгоди громадянина з прийнятим за
скаргою рішенням - безпосередньо до
суду.

Положеннями ст.19 Закону
встановлено, що органи державної влади
і місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані, зокрема,

об'єктивно, всебічно і вчасно
перевіряти заяви чи скарги;

письмово повідомляти громадянина про
результати перевірки заяви чи скарги і
суть прийнятого рішення;

згідно ч.1 ст.20 Закону звернення
розглядаються і вирішуються у термін
не більше одного місяця від дня їх
надходження, а ті, які не потребують
додаткового вивчення, - невідкладно,
але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня
їх отримання. Якщо в місячний термін
вирішити порушені у зверненні питання
неможливо, керівник відповідного
органу, підприємства, установи,
організації або його заступник
встановлюють необхідний термін для
його розгляду, про що повідомляється
особі, яка подала звернення. При цьому
загальний термін вирішення питань,
порушених у зверненні, не може
перевищувати сорока п'яти днів.

Так, подані Позивачем скарги від
19.10.2012 року та від 12.12.2012 року розглянуті
Відповідачем та підпорядкованим йому
органом - Територіальною державною
інспекцією з питань праці у Київській
області відповідно вимог Закону та із
дотриманням встановленого ним строку.

Позивачу надано обгрунтовані
відповіді та роз'яснення з питань, що не
входять до компетенції Відповідача.

Що стосується скарги Позивача від
08.10.2012 року, то вона адресована голові
правління Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття та
директору Державного центра
зайнятості України, а тому колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про те, що
правовідносини з приводу цього
звернення між Позивачем та
Відповідачем не виникали.

Також колегія суддів вважає
вірною позицію суду першої інстації
щодо відсутності між сторонами
будь-яких правовідносин, крім тих, що
виникли з приводу розгляду скарг
Позивача від 19.10.2012 року (вх. №П-22551/10 від
23.10.2012 року) та від 12.12.2012 року (вх.
№П-25868/10 від 18.12.2012 року).

Відповідно ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

За приписами ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони:1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Отже, відсутні підстави стверджувати,
що діяннями (діями або бездіяльністю)
Відповідача порушені права або
інтереси Позивача.

З огляду на вказане, колегія суддів
вважає обгрунтованим та законним
рішення суду першої інстанції про
відмову у задоволенні даного
адміністративного позову.

Що стосується вимоги апеляційної
скарги щодо постановлення окремої
ухвали за фактом невиконання
Прокуратурою Київської області та
Прокуратурою м.Славутич Київської
області постанови Київського
окружного адміністративного суду від
16.02.2012 року у справі №2а-6154/11/1070, то вона
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Частинами 1 та 2 статті 166 КАС
України встановлено, що суд, виявивши
під час розгляду справи порушення
закону, може постановити окрему ухвалу
і направити її відповідним суб'єктам
владних повноважень для вжиття заходів
щодо усунення причин та умов, що
сприяли порушенню закону. Про вжиті
заходи суд повідомляється не пізніше
одного місяця після надходження
окремої ухвали.

У разі необхідності суд може
постановити окрему ухвалу про
наявність підстав для розгляду питання
щодо притягнення до відповідальності
осіб, рішення, дії чи бездіяльність
яких визнаються протиправними.

Водночас, Прокуратура Київської
області та Прокуратура м.Славутич
Київської області не є сторонами у
даній справі.

Крім того, позовні вимоги, заявлені
Позивачем у справі №2а-6154/11/1070,
відповідно, не є предметом судового та
апеляційного розгляду у даній
адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
жовтня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 11
квітня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.