Справа № 820/4807/13-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.Справа № 820/4807/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Тацій Л.В.

Суддів: Водолажської Н.С. , Філатова Ю.М.

за участю секретаря судового засідання
Зарицької Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
25.09.2013р. по справі № 820/4807/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у
Дзержинському районі м.Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області

про скасування податкового
повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Фізична особа - підприємець
ОСОБА_1, звернувся до Харківського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Головного управління
Міндоходів у Харківській області, в
якому просив скасувати податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Дзержинському
районі м. Харкова Харківської області
Державної податкової служби №000732203 від
21.03.2013р.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р. по
справі № 820/4807/13-а позов залишено без
задоволення.

Позивач не погодився з судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р та
прийняти нову про задоволення позову,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції вимог матеріального та
процесуального законодавства з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання, призначене на 08.04.2014 року не
прибули.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 та ч. 1 ст. 41
Кодексу адміністративного судочинства
України фіксування судового засідання
08.04.2014 року за допомогою
звукозаписувального технічного запису
не здійснювалось у зв'язку з неявкою
осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю доповідача,
перевіривши рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено,
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, що ОСОБА_1, пройшов
передбачену діючим законодавством
процедуру державної реєстрації,
внаслідок чого набув правовий статус
суб'єкта господарювання - фізична
особа - підприємець (а.с.7).

На обліку як платник податків
перебуває в ДПІ у Дзержинському районі
м. Харкова ГУ міндоходів у Харківській
області (ДПІ у Дзержинському районі м.
Харкова ДПС на час проведення
перевірки). (а.с. 8).

Вказані обставини сторонами
визнаються, а тому в силу ч. 3 ст. 72 КАС
України не доказуються перед судом.

На підставі направлень від 25.02.2013р. №736
та №737(а.с.60-61), головними державними
податковими ревізорами - інспекторами
Державної податкової адміністрації у
Харківській області Шамраєвим В.М. та
Засядько Я.М. 28.02.2013р. проведено
перевірку кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", що
належить ФО-П ОСОБА_1, за адресою:
АДРЕСА_1, щодо дотримання підприємцем
норм законодавства з питань
регулювання обігу готівки, порядку
здійснення платниками податків
операцій, ведення касових операцій,
наявність документа, що підтверджує
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців відповідно,
ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому
числі, про виробництво та обіг
підакцизних товарів, дотримання
роботодавцем законодавства щодо
укладення трудового договору,
оформлення трудових відносин з
працівниками.

Результати перевірки оформлені актом
від 28.02.2013р. №367/20/40/22/НОМЕР_1, який
зареєстрований в органі ДПС 07.03.2013 року
за № 65/20/30/22/НОМЕР_2 (а.с. 52-55).

У висновках вказаного акту перевірки
контролюючим органом відображено
порушення позивачем приписів: п. 1, п.6.
п.10, п.12 ст. 3 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг".

На підставі висновків акту перевірки
від 28.02.2013р. №367/20/40/22/НОМЕР_1, ДПІ у
Дзержинському районі м. Харкова ДПС
прийняте спірне податкове
повідомлення - рішення №000732203 від 21.03.2013
року (а.с. 11), яким до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 застосовані
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у
розмірі 2815,00 грн.

З дослідженого акту перевірки слідує,
що фактичною підставою для прийняття
контролюючим органом рішення, слугував
висновок про: проведення розрахункових
операцій без застосування реєстратора
розрахункових операцій на загальну
суму 115,00грн. Реєстратор розрахункових
операцій відсутній; не забезпечено
зберігання контрольних стрічок
протягом встановленого законодавством
терміну. Книга обліку розрахункових
операцій не надана; не забезпечено
зберігання контрольних стрічок
протягом встановленого законодавством
терміну. Контрольні стрічки не надані;
порушено встановлений законодавством
порядок ведення обліку
товарно-матеріальних цінностей за
місцем реалізації та збереження на
загальну суму 1322,00 грн. згідно з
додатком до акту перевірки №3. Вказаний
товар знаходиться у реалізації.

Також в акті перевірки зазначено, що
під час перевірки ревізорам не було
надано жодних підтверджуючих
документів про працевлаштування
найманої особи.

Перевіряючи юридичну та фактичну
обґрунтованість мотивів, які покладені
суб'єктом владних повноважень в основу
спірного правового акту
індивідуальної дії на відповідність
вимогам ч.3 ст.2 КАС України, колегія
суддів виходить з наступного.

Правові засади застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, визначено
Законом України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" із змінами і
доповненнями (далі - Закон №265).

У відповідності до ст. 1 Закону України
"Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами), які
здійснюють операції з розрахунків в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг, а також
уповноваженими банками та суб'єктами
підприємницької діяльності, які
виконують операції купівлі - продажу
іноземної валюти.

Пунктами 1, 10, 12 статті 3 Закону № 265
встановлено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;
друкувати або створювати в електронній
формі на реєстраторах розрахункових
операцій (за виключенням автоматів з
продажу товарів (послуг) контрольні
стрічки і забезпечувати їх зберігання
протягом трьох років; вести у порядку,
встановленому законодавством, облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, здійснювати
продаж лише тих товарів, які
відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Відносини, котрі виникають у сфері
справляння податків і зборів, порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства
регулюються Податковим кодексом
України.

Органи державної податкової служби
мають право проводити перевірки
платників податків (крім Національного
банку України) в порядку, встановленому
Податковим кодексом України (п.20.1.4.
Податкового кодексу України).

Статтею 80 Податкового кодексу України
визначений порядок проведення
фактичної перевірки.

Так, за правилами, встановленими п. 80.1
та п. 80.2 ст. 80 ПК України, фактична
перевірка здійснюється без
попередження платника податків (особи).
Фактична перевірка може проводитися на
підставі рішення керівника
контролюючого органу, оформленого
наказом, копія якого вручається
платнику податків або його
уповноваженому представнику, або
особам, які фактично проводять
розрахункові операції під розписку до
початку проведення такої перевірки, та
за наявності певних обставин.

Порядок оформлення результатів
фактичної перевірки встановлено
статтею 86 Податкового Кодексу, де
зазначено, що результати перевірок
(крім камеральних та електронних
перевірок) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності). У разі встановлення під час
перевірки порушень складається акт.
Якщо такі порушення відсутні,
складається довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

У разі незгоди платника податків з
висновками акта такий платник
зобов'язаний підписати такий акт
перевірки із зауваженнями, які він має
право надати разом з підписаним
примірником акта або окремо у строки,
передбачені цим Кодексом. (абз. 4 ст. 86.1
ПК України).

З дослідженого акту перевірки від
28.02.2013р. №367/20/40/22/НОМЕР_1 колегією суддів
встановлено, що перевірка була
проведена в присутності фізичної особи
- підприємця ОСОБА_1, яка підписала
складений акт без зауважень та
заперечень.

Також ФО-П ОСОБА_1 в п. 4.1 акту зазначено,
що остання з актом ознайомлена,
претензій до перевіряючих вона не має.

При цьому, в акті чітко зазначено, що
під час проведення перевірки
підприємцем не надано: реєстраційне
посвідчення, довідку про опломбування
реєстратора розрахункових операцій,
книга обліку розрахункових операцій на
реєстратор розрахункових операцій,
розрахункову книжку. Використані
контрольні стрічки відсутні, РРО
відсутній, що є порушенням п.п. 1, 10, 12 ст.
3 Закону України "Про РРО" зі змінами та
доповненнями (а.с.10).

Окрім того, під час перевірки у
присутності позивача ревізорами були
складені додатки до акту: опис
готівкових коштів, відомість про
результати перевірки щодо повноти
оприбуткування, реалізації та
фактичних залишків запасів ТМЦ станом
на 28.02.2013р., які підписані ФО-П ОСОБА_1, а
також пояснення найманої особи ОСОБА_4
стосовно працевлаштування (а.с. 56-58).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що перевірка
проведена з дотриманням вимог,
встановлених ст. 80 та ст. 86 Податкового
кодексу України, перевіркою об'єктивно
встановлені порушення позивачем вимог
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" із змінами і
доповненнями, що належним чином
зафіксовано в акті перевірки
№367/20/40/22/НОМЕР_1 від 28.02.2013р.

Відповідальність за порушення вимог
ст. 3 Закону України "Про РРО" зі змінами
та доповненнями, передбачена ст. 17 та
ст. 20 цього закону.

Дослідивши розрахунок штрафних
(фінансових) санкцій (штрафу), складений
за актом перевірки від 28.02.2013р.
№367/20/40/22/НОМЕР_1 (а.с. 51) колегія суддів
відзначає, що даний розрахунок
відповідає ст. 17 та ст. 20 Закону України
"Про РРО" зі змінами та доповненнями,
отже є правомірним.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав вважати, що при прийнятті
оскаржуваного рішення судом першої
інстанції було порушено норми
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 25.09.2013р. по
справі № 820/4807/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Тацій Л.В.Судді
Водолажська Н.С. Філатов Ю.М.