Справа № 2а-4006/12/1370
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р.
Справа № 163703/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

при секретарі судового засідання:
Нефедовій А.О.,

з участю представників:

від апелянта -
Павлюк Б.З.,

від позивача -
Куліка С.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції в
Личаківському районі м. Львова
Львівської області Державної
податкової служби на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 11.09.2012 року
у справі № 2а-4006/12/1370 за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Західінвест-Україна» до Державної
податкової інспекції в Личаківському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Західінвест-Україна» звернулося в суд
з позовом до Державної податкової
інспекції в Личаківському районі м.
Львова Львівської області Державної
податкової служби про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №
/2531 та № /2530 від 20.04.2012 року.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 11.09.2012 року
позовні вимоги ТзОВ
«Західінвест-Україна» задоволено
повністю, визнано протиправними та
скасовано оскаржувані податкові
повідомлення-рішення відповідача №
/2531 та № /2530 від 20.04.2012 року.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідач оскаржив
її подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, та з наведених в ній підстав з
посиланням на порушення судом першої
інстанції, при прийнятті оскаржуваного
рішення, норм матеріального права та
неповне з'ясування всіх обставин
справи просить скасувати постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 11.09.2012 року
та прийняти нову постанову, якою в
задоволенні позову ТзОВ
«Західінвест-Україна» відмовити.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримала вимоги
апеляційної скарги, просила скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову постанову про відмову в
задоволенні позову.

ТзОВ «Західінвест-Україна» в
письмовому запереченні на апеляційну
скаргу вважає постанову суду першої
інстанції законною та просить залишити
її без змін.

В судовому засіданні представник
позивача надав пояснення аналогічні
викладеним в запереченні на апеляційну
скаргу, просив залишити без змін
постанову суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача та
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вивчивши доводи
апеляційної скарги та заперечення на
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції не знаходить підстав для
задоволення апеляційної скарги
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
26.03.2012 року ДПІ у Личаківському районі
м. Львова складено акт
№15/23-2/340331205 «Про результати планової
виїзної перевірки договору про СП ТОВ
«Західінвест-Україна» та ЛНАМ, код за
5 з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.01.2009 року по 31.12.2011, валютного та
іншого законодавства за період з 01.01.2009
року по 31.12.2011 року».

В акті встановлено про порушення
позивачем п. 5.1. ст. 5, п.п. 5.2.1. п. 5.2., п.п
5.3.9. п. 5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
п. 138.1., п. 138.2., п. 138.8. п.п. 138.10.3. ст. 138 ПК
України, що полягало в заниженні
податку на прибуток всього у сумі 229854,34
грн., у тому числі за І квартал 2009 року в
сумі 18163,00 грн., за ІІ квартал 2009
року в сумі 18797,50 грн., за ІІІ квартал 2009
року в сумі 18437,42 грн., за І квартал
2010 року в сумі 57287,25 грн., за ІІ квартал
2010 року в сумі 29166,67 грн., за І
квартал 2011 року в сумі 54750,25 грн., за ІІІ
квартал 2011 року в сумі 33252,25 грн.;
порушення п.п. 7.4.1., п.п. 7.4.4., п.п. 7.4.5. п. 7.4.
ст. 7 Закону України «Про податок на
додану вартість», п.п. 187.1. ст. 187, п. 198.1.,
п. 198.2., п. 198.3., ст. 198 ПК України, що
полягало в заниженні податку на додану
вартість всього в сумі 323581,00 грн., у тому
числі за червень 2010 року в сумі 8801,00
грн., за лютий 2011 року в сумі 44191,00 грн.,
липень 2011 року 256604,00 грн., вересень 2011
року в сумі 13985,00 грн.

На підставі вказаного акта перевірки
ДПІ у Личаківському районі м. Львова
прийнято податкові
повідомлення-рішення № /2531 від
20.04.2012 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на прибуток приватних підприємств на
загальну суму 265318, 30 грн., з яких 229854,34
грн. сума основного платежу, 35463,96 грн.
сума штрафних санкцій та № /2530 від
20.04.2012 року, яким позивачу збільшено
суму грошового зобов'язання з податку
на додану вартість із вироблених в
Україні товарів (робіт, послуг) на
загальну суму 393429, 50 грн., з яких 323581,00
грн. основний платіж, 69848,50 грн. сума
штрафних санкцій.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», чинного на момент
виникнення спірних відносин, валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Згідно п.п. 5.3.9. п. 5.3. ст. 5 цього ж Закону,
не належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Відповідно до п. 138.1. ст. 138 Податкового
кодексу України, витрати, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4., 138.6.
- 138.9., підпунктами 138.10.2 .- 138.10.4. пункту
138.10., пунктом 138.11. цієї ж статті; інших
витрат, визначених згідно з пунктом
138.5., підпунктами 138.10.5., 138.10.6. пункту
138.10., пунктами 138.11., 138.12. цієї ж статті,
пунктом 140.1. статті 140 і статтею 141 цього
ж Кодексу; крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього Кодексу.

Згідно п. 138.2. ст. 138 цього ж Кодексу,
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього ж Кодексу. У разі якщо платник
податку здійснює виробництво товарів,
виконання робіт, надання послуг з
довготривалим (більше одного року)
технологічним циклом виробництва за
умови, що договорами, укладеними на
виробництво таких товарів, виконання
робіт, надання послуг, не передбачено
поетапної їх здачі, до витрат звітного
податкового періоду включаються
витрати, пов'язані з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг у цьому періоді. Платник податку
для визначення об'єкта оподаткування
має право на врахування витрат,
підтверджених документами, що складені
нерезидентами відповідно до правил
інших країн.

Відповідно до п.п. 7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», чинного на момент
виникнення спірних правовідносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою цим же Законом, протягом
такого звітного періоду у зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари (послуги) та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Згідно п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 цього ж Закону,
не підлягають включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними
чи митними деклараціями.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
підпунктом документами, платник
податку несе відповідальність у
вигляді фінансових санкцій,
установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами.

Відповідно до п.187.1. ст. 187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

З приводу податкового повідомлення -
рішення № /2531 від 20.04.2012 року
колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи між
ТзОВ «Західінвест-Україна» та ТОВ
«Ренесанс Кепітал Інвест» було
укладено договір №02/09-08 від 02.09.2008 року
комісії (доручення) на організацію
(придбання) будівельно-монтажних робіт
з метою будівництва житлового будинку
по вул. Кубанській, 8, у місті Львові,
відповідно до якого довіритель
(позивач) доручає повіреному (ТОВ
«Ренесанс Кепітал Інвест»), а повірений
зобов'язується за плату (винагороду)
здійснити організацію (придбання)
будівельно-монтажних робіт з метою
будівництва житлового будинку за
вказаною адресою.

Крім цього між позивачем із вказаним
контрагентом були укладені договір
№02/09-08 від 02.09.2008 року щодо
організації (придбання) певних чітко
визначених проектно-кошторисною
документацією будівельно-монтажних
робіт з метою будівництва житлового
будинку за адресою: вул. Кубанська, 8, м.
Львів; договір № 14 від 29.11.2009 року, щодо
надання в оренду (платне строкове
користування) майна; договір №171 від
04.05.2010 року, щодо виконання робіт
(послуг) у рослинництві, обслуговуванні
ландшафту, а саме: копання газонів та
клумб; видалення бур'янів; обробка
ґрунту засобами проти росту бур'янів;
внесення у грунт добрив; висіювання
газону; насадження декоративних рослин
(квіткове оформлення території);
договір №172 від 01.04.2010 року щодо
виконання робіт по прибиранню сміття;
вивезення будівельного сміття,
відходів; вирівнювання ландшафту.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з судом першої інстанції,
що вказані договори щодо договору
№02/09-08 від 02.09.2008 комісії (доручення),
містять різні істотні умови та
відрізняються не тільки переліком та
характером робіт (послуг), а і видом
договору (договір про надання послуг,
договір підряду, договір комісії
(доручення)).

Матеріалами справи, зокрема наявними в
матеріалах справи первинними
документами, такими як актами
здачі-приймання робіт, податковими
накладними, банківськими виписками
підтверджується реальність здійснення
господарських операцій по вказаних
вище договорах.

З врахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції, що послуги та роботи,
придбані позивачем у ТОВ «Ренесанс
Кепітал Інвест» використані позивачем
у власній господарській діяльності,
оформлені первинними документами,
відповідно правомірно включені до
складу валових витрат.

Крім цього надані
інформаційно-консультаційні послуги
полягали в отриманні консультацій у
сфері будівництва щодо застосування
фінансово-кредитних механізмів та
управління майном при будівництві
житла в Україні, а також стосовно
технологій та рекомендацій щодо
послідовності організації процесу
будівництва на етапах його завершення
та вводу в експлуатацію об'єкту. Наявні
в матеріалах справи первинні документи
містять обсяг та детальний опис послуг,
вартісний та кількісний вираз.

Щодо податкового повідомлення -
рішення №/2530 від 20.04.2012 року
колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
договори укладені між ТзОВ
«Західінвест-Україна» та ТОВ «Ренесанс
Кепітал Інвест» щодо придбання
позивачем товарів, робіт та послуг
належним чином оформлені, а первинні
документи наявні в матеріалах справи
підтверджують фактичне їх виконання.

Відповідно датою виникнення права
позивача на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій - дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Крім цього колегія суддів апеляційного
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції, що оскільки позивач є
платником ПДВ, матеріалами справи
підтверджується, що позивач кошти
отримував з ПДВ, відповідно в
податковому періоді, коли відбувся
факт спростування частини об'єму
постачання товарів позивач мав право
на коригування (зменшення) податкових
зобов'язань з ПДВ на суму 236669,92 грн.

З врахуванням вищевикладеного колегія
суддів апеляційного суду вважає, що
податкові повідомлення-рішення
відповідача №/2531 від 20.04.2012 року,
№/2530 від 20.04.2012 року судом першої
інстанції правомірно визнані
протиправними та скасовані.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку, що доводи апеляційної скарги
податкового органу суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а тому апеляційну
скаргу ДПІ в Личаківському районі м.
Львова слід залишити без задоволення,
а оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160 ч.3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі м. Львова Львівської області
Державної податкової служби залишити
без задоволення, а постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 11 вересня
2012 року у справі №
2а-4006/12/1370 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя І.І. Запотічний

Судді О.І.Довга

А.М.Ліщинський

Повний текст постанови складений
11.04.2014 року.