Справа № 2а-1615/11
Суддя: Євпак В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Євпак В.В.
УХВАЛА

іменем України

09 квітня 2014 року Справа № 2а-1615/11

Житомирський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого-судді Євпак В.В.

суддів: Капустинського М.М.

Мацького Є.М.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області на ухвалу
Олевського районного суду
Житомирської області від 21 лютого 2014
року про зміну способу і порядку
виконання судового рішення за заявою
ОСОБА_3 у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із заявою про зміну способу
виконання постанови Олевського
районного суду Житомирської області
від 29 вересня 2011 року (далі також -
постанова суду) в справі № 2-а-1615/11.

Заяву обґрунтовав тим, що постановою
суду зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3 доплати
до пенсії як особі, яка проживає на
території радіоактивного забруднення,
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні двох
мінімальних заробітних плат,
визначених законодавством щомісячно,
за період з 07 січня 2011 року по 30 червня
2011 року, з урахуванням проведених
виплат та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
встановивши її на рівні 25 % мінімальної
пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону
України "Про загальообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 07 січня 2011 року по 30 червня 2011
року, з урахуванням проведених виплат.

У заяві зазначалось, що боржником (УПФУ
в Олевському районі) на виконання
постанови суду, проведено перерахунок
пенсії в сумі 11639,75 грн., який йому не
виплачено через відсутність коштів у
боржника (відповідача), що, на його
думку, є наявними обставинами, які
ускладнюють виконання постанови суду.

З таких підстав ОСОБА_3 просив змінити
спосіб виконання Постанови суду із
зобов'язання провести відповідні
виплати на стягнення з управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі в сумі 11639,75 грн.

Ухвалою Олевського районного суду від
21 лютого 2014 року подання задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови від
29 вересня 2011 року у справі №2-а-1615/11 про
зобов'язання управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3 доплати
до пенсії як особі, яка проживає на
території радіоактивного забруднення,
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до ст.51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
07 січня 2011 року по 30 червня 2011 року на
стягнення.

Стягнуто з управління Пенсійного фонду
України в Олевському районі
Житомирської області на користь ОСОБА_3
11639,75 грн. доплати до пенсії як особі,
яка проживає на території
радіоактивного забруднення та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю відповідно до ст.ст.39,51 Закону
України "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за рахунок
коштів Державного бюджету України .

У апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить їх
судове рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні подання.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи, у зв'язку з чим
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Олевського
районного управління юстиції
Житомирської області знаходиться
постанова Олевського районного суду,
якою зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Олевському районі
Житомирської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_3 доплати
до пенсії як особі, яка проживає на
території радіоактивного забруднення,
відповідно до ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи",
встановивши її на рівні двох
мінімальних заробітних плат,
визначених законодавством щомісячно,
за період з 07 січня 2011 року по 30 червня
2011 року, з урахуванням проведених
виплат та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до ст.51
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
встановивши її на рівні 25 % мінімальної
пенсії за віком, визначеної ст.28 Закону
України "Про загальообов'язкове
державне пенсійне страхування" за
період з 07 січня 2011 року по 30 червня 2011
року, з урахуванням проведених виплат.

Встановлено, що постанова Олевського
районного суду виконана частково,
зокрема в частині здійснення
перерахунку. В іншій частині вказана
постанова не виконується у зв'язку з
відсутністю коштів для здійснення
виплат за рішеннями суду, оскільки всі
виплати УПФУ здійснює виключно за
цільовим призначенням, що
підтверджується листом боржника.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Олевського районного суду від 29
вересня 2011 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин ОСОБА_3 просив
змінити не спосіб виконання постанови
суду, а судове рішення по суті позовних
вимог і вирішити додаткову позовну
вимогу про стягнення коштів, яка не
була предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови. Хоча в
адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи заяву про зміну способу
виконання рішення, не звернув увагу та
не врахував відмінності між позовною
вимогою як обраним судом видом захисту
порушених прав позивача від способу
виконання судового рішення як одного з
його заходів, чим змінив постанову суду
по суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставною заяву про зміну способу
виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 199 КАС України - за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати ухвалу суду і
постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст.195, 197, 199, 205, 206, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Олевського
районного суду Житомирської області
від 21 лютого 2014 року про зміну способу
і порядку виконання судового рішення
скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_3
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
В.В. Євпак

судді:
М.М. Капустинський

Є.М. Мацький

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Олевському районі Житомирської
області
вул.Свято-Миколаївська,31,м.Олевськ,Жито
мирська область,11002

4-Відділ державної виконавчої служби
Олевського районного управління
юстиції ву.Володимирська, 5, м.Олевськ,
Житом.обл.