Справа № 810/5402/13-а
Суддя: Лічевецький І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/5402/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Лічевецький І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд в складі:
головуючого - судді Лічевецького І.О.,
суддів - Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,
при секретарі - Війтович Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні за апеляційною скаргою
Державної екологічної інспекції у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Веста Україна» до
Державної екологічної інспекції у
Київській області про визнання
протиправними дії та скасування
припису,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Веста Україна»
(надалі за текстом - «ТОВ «Веста
Україна») звернулось до суду з позовом
про визнання протиправними дій
державної екологічної інспекції у
Київської області (надалі за текстом -
«Інспекція») щодо складання припису
від 24.07.2013 року та про скасування
зазначеного припису.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року адміністративний позов
задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи,
просить скасувати вказане судове
рішення та прийняти нове про відмову в
задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення
окружним адміністративним судом
фактичних обставин справи та
правильність застосування ним норм
матеріального і процесуального права,
Київський апеляційний
адміністративний суд дійшов
наступного.

Судом попередньої інстанції
встановлено, що 24 липня 2013 року
посадовцями Інспекції проведено
планову перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами ТОВ «Веста
Україна».

Результати перевірки оформлено актом
№ 001069.

Згідно цьому акту позивачем порушено
вимоги ст. 17 Закону України «Про
відходи» від 05 березня 1998 р. № 187/98-ВР
(надалі за текстом - «Закон № 187/98-ВР»)
внаслідок відсутності на підприємстві
Дозволу на розміщення відходів та
Ліміту на утворення та розміщення
відходів.

Такий висновок обґрунтовано тим, що в
результаті діяльності ТОВ
«Техбудінфарм-1» утворюються відходи
(ТПВ, люмінесцентні лампи), проте дозвіл
та ліміти на утворення та розміщення
відходів відсутні.

На підставі висновків, викладених в
акті перевірки, Інспекцією винесено
припис від 27 липня 2013 року, яким
позивача у строк до одного місяця
зобов'язано отримати в установленому
законом порядку дозвіл на утворення і
розміщення відходів.

У статті 1 Закону № 187/98-ВР надано
визначення термінів, що вживаються у
ньому. Так, відходи - це будь-які
речовини, матеріали і предмети, що
утворилися у процесі виробництва чи
споживання, а також товари (продукція),
що повністю або частково втратили свої
споживчі властивості і не мають
подальшого використання за місцем їх
утворення чи виявлення і від яких їх
власник позбувається, має намір або
повинен позбутися шляхом утилізації чи
видалення, а побутові відходи - це
відходи, що утворюються в процесі життя
і діяльності людини в житлових та
нежитлових будинках (тверді,
великогабаритні, ремонтні, рідкі, крім
відходів, пов'язаних з виробничою
діяльністю підприємств) і не
використовуються за місцем їх
накопичення.

Згідно пунктів «г», «є», «й» частини 1
статті 17 Закону № 187/98-ВР суб'єкти
господарської діяльності у сфері
поводження з відходами зобов'язані: на
основі матеріально-сировинних
балансів виробництва виявляти і вести
первинний поточний облік кількості,
типу і складу відходів, що утворюються,
збираються, перевозяться,
зберігаються, обробляються,
утилізуються, знешкоджуються та
видаляються, і подавати щодо них
статистичну звітність у встановленому
порядку; здійснювати організаційні,
науково-технічні та технологічні
заходи для максимальної утилізації
відходів, реалізації чи передачі їх
іншим споживачам або підприємствам,
установам та організаціям, що
займаються збиранням, обробленням та
утилізацією відходів, а також
забезпечувати за власний рахунок
екологічно обґрунтоване видалення тих
відходів, що не підлягають утилізації;
призначати відповідальних осіб у сфері
поводження з відходами.

Відповідно до пункту «а» частини
першої статті 32 Закону № 187/98-ВР з метою
обмеження та запобігання негативному
впливу відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів. Ліміти на обсяги
утворення і розміщення побутових
відходів не встановлюються.

Статтею 27 Закону № 187/98-ВР визначено, що
з метою забезпечення збирання,
оброблення, збереження та аналізу
інформації про об'єкти утворення,
оброблення та утилізації відходів
ведеться їх реєстр, в якому
визначаються номенклатура, обсяги
утворення, кількісні та якісні
характеристики відходів, інформація
про поводження з ними та заходи щодо
зменшення обсягів утворення відходів і
рівня їх небезпеки. Порядок ведення
реєстру об'єктів утворення, оброблення
та утилізації відходів визначається
Кабінетом Міністрів України.

За змістом пункту 8 Порядку ведення
реєстру об'єктів утворення, оброблення
та утилізації відходів, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 серпня 1998 р. № 1360, критерієм
включення об'єкта утворення відходів
до реєстру є показник загального
утворення відходів. До реєстру
включаються об'єкти, для яких показник
загального утворення відходів
перевищує граничне значення, що
дорівнює 1000 умовних одиниць на рік.

Відповідно до п. 8 Порядку розроблення,
затвердження і перегляду лімітів на
утворення та розміщення відходів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 03.08.1998 № 1218, до
категорій власників, які звільняються
від одержання лімітів на утворення та
розміщення відходів, належать власники
відходів, які не підлягають включенню
до реєстру об'єктів утворення,
оброблення та утилізації відходів
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 31 серпня 1998 р. №
1360 «Про затвердження Порядку ведення
реєстру об'єктів утворення, оброблення
та утилізації відходів».

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції виходив з того,
що ТОВ «Веста Україна» не є суб'єктом
господарювання, який здійснює
господарську діяльність у сфері
поводження з відходами.

Судова колегія знаходить наведений
висновок обґрунтованим та таким, що
підтверджуються наявними у справі
доказами.

Так позивачем було надано копії:
договорів із комунальними та іншими
підприємства предметом яких є
вивезення побутових відходів. Зокрема,
це договір з ТОВ «ЕРСТЕ МЮЛЬ» № 120814 від
01.08.2012 про надання послуг із вивезення
твердих побутових відходів, договір із
ТОВ «Києво-Святошинський комбінат
комунальних підприємств» № 19 від 01.02.2013
предметом якого є вивезення твердих
побутових відходів, рідких стічних вод,
договір із ТОВ «Демікон» № 1557-А від
01.06.2012 про послуги по прийому
відпрацьованих люмінесцентних ламп.

При цьому, в ході перевірки не було
встановлено, що ТОВ «Веста Україна»
підлягало включенню до реєстру
об'єктів утворення, оброблення та
утилізації відходів на підставі
критеріїв, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 31
серпня 1998 р. № 1360 «Про затвердження
Порядку ведення реєстру об'єктів
утворення, оброблення та утилізації
відходів».

Доводи апеляційної скарги зазначених
вище висновків місцевого
адміністративного суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку, що окружним адміністративним
судом при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

За правилами ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись статтями 160, 198, 200, 205 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

УХВАЛИВ

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Київській
області залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
прийняття, проте може бути оскаржена в
касаційному порядку шляхом подачі в
20-ти денний строк з дня складення
ухвали в повному обсязі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України, з
подачею документу про сплату судового
збору, а також копій касаційної скарги
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі, та копій
оскаржуваних рішень судів першої та
апеляційної інстанцій.

Головуючий суддя
І.О.Лічевецький

суддя
Т.М.Грищенко

суддя
В.Е.Мацедонська

Ухвала складена в повному обсязі 08
квітня 2014 р.

.

Головуючий суддя
Лічевецький І.О.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.