Справа № 2а-3437/10/0370
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 р.
Справа № 3934/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Іщук Л. П., Рибачука А.І.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 27
грудня 2010 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої
служби Луцького районного управління
юстиції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2010 року Волинським окружним
адміністративним судом зареєстровано
позовну заяву ОСОБА_1 до відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції про
скасування постанови головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби Луцького
районного управління юстиції
Солтисюка А. П. від 07 квітня 2009 року про
арешт на грошові кошти в сумі 3013,30 грн.,
які містяться на рахунку НОМЕР_1,
відкритому у відділенні № 4
«Кредобанку» та належать ОСОБА_1;
зобов'язання відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції надати в судове
засідання інформацію про стан
виконання виконавчого провадження по
стягненню з ОСОБА_1 грошових коштів в
сумі 3013,30 грн. з наданням копій
відповідних постанов.

В обґрунтування вимог позовної заяви
вказано, що відповідно до вимог
законодавства, у разі закінчення
виконавчого провадження згідно зі ст. 37
Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець
скасовує арешт, якщо такий був
накладений на майно боржника.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 27 грудня 2010
року в задоволенні позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
виконавче провадження було направлене
за належністю, а в такому випадку
чинність арешту майна боржника не
припиняється.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, позивачем - ОСОБА_1, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою задоволити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначено, що позивач з осені 2009
року не отримував з першого відділу
державної виконавчої служби будь-якого
повідомлення про подальше виконання
виконавчого провадження.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів, відповідно до п. 2 ч. 1
ст. 197 КАС України, вважає можливим
проведення розгляду справи за їхньої
відсутності, в порядку письмового
провадження, за наявними у справі
матеріалами та на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
проаналізувавши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 71 КАС України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 86 КАС України суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Встановлено, що у відділі державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції на примусовому
виконанні перебувало зведене
виконавче провадження по примусовому
виконанню 16-ти виконавчих документів
про стягнення з ОСОБА_1 на користь
управління Пенсійного фонду України в
Луцькому районі Волинської області
2703,00 грн.

07 квітня 2009 року головним державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції Солтисюком А. П.
було винесено постанову про арешт
коштів боржника на суму 3012,30 грн., з них -
270,30 грн. виконавчого збору; 40,00 грн.
витрат виконавчого провадження, і
направлено для виконання до ВАТ
«Кредобанк».

26 червня 2009 року у зв'язку із зміною
місця роботи боржника, виконавче
провадження відділом державної
виконавчої служби Луцького районного
управління юстиції було закінчено, а
виконавчі документи направлені для
примусового виконання у перший відділ
державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження підлягає закінченню у
випадках направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 38 цього Закону, у разі
закінчення виконавчого провадження
згідно зі ст. 37 цього Закону, крім
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого органу державної
виконавчої служби, припиняється
чинність арешту майна боржника.
Відповідно, у даному випадку чинність
арешту майна боржника не припиняється,
оскільки виконавчий документ було
направлено для виконання за належністю
до іншого органу державної виконавчої
служби.

Згідно ч. 3 ст. 2 КАС України у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на фактичні обставини справи,
колегія суддів констатує, що постанова
головного державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Луцького районного управління юстиції
Солтисюка А. П. від 07 квітня 2009 року про
арешт на грошові кошти в сумі 3013,30 грн.,
які містяться на рахунку НОМЕР_1,
відкритому у відділенні № 4
«Кредобанку» та належать ОСОБА_1-
відповідає вимогам ч. 3 ст. 2 КАС України.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для відмови у
задоволенні позову.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 27
грудня 2010 року в справі № 2а-3437/10/0370 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
А.І.
Рибачук

Л. П.
Іщук