Справа № 2а-4905/12/1470
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" березня 2014 р. м. Київ
К/800/36370/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Український науково-дослідний
інститут технології суднобудування" на
постанову Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року у справі за позовом управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м.Миколаєва до
відкритого акціонерного товариства
"Український науково-дослідний
інститут технології суднобудування"
про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва (далі -
Управління) звернулось до суду з
позовом до ВАТ «Український
науково-дослідний інститут технології
суднобудування» (далі - Інститут) про
стягнення заборгованості в сумі 595 грн.
32 коп.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2012
року в задоволенні позову відмовлено.

Прийняте рішення суд мотивував
відсутністю боргу за визначені
Управлінням періоди.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 05 червня 2013
року апеляційну скаргу Управління
задоволено частково. Постанову суду
першої інстанції скасовано та прийнято
нову, якою позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з Інституту на
користь Управління фактичні витрати на
виплату пенсій науковим працівникам за
липень-серпень 2012 року у розмірі 247 грн.
44 коп. В іншій частині позову
відмовлено.

Суд апеляційної інстанції вказав на те,
що борг Інституту на час розгляду спору
у повному обсязі не був погашений. При
цьому вказав на те, що сплачені
підприємством суми були правомірно
враховані Управлінням в погашення
заборгованості за попередні періоди.

До Вищого адміністративного суду
України надійшла касаційна скарга, в
якій Інститут просить, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
залишити в силі постанову суду першої
інстанції.

Управління подало до суду заперечення
на касаційну скаргу в яких зазначило,
що керуючись виключно нормами чинного
законодавства, які регулюють відносини
з призначення та фінансування наукових
пенсій, останнім правомірно було
зараховано періодичні платежі в
рахунок погашення існуючої
заборгованості.
Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами встановлено, що на виконання
вимог ст. 24 Закону України «Про наукову
і науково-технічну діяльність» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 24 березня 2004 року № 372 відповідно до
листів від 12 липня 2012 року № 719-02/13 та
від 17 серпня 2012 року № 8293-02/04 Управління
у встановленому порядку надіслало
Інституту повідомлення про суми витрат
на фінансування вказаної ризниці за
період 01 липня 2012 року по 31 серпня 2012
року на загальну суму 474 грн. 72 коп.

Інститутом відповідно до платіжних
доручень №328 від 17 липня 2012 року та №444
від 26 вересня 2012 року було сплачено
суми витрат на виплату пенсій науковим
працівникам у загальному розмірі 652
грн. 08 коп.

Згідно із статтею 24 Закону України «Про
наукову та науково-технічну
діяльність» держава встановлює для
наукових (науково-педагогічних)
працівників, які мають необхідний стаж
наукової роботи, пенсії на рівні, що
забезпечує престижність наукової
праці та стимулює систематичне
оновлення наукових кадрів. Різниця між
сумою пенсії, призначеної за цим
Законом, та сумою пенсії, обчисленої
відповідно до інших законодавчих
актів, на яку має право науковий
працівник, фінансується для наукових
(науково-педагогічних) працівників
державних бюджетних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації - за
рахунок коштів державного бюджету.

Частиною 9 статті 24
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність»
передбачено, що різниця між сумою
пенсії, призначеної за цим Законом, та
сумою пенсії, обчисленої відповідно до
інших законодавчих актів, на яку має
право науковий працівник, фінансується
для наукових (науково-педагогічних)
працівників інших державних
підприємств, установ, організацій та
вищих навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
підприємств, установ, організацій та
закладів, а також коштів державного
бюджету в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України. При цьому
за рахунок коштів державного бюджету
науковим (науково-педагогічним)
працівникам оплачується з розрахунку
на одну особу 50 відсотків різниці
пенсії, призначеної за цим Законом; для
наукових (науково-педагогічних)
працівників недержавних наукових
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації - за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів.
Пунктом 9 Порядку
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної науковим
(науково-педагогічним) працівникам
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації згідно із Законом України
«Про наукову та науково-технічну
діяльність» та сумою пенсії,
обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, на яку мають право
зазначені особи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 24.03.2004 року № 372, визначено різниця у
розмірі пенсій наукових
(науково-педагогічних) працівників
недержавних наукових установ,
організацій та вищих навчальних
закладів III - IV рівнів акредитації
фінансується за рахунок коштів цих
установ, організацій та закладів
згідно з пунктами 3 - 8 цього Порядку.

Згідно з пунктом 5 Порядку,
розмір витрат на фінансування різниці
у розмірі пенсії за рахунок коштів
державних небюджетних підприємств,
установ, організацій та вищих
навчальних закладів III - IV рівнів
акредитації визначається у розрахунку
на рік органами Пенсійного фонду до 20
січня поточного року та протягом 10 днів
з дня призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», про що
відповідному підприємству, установі,
організації або закладу відразу
надсилається повідомлення за зразком,
що додається. Зазначені підприємства,
установи, організації та заклади
самостійно визначають суму, що
підлягає до сплати у розрахунку на
місяць, та щомісяця до 25 числа
перераховують органу Пенсійного фонду
за своїм місцезнаходженням відповідні
кошти для фінансування різниці у
розмірі пенсії, призначеної у минулому
та поточному роках.
Відповідно до
пункту 8 Порядку у разі порушення
строку сплати коштів, які
спрямовуються на фінансування різниці
у розмірі пенсії, органи Пенсійного
фонду стягують відповідні суми у
порядку, визначеному законодавством.

Оскільки судом апеляційної інстанції
було встановлено наявність боргу
Інституту щодо відшкодування різниці
пенсій, призначених науковим
працівникам за попередні періоди, тоді
як за характером сплачені Інститутом
суми відповідають згідно призначення
платежу погашенню таких витрат, їх
врахування Управлінням в рахунок
погашення такого боргу слід визнати
правомірним.

За викладеного висновок суду
апеляційної інстанції про часткове
задоволення позову відповідає
встановленим у справі обставинам.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230,
231 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Український
науково-дослідний інститут технології
суднобудування" - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 05 червня 2013 року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець