Справа № 2-а/2218/1755/11
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а/2218/1755/11
Головуючий у 1-й інстанції: Трембач О.Л.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м. Хмельницькому на ухвалу
Хмельницького міськрайонного суду
Хмельницької області від 16 вересня 2013
року у справі за поданням відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області щодо зміни
способу та порядку виконання рішення
суду за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в м. Хмельницькому про
перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Відділ примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області звернувся до суду
із поданням про зміну способу і порядку
виконання постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області по адміністративній справі №
2а-2218/1755/11 від 25.01.2011 року.

Відповідно до ухвали Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 16 вересня 2013 року вказане
подання задоволено: змінено порядок та
спосіб виконання постанови
Хмельницького міськрайонного суду від
25.01.2011 року, в частині зобов'язання
Управління Пенсійного фонду в м.
Хмельницькому нарахувати та виплатити
позивачу, як інваліду 2 групи, пенсію в
розмірі не меншому 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткову пенсію за шкоду
заподіяну здоровю в розмірі не меншому
75% мінімальної пенсії за віком
відповідно до положень ст. ст. 50, 54 та 67
Закону України „Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, починаючи з 01.09.2010 року,
виходячи із встановленого ст. 28 Закону
України „Про загальнообовязкове
державне пенсійне страхування розміру
мінімальної пенсії за віком та з
урахуванням фактично отриманих сум.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати ухвалу суду
першої інстанції як таку, що
постановлена з порушенням норм
процесуального права та відмовити у
задоволенні заяви про зміну способу та
порядку виконання судового рішення.

Від позивача та представника відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Хмельницькій області на адресу суду
надійшли заяви про розгляд справи без
їх участі.

Відповідач в судове засідання не
прибув, хоча був повідомлений належним
чином про дату, час і місце
апеляційного розгляду, про що свідчать
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень.

Згідно з частиною 4 статті 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши та перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду - скасуванню
та постановленню нової ухвали, з
наступних підстав.

Задовольняючи подання про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду, суд першої інстанції дійшов
висновку про наявність обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
не погоджується, виходячи з наступних
міркувань.

01 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про гарантії держави щодо
виконання судових рішень", який
встановлює гарантії держави щодо
виконання судових рішень та виконавчих
документів, визначених Законом України
"Про виконавче провадження", та
особливості їх виконання.

Відповідно до статті 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Водночас судові рішення у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
які мають зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

Частиною першою статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Враховуючи вимоги статті 263 КАС України
та вимоги подання державного
виконавця, заявник просить суд
фактично змінити зміст резолютивної
частини постанови Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 25.01.2011 року.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що заява позивача є
необґрунтованою, тому не підлягає
задоволенню.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржена ухвала
суду першої інстанції постановлена з
неповним з'ясуванням обставин, що мають
значення для справи, у зв'язку з чим
підлягає скасуванню з постановленням
нової про відмову у задоволенні заяви
про зміну способу та порядку виконання
рішення суду.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 199, 202, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.
Хмельницькому задовольнити повністю.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 16
вересня 2013 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою
відмовити відділу пимусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Хмельницькій
області в задоволенні подання про
встановлення способу і порядку
виконання рішення суду по справі №
2а-1755/11.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку встановленому ч.5 ст. 254 КАС
України та може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно ст 212 КАС
України.

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.