Справа № 261/881/14-а
Суддя: Владимирська І. М.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 261/881/14-а
Провадження № 2-а/261/106/14
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

м. Донецьк
12 березня 2014
р.

Суддя Петровського районного суду м.
Донецька Владимирська І.М., розглянувши
адміністративну справу у письмовому
провадженні за позовною заявою

ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити виплату
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
адміністративним позовом до
відповідача про визнання дій
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у м. Донецьку ради (далі -
Управління) протиправними,
зобов'язання нарахувати та виплатити
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

В обґрунтування своїх позовних вимог
зазначила, що вона є незастрахованою
особою в системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування та
перебуває на обліку в Управлінні як
отримувач допомоги по догляду за
дітьми до досягнення ними трирічного
віку на сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідачем було призначено їй
виплату допомоги по догляду за дітьми з
14 лютого 2011 року по 18 грудня 2013 р. по
догляду за сином і з 27.02.2013 р. по 12.09.2015 р.
по догляду за донькою у розмірі 130
гривень на місяць на кожну дитину,
тобто у розмірі, меншому ніж
прожитковий мінімум для дітей до шести
років. Просила суд визнати
протиправними дії Управління ради під
час нарахування допомоги по догляду за
дитиною до досягнення трирічного віку
за період з 28 серпня 2013 року по 28 лютого
2014 року, зобов'язати відповідача
перерахувати та здійснити виплату на
користь позивача допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років з 28
серпня 2013 року по 28 лютого 2014 року до
досягнення донькою трирічного віку з
урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Петровського районного суду м.
Донецька від 12 лютого 2014 р. позов ОСОБА_1
до Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у м. Донецьку ради про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання здійснити виплату
недоотриманої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в частині вимог за період 01 серпня
2013 р. по 28 серпня 2013 р. залишено без
розгляду.

У судове засідання позивач не
з'явилась, про час та місце судового
засідання повідомлена належним чином,
надала суду заяву про розгляд справи за
її відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлена
належним чином, надав суду письмові
заперечення проти позову, в яких
позовні вимоги позивача не визнано та
просять у задоволенні позову
відмовити, посилаючись на
невідповідність позовних вимог
законодавству України. Вважають, що
прийняте управлінням праці та
соціального захисту населення рішення
відповідає діючому законодавству, тому
не має підстав для здійснення
перерахунку та виплати допомоги
позивачу згідно його позовних вимог.

Суд, враховуючи те, що клопотання про
розгляд справи за їх відсутністю
заявили всі особи, які беруть участь у
справі, вважає можливим відповідно до
ч. 4 ст. 122 КАС України здійснити судовий

розгляд і вирішення справи в порядку
письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що адміністративний
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно свідоцтв про народження ОСОБА_1
є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.5-6).

Позивач у зв`язку з народженням дітей
перебуває на обліку в Управління та
отримує допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку у
розмірі 130 грн. щомісяця без врахування
сукупного доходу сім'ї, як
незастрахована особа, що
підтверджується довідкою відповідача.

Листом Управління праці та соціального
населення Петровської районної у м.
Донецьку ради за № 06-С-9-2 від 31.01.2014 р.
позивачеві ОСОБА_1 було відмовлено у
проведенні перерахунку допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років (а.с.
7).

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадянам гарантовано право
на соціальний захист, що включає,
зокрема, право на забезпечення їх у
разі повної, часткової або тимчасової
втрати працездатності за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними. Пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги, що є
основним джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Законом України «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми» передбачено, що цей
закон відповідно до Конституції
України встановлює гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до інших законодавчих актів України»
(надалі - Закону № 107-VI) ст. 15 Закону
України «Про державну допомогу сім`ям з
дітьми» викладено в наступній
редакції: «Допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім`ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень» (п.23, розділу II Закону № 107-VI).
Відповідно до Прикінцевих положень
Закону № 107-VI, а саме пункту 2 розділу
ІІІ розділ II цього Закону діє до 31
грудня 2008 року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми» відновила попередню
редакцію, відповідно до якого допомога
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Прожитковий мінімум (відповідно до ст. 1
Закону України «Про прожитковий
мінімум») - вартісна величина
достатнього для забезпечення
нормального функціонування організму
людини, збереження його здоров'я набору
продуктів харчування, а також
мінімального набору непродовольчих
товарів та мінімального набору послуг,
необхідних для задоволення основних
соціальних і культурних потреб
особистості.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»
прожитковий мінімум для дітей віком до
6 років складає з 1 січня - 972 гривні.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2013 рік»,
ані іншими законами не встановлювалось
на 2013 рік іншій, ніж у Закону України
«Про державну допомогу сім`ям з дітьми»
розмір допомоги, спірні відносини
регулюються Закону України «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми», а
положення Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001
року в тій частині, в якій воно
суперечить названому закону,
застосовуватись не може. Отже, у
відповідача наявний обов'язок
здійснювати виплату державної
допомоги в розмірі, передбаченому
Закону України «Про державну допомогу
сім`ям з дітьми».

Тобто, своїми діями Відповідач порушив
права позивача на гарантовану державою
матеріальну підтримку материнства та
належний соціальний захист, який
гарантується державним соціальним
забезпеченням, що має забезпечувати
рівень життя, не нижчий від
прожиткового мінімуму.

Відповідно до статті 1 Зазначеного
закону, громадяни України, в сім'ях яких
виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах,

передбачених цим Законом та іншими
законами України.

Така правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
25 грудня 2012 року у справі № 21-410а12.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача і в подальшому проводити
нарахування та виплату допомоги, не
підлягають задоволенню за таких
підстав.

Зі змісту ст. 2 КАС України вбачається,
що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень, а не можливість їх
порушення в майбутньому.

У зв'язку з цим, суд вважає неможливим
розглядати вимоги щодо зобов'язання
відповідача вчиняти дії в майбутньому
у зв'язку з вірогідним настанням певних
наслідків, оскільки у суду на час
розгляду справи відсутні підстави для
прийняття рішення стосовно законності
таких дій, і тому суд відмовляє у
задоволенні зазначеної вимоги.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що відповідачем безпідставно було
нараховано та виплачено позивачу
ОСОБА_1 допомогу по догляду за дитітьми
до досягнення ними трирічного віку з 28
серпня 2013 р. по 28 лютого 2014 року у
розмірі, меншому ніж прожитковий
мінімум для дітей до шести років, а тому
вважає, що ОСОБА_1 має право на
отримання допомоги у розмірі
визначеному ст. 15 Закону України «Про
державну допомогу сім`ям з дітьми» з 28
серпня 2013 р. по 28 лютого 2014 року з
урахуванням фактичних виплат, а тому
адміністративний позов підлягає
частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 11, 17, 18, 71, 86, 99, 122 ч.4, 159-163 КАС
України, ст.15 Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми", -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
про визнання дій протиправними та
зобов'язання здійснити перерахунок та
виплату допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку
задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
по нарахуванню та виплаті ОСОБА_1
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 28
серпня 2013 р. по 28 лютого 2014 р. у розмірі,
меншому ніж прожитковий мінімум для
дітей до шести років.

Зобов`язати Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у місті Донецьку
ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному статтею 43 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням"
за період з 28 серпня 2013 р. по 28 лютого 2014
р. з урахуванням проведених виплат.

В решті позовних вимог - відмовити.

На постанову може бути подана
апеляційна скарга в Донецький
апеляційний адміністративний суд
через Петровський районний суд м.
Донецька протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
І.М.
Владимирська