Справа № 2а/0537/33/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року м. Київ
К/9991/48693/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області на постанову
Олександрівського районного суду
Донецької області від 17 квітня 2012 року
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області про визнання незаконним
рішення від 10.02.2012 про відмову в
призначенні пенсії та зобов'язання
призначити їй пенсію за віком на
пільгових умовах як особі, що має
дитину-інваліда.

Позовні вимоги мотивовано тим, що вона
має доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка має
статус інваліда з дитинства 2 групи.
Донька була визнана інвалідом з
дитинства 02.12.2011 з діагнозом «цукровий
діабет 1 тип, тяжка форма». Зазначає, що
згідно з нормами чинного законодавства
України жінки, які народили п'ятеро або
більше дітей до восьмирічного віку, і
матері інвалідів з дитинства, які
виховали їх до цього віку, мають право
на пенсію за віком після досягнення 50
років і при стажі роботи не менше 15
років із зарахуванням до стажу часу
догляду за дітьми. При цьому до числа
інвалідів з дитинства належать також
діти-інваліди до 16 років.

Постановою Олександрівського
районного суду Донецької області від 17
квітня 2012 року позов задоволено:
визнано незаконною відмову Управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області у призначенні ОСОБА_2 пенсії у
відповідності до статті 17 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
зобов'язано уУправління Пенсійного
фонду України в Олександрівському
районі Донецької області призначити
ОСОБА_2 пенсію як матері
дитини-інваліда з дитинства відповідно
до статті 17 Закону України "Про
пенсійне забезпечення".

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року змінено постанову суду першої
інстанції, а саме: слова «статті 17
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» замінено словами
«абзацу четвертого пункту 3 розділу ХV
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

У поданій касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області із посиланням на порушення
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, просило скасувати оскаржувані
судові рішення та ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ОСОБА_2 має доньку
ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом
про її народження від 10.11.1982.

ОСОБА_3 є інвалідом 2 групи з дитинства,
що підтверджується довідкою МСЕК МСЕ №
056531 від 24.05.2002, довідкою до акту огляду
МСЕК 10 ААБ від 02.12.2011, висновком про час
настання інвалідності від 01.02.2012,
посвідченням НОМЕР_1 від 22.03.2004 та
відповідними виписками з історії
хвороби.

ОСОБА_2 06.02.2012 звернулась до Управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області із заявою про призначення їй
пенсії за віком, як матері інваліда з
дитинства на пільгових умовах,
оскільки вона 28 жовтня 2011 року досягла
50-річного віку та має трудовий стаж
більше 15 років.

Рішенням Управління Пенсійного фонду
України в Олександрівському районі
Донецької області б/н від 10.02.2012 ОСОБА_2
відмовлено в призначенні пільгової
пенсії з тих підстав, що подані
документи не підтверджують право на
призначення дострокової пенсії за
віком як матері інваліда з дитинства.

Вважаючи вказане рішення протиправним,
позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився апеляційний суд, виходив з
того, що відповідачем необґрунтовано
та безпідставно відмовлено у
призначенні дострокової пенсії за
віком як матері інваліда з дитинства.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується з
вказаними висновками судів попередніх
інстанцій, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 розділу XV Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
тимчасово, до прийняття відповідного
закону жінки, які народили п'ятеро або
більше дітей і виховали їх до
шестирічного віку, і матері інвалідів з
дитинства, які виховали їх до цього
віку, мають право на призначення
дострокової пенсії за віком, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
пенсійного віку, передбаченого статтею
26 цього Закону, за наявності не менше 15
років страхового стажу. При цьому до
числа інвалідів з дитинства належать
також діти-інваліди віком до 16 років.

Згідно з пунктом 25 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
25.11.2005 №22-1, визнання особи інвалідом з
дитинства або дитиною-інвалідом
засвідчується випискою з акта огляду в
МСЕК, медичним висновком установи
охорони здоров'я, посвідченням
одержувача допомоги, довідкою органу,
що призначає допомогу, про період
призначення допомоги. У разі якщо
дитина визнана дитиною-інвалідом після
досягнення шестирічного віку, або
інвалідом з дитинства після досягнення
вісімнадцятирічного віку надається
висновок лікарсько-консультаційної
комісії про те, що вона мала медичні
показання для визнання її
дитиною-інвалідом до досягнення
шестирічного віку.

Аналіз наведеної норми свідчить про те,
що чинним законодавством розмежовано
поняття інваліда з дитинства та
дитини-інваліда. При цьому, згідно з
вимогами Порядку №22-1 необхідність
подання висновку
лікарсько-консультаційної комісії
передбачено для тих інвалідів з
дитинства, які визнані такими після
досягнення вісімнадцятирічного віку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 визнана
інвалідом з дитинства до досягнення
вісімнадцятирічного віку. За вказаних
обставин, відмова органу Пенсійного
фонду у призначенні пенсії з мотивів
ненадання висновку
лікарсько-консультаційної комісії є
необґрунтованою.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для задоволення позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
справи судами першої та апеляційної
інстанцій дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами не допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Олександрівському районі Донецької
області відхилити, а постанову
Олександрівського районного суду
Донецької області від 17 квітня 2012 року,
змінену постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 05 липня 2012 року, та постанову
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05 липня 2012
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: