Справа № 2а-1637/12/1070
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Лисенко В.І.
Суддя-доповідач: Бистрик
У Х В А Л А

Іменем України

13 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Оксененка О.М., Сорочка Є.О.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 27
квітня 2012 року у справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області до Відокремленого підрозділу
«Аварійно-технічний центр» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач Управління Пенсійного фонду
України у Києво-Святошинському районі
Київської області звернулися в суд з
адміністративним позовом до
Відокремленого підрозділу
«Аварійно-технічного центру»
Державного підприємства «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» про стягнення
заборгованості з відшкодування витрат
на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
період з 01.01.2012 року по 29.02.2012 року у
розмірі 34 326,90 грн..

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 27 квітня 2012
року в задоволенні позовних вимог
позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Сторони в судове засідання не
з'явились, хоча про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином, що згідно з ч. 4 ст. 196 КАС
України не перешкоджає судовому
розгляду справи, в зв'язку з чим
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає залишенню
без задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
відповідач як платник страхових
внесків перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області, а, отже, є страхувальником у
розумінні положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Управління пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області, на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пункту «а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (крім
працівників, безпосередньо зайнятих
повний робочий день на підземних
роботах з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників),
визначено розмір витрат, які
підлягають відшкодуванню відповідачем
за списком № 1 за період з 01.01.2012 року по
29.02.2012 року у розмірі 34 326,90 грн..

Підставою для складання розрахунків
стали довідки за списком № 1, видані
Відокремленим підрозділом
«Аварійно-технічний центр» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Вирішуючи питання правомірності
стягнення заборгованості з
відшкодування витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, колегія суддів
звертає увагу на наступні обставини.

На підприємстві відповідача не
проводилась атестація робочих місць за
списками №№ 1, 2, вказані працівники
брали участь в роботах по ліквідації
наслідків аварії та запобіганню
забруднення навколишнього природного
середовища в 30-кілометровій зоні
Чорнобильської АЕС в порядку
реалізації державної програми. Вказані
особи оформили та отримують пенсію як
такі, що постраждали внаслідок аварії
на ЧАЕС.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 08.11.2010 року
в адміністративній справі № 2а-5681/10/1070,
залишеної без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 22.03.2011 року, Управлінню Пенсійного
фонду України у Києво-Святошинському
районі Київської області відмовлено у
задоволенні позову про стягнення з
Відокремленого підрозділу
«Аварійно-технічний центр» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій вказаним
вище особам. Судами встановлено, що
УПФУ у Києво-Святошинському районі
Київської області до розрахунку витрат
на виплату і доставку пенсій за списком
№1, відшкодування яких вимагає
здійснити позивач, включено осіб, а
саме: ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 які отримують
державну пенсію на пільгових умовах як
особи, що постраждали внаслідок аварії
на ЧАЕС.

При розгляді адміністративної справи
№ 2а-5075/10/1070, Київським апеляційним
адміністративним судом у постанові від
19.04.2011 року встановлено, що особи
ОСОБА_15, ОСОБА_11, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_12, ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_7, ОСОБА_10,
ОСОБА_8, ОСОБА_14, зазначені у довідках,
виданих Відокремленим підрозділом
«Аварійно-технічний центр» Державного
підприємства «Національна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», пенсії за списком № 1 не
оформлювали та не отримували. Кожна з
цих осіб оформила та отримує пенсію як
така, що постраждала внаслідок аварії
на ЧАЕС.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.
Згідно ч.2 ст.14 КАС України постанови та
ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

За ч.1 ст.72 КАС України обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказується при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті саме особи, щодо яких
встановлено ці обставини.

Згідно вимог п. 2 ст. 255 КАС України,
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України від 08.07.2010 року
№ 2464 «Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» (далі - Закон №
2464) встановлено, що з дня набрання
чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону України від 09.07.2003
року № 1058-ІV «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (далі
Закон №1058) передбачено, що пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Пп. «а» ч. 1 ст. 13 Закону України від
05.11.1991 року № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» визначає коло осіб, які
мають право на пенсію за віком на
пільгових умовах, незалежно від місця
останньої роботи (список № 1), проте, до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні фонди
підпунктом 1 п. 2 розділу XV «Прикінцеві
положення» Закону № 1058-ІV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що вказаним
особам пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне
забезпечення» (статтями 27 та 28). При
цьому зберігається порядок покриття
витрат на виплату і доставку цих
пенсій, що діяв до набрання чинності
цим Законом.

Згідно абз. 4 пп. 1 п. 2 розділу XV
«Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV,
підприємства та організації з коштів,
призначених на оплату праці, вносять до
Пенсійного фонду плату, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Колегія суддів приходить до
аналогічного з судом першої інстанції
висновку, що зазначеною нормою прямо
визначено обов'язок відповідача
стосовно відшкодування витрат на
виплату та доставку пенсій особам, які
були зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України.

В свою чергу, призначення та виплата
пенсій особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
регламентовані Законом України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Виходячи з положень ст. 15 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
умови, норми та порядок пенсійного
забезпечення громадян, які постраждали
від Чорнобильської катастрофи,
визначаються Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» або їм
надається право на одержання пенсій на
підставах, передбачених цим Законом.

Порядок та умови надання пенсій особам,
які працювали або проживали на
територіях радіоактивного забруднення
та пільги щодо обчислення стажу роботи
(служби) в зоні відчуження регулюються
статтями 55, 56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до вимог статті 49
зазначеного Закону, пенсії особам,
віднесеним до категорій № 1, 2, 3, 4,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Згідно п. 13 Прикінцевих положень Закону
№ 1058-ІV, у разі, якщо особа має право на
отримання пенсії, щомісячного
довічного грошового утримання
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та цього
Закону, призначається одна пенсія,
щомісячне довічне грошове утримання за
її вибором. При цьому різниця між
розміром пенсії, на яку має право особа
відповідно до зазначених законодавчих
актів, та розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до цього Закону
фінансується за рахунок коштів
Державного бюджету України.
Враховуючи, що вказані вище особи
виконували трудову функцію не на
підприємстві, а в зоні Чорнобильської
АЕС в порядку реалізації державної
програми з ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
отримують державну пенсію на пільгових
умовах як особи, які постраждали
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС, зазначені пенсії мають
фінансуватися за рахунок коштів
Державного бюджету України. Сам по собі
факт видачі відповідачем довідки для
отримання пільгових пенсій за списком
№1 не може бути підставою для стягнення
з відповідача суми виплачених цим
особам пенсій, оскільки у подальшому
зазначена пільгова пенсія особами, які
отримали такі довідки, не
оформлювалась.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного позивачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 158, 160, 167, 195, 196, 198, 199, 200,
205, 206, 212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача Управління
Пенсійного фонду України у
Києво-Святошинському районі Київської
області - залишити без задоволення.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 27 квітня
2012 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
20.02.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.