Справа № 812/1853/14
Суддя: І.В.Тихонов
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1853/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Судді: Тихонова
І.В.

при секретарі: Лушниковій
О.С.

за участю сторін:

представник позивача Попової М.М.,
(дов. № 16935 від 17.10.13)

представник відповідач не прибув,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
адміністративну справу за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віскор" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 4010, 31 грн., -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віскор" про
стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 4010, 31 грн.

В обґрунтування позову позивач
зазначив наступне.

Управління Пенсійного фонду здійснює
виплату пенсій, призначених на
пільгових умовах працівникам
відповідача, згідно норм п. "а", ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Згідно п. 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", відповідач повинен
вносити до Пенсійного фонду України
плату, яка покриває витрати на доставку
та виплату пільгових пенсій, у тому
числі призначених відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідач за період з 01.07.2013 року по
01.03.2014 року має заборгованість перед
Управлінням пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська по
відшкодуванню витрат на виплату та
доставку пенсій за віком на пільгових
умовах у розмірі 4010, 31 грн.

У зв'язку із несплатою
відповідачем у добровільному порядку
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, позивач звернувся з
позовом до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
повному обсязі. Пояснення надав
аналогічні викладеним у позовній
заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином. Про
причини неприбуття суд не повідомив,
правом щодо надання заперечень не
скористався.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши всі документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд приходить до наступного.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст. 67 Конституції України кожен
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Судом встановлено, що Товариства з
обмеженою відповідальністю "Віскор"
зареєстровано в УПФУ в Ленінському
районі м. Луганська як платник внесків
на загальнообов'язкове пенсійне
страхування до пенсійного фонду
України.

Позивач здійснює доставку та виплату
пільгових пенсій працівникам
відповідача, що підтверджується
розрахунками фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком №1 (а.с.10-19).

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" № 1058 від 09.07.2003 року,
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Підприємства та організації з грошових
коштів, які призначені на оплату праці,
вносять до Пенсійного Фонду України
плату, яка покриває витрати на доставку
та виплату пільгових пенсій, у тому
числі, призначених згідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", при цьому зберігається
порядок покриття цих витрат, який діяв
до набрання чинності Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Порядок покриття витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій встановлено
Інструкцією "Про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України", затвердженої Постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 року №21-1 і зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 року за №64/8663.

Відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 р. № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті
України 16 січня 2004 року за № 64/8663),
плату Пенсійному фонду на покриття
фактичних витрат на виплату пенсій за
віком на пільгових умовах вносять
підприємства незалежно від форм
власності та господарювання.
Несвоєчасно перераховані суми витрат
на виплату і доставку пенсій
вважаються боргом (недоїмкою).

Пунктом 6.4. Інструкції визначено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
"Прикінцевих положень" Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Згідно з п.6.8 вказаної Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Отже,
підприємство зобов'язане
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій.

У разі зміни розміру пенсії або
настання обставин, які впливають на
суму відшкодування (смерть пенсіонера,
зміна місця проживання та ін.), органи
Пенсійного фонду повідомляють про це
підприємства в місячний термін з
моменту виникнення цих обставин. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 "Прикінцевих положень" Закону
(1058-15), сплачуються одночасно із оплатою
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
збір на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" передбачено, що
для платників збору, визначених
пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "а", "б", "з" статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".
Таким чином, виплати по оплаті
пільгових пенсій відшкодовуються
Пенсійному фонду за рахунок
відповідних підприємств.

Виходячи зі змісту вказаних норм
законодавства, підставою для
відшкодування підприємством органам
Пенсійного фонду витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій є розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за
відповідний період.

Судом встановлено, що позивач
здійснював доставку та виплату
пільгових пенсій працівникам
відповідача, що підтверджується
розрахунками, копії яких знаходяться в
матеріалах справи.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій, складених
УПФУ в Ленінському районі м. Луганська,
за період з 01.07.2013 року по 01.03.2014 року
заборгованість відповідача перед
пенсійним фондом по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій складає 4010, 30 гривень.

Отримавши розрахунки фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" в
частині пенсій, призначених відповідно
до пунктів "а", "б""з"ст.13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення", не надавши
на них до позивача заперечень та не
оскарживши розрахунки в суді,
відповідач фактично узгодив такі
розрахунки.

Заборгованість підприємства з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
розрахунком суми заборгованості по
фактичним витратам на виплату та
доставку пенсій за період з 01.07.2013 року
по 01.03.2014 року, карткою особового
рахунку платника. (а.с. 8,10).

Виходячи з вищевикладеного, позовні
вимоги позивачем доведені, тому позов
УПФУ Ленінському районі м. Луганська
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 4010, 31 грн., підлягає
задоволенню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст.94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Віскор"
про стягнення заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій у
розмірі 4010, 31 грн., - задовольнити в
повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віскор» на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, за
списком №1 за період 01.07.2013 року по
01.03.2014 року у розмірі 4010,31 грн., (чотири
тисячі десять гривень 31 копійок).

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено та
підписано 11 квітня 2014 року.

Суддя
І.В.Тихонов