Справа № 823/1560/13-а
Суддя: Бистрик Г.М.
Дата ухвалення: 2014-02-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Тимошенко В.П.
Суддя-доповідач: Бистрик Г.М.
У Х В А Л А

Іменем України

27 лютого 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Бистрик Г.М.,

суддів: Сорочко Є.О., Оксененка О.М.,

при секретарі: Колотушко Г.О.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративну справу за апеляційною
скаргою позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня
2013 року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Смілянської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Черкаській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 звернулася в суд з
адміністративним позовом до
Смілянської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Черкаській
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення № від 30.01.2013
року.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня 2013
року в задоволенні позовних вимог
позивача відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення вимог позивача.

Заслухавши в судовому засіданні
суддю-доповідача, учасників судового
засідання, перевіривши матеріали
справи та доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду - без
змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення першої інстанції в
межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини, наданим доказам
дав правильну правову оцінку і прийшов
до обґрунтованого висновку про відмову
в задоволенні вимог позивача.

З матеріалів справи вбачається, та
встановлено судом першої інстанції, що
23.01.2013 року відповідачем проведено
перевірку суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_2 щодо дотримання норм
законодавства з питань регулювання
обігу готівки, порядку здійснення
платниками податків розрахункових
операцій, ведення касових операцій, за
результатами проведення фактичної
перевірки магазину, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, який належить ФОП
ОСОБА_2, складено акт від 23.01.2013 року №
3/23/23/22/НОМЕР_2.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог податкового
законодавства, зокрема: пп. 1, 2, 9, 12 ст. 3
та ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг»; п. 177.10 ст. 177 та п. 178.6 ст. 178
Податкового кодексу України; порушення
порядку ведення обліку товарів, що
знаходяться за місцем реалізації.

Наведені вище обставини слугували
підставою для прийняття спірного
податкового повідомлення - рішення від
30.01.2013 року № про застосування до
ФОП ОСОБА_2 штрафних санкцій на
загальну суму 33 924 грн. 50 коп., в тому
числі, на підставі п. 1 ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» - 1 грн., п. 9 ст. 3 .
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» - 680 грн., ст. 2
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» - 33 243 грн. 50 коп.

Вирішуючи правомірність спірного
податкового повідомлення-рішення,
колегія суддів зважає на наступні
обставини справи.

Позивач зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, про що до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
15.08.2011 року здійснено запис № 0006159,
а також перебуває на загальній системі
оподаткування.

При здійсненні підприємницької
діяльності ФОП ОСОБА_2 використовувала
реєстратор розрахункових операцій
DFTECS, реєстраційне посвідчення НОМЕР_3
від 02.09.2011 року заводський № ДУ 02031607.

Відповідно до торгового патенту на
право здійснення торговельної
діяльності серія НОМЕР_4, виданого
Смілянською ОДПІ, ФОП ОСОБА_2 надано
право на здійснення підприємницької
діяльності, а саме: торгівельна
діяльність.

З акту перевірки магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, який
належить ФОП ОСОБА_2, встановлено факт
реалізації товарів, а саме: 1 пляшка
алкогольного напою «Mojila» (0,33) по ціні 8,00
грн., 1 пляшки пива «Оболонь» (0,5) по ціні
5,90 грн. та 2 пачок цигарок «Chesterfild» по
ціні 11,50 грн. за одну пачку, на загальну
суму 36,90 грн..

ОСОБА_2 отримала готівку, видала товар
та здачу, але не провела розрахункову
операцію через реєстратор
розрахункових операцій, не
роздрукувала та не видала відповідний
розрахунковий документ (чек).

Перевіркою книги ОРО встановлено
невиконання щоденного друку
фіскальних звітних чеків: 23.09.2012 року та
23.11.2012 року при продажу товару
проводились розрахункові операції
через РРО, що підтверджується
контрольними стрічками, а друк
фіскальних звітних чеків не
виконувався.

Крім того, в акті перевірки зазначено,
що в магазині знаходяться на
реалізації тютюнові вироби та
алкогольні напої, що не обліковані,
згідно з чинним законодавством на
загальну суму 16621 грн. 75 коп.

Книга обліку доходів і витрат на момент
проведення перевірки була відсутня.

Згідно п. 1, 2, 9, 12 ст. 3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон) суб'єкти
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток,
платіжних чеків, жетонів тощо) при
продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

- проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції;

- щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій;

- вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Виходячи з приписів п.1, 4 ст. 17, ст. 3
Закону, за порушення вимог цього Закону
до суб'єктів господарювання, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання вчинене вперше
- 1 гривня; двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання.

До суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Так, до позивача застосовано штрафні
санкції в розмірі на загальну суму 33 924
грн. 50 коп..

З матеріалів справи слідує, що
позивачем визнано порушення п. 1 ст. 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг».

Колегія суддів не може взяти до уваги
посилання апелянта на те, що 23.09.2012 року
та 23.11.2012 року при продажу товару
проводились розрахункові операції
через реєстратор розрахункових
операцій, однак щоденні звітні чеки не
було можливості роздрукувати, так як
РРО вийшов з ладу і його направлено на
ремонт, а саме 23.09.2012 року о 19 год. 50 хв.
та повернуто позивачу 24.09.2012 року о 08
год. 00 хв. та 23.11.2012 року о 19 год. 40 хв.
направлено на ремонт та повернуто
позивачу 24.11.2012 року о 08 год. 10 хв., про що
свідчать відмітки у книзі обліку
розрахункових операцій.

З показань свідка заступника
начальника відділу контролю за
проведенням готівкових розрахунків
ДПС у Черкаській області ОСОБА_3
вбачається, що при огляді записів в
книзі обліку розрахункових операцій не
зазначено якою установою проведено
ремонт реєстратора розрахункових
операцій, даний запис не завірений
печаткою установи, а зазначено лише
прізвище і підпис техніка який
проводив ремонт, відсутні відомості
про розпломбування реєстратора
розрахункових операцій.

Разом з тим, пунктами 36-37 Порядку
технічного обслуговування та ремонту
реєстраторів розрахункових операцій,
затвердженого (далі - Порядок)
передбачено, що реєстратор, який
видається користувачеві, повинен бути
опломбований в установленому порядку.
Після опломбування користувачеві
видається довідка. Відремонтований
реєстратор може додатково
опломбовуватися центром сервісного
обслуговування. Факт отримання
відремонтованого реєстратора
представник користувача скріплює
своїм підписом у квитанції, повертає її
представникові центру сервісного
обслуговування, який робить відповідні
записи у журналі обліку гарантійного
(післягарантійного) ремонту
реєстраторів розрахункових операцій
та в книзі обліку розрахункових
операцій.

Згідно пункту 39 Порядку з метою надання
достовірної інформації про центри
сервісного обслуговування, що мають
право на проведення технічного
обслуговування та ремонту
реєстраторів різних моделей
(модифікацій), включених до Державного
реєстру реєстраторів розрахункових
операцій, а також уклали відповідні
договори з виробниками
(постачальниками) таких реєстраторів,
ведеться реєстр центрів сервісного
обслуговування. В п.44 зазначено, що
взаємовідносини між виробниками
(постачальниками) та центрами
сервісного обслуговування щодо
виконання робіт, визначених Порядком,
регулюються договорами про технічне
обслуговування та ремонт реєстраторів.

Матеріали справи не містять жодних
доказів перебування реєстратора
розрахункових операцій на ремонтному
обслуговуванню, а саме: не зазначено
назву центру сервісного
обслуговування, не надано договір на
технічне обслуговування, акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
квитанцію про оплату за технічне
обслуговування тощо, а тому судом
першої інстанції правомірно критично
оцінено записи в книзі обліку
розрахункових операцій, оскільки запис
зроблений техніком не засвідчений
печаткою сервісного центру, в якому
здійснено ремонт реєстратора
розрахункових операцій, та відсутнє
індивідуальне клеймо працівника.

За п. 4 ст. 17 Закону ст. 3 Закону у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його не
зберігання до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів державної податкової служби
України застосовуються фінансові
санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Щодо посилань апелянта на
безпідставність застосування санкцій
за порушення порядку обліку товарних
запасів на складах та/або за місцем їх
реалізації оскільки норми Закону не
визначають сам порядок ведення обліку
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації, а лише вказують
на обов'язок суб'єктів підприємницької
діяльності на ведення такого обліку, то
апеляційна інстанція зазначає
наступне.

Статтею 44 Податкового кодексу України
передбачено, що для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

За статтею 6 Закону облік товарних
запасів фізичною особою - підприємцем
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством. Облік ведеться з
урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

Суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг (п. 12 ст. 3 Закону).

До суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян (ст. 20
Закону).

В постанові Верховного Суду України
від 11.06.2013 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця до ДПІ у
Жовтневому районі м. Харкова ДПС
висловлено правову позицію, що фізичні
особи-підприємці, які перебувають на
загальній системі оподаткування,
відповідно до вимог п. 12 ст. 3 та ст. 6
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» зобов'язані
вести облік товарних запасів в порядку,
встановленому чинним законодавством.

За таких обставин до позивача
правомірно було застосовано санкції.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем доведено обґрунтованість
і законність прийнятого спірного
податкового повідомлення-рішення.

Суд першої інстанції вірно застосував
норми матеріального права, правову
позицію з приводу яких аргументовано
виклав в мотивувальній частині
оскаржуваного позивачем рішення.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права.

Оскаржуване судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 158, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254, КАС України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 23 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки передбаченні ст. 212
КАС України.

Повний текст ухвали суду виготовлено
07.03.2014 року.

Головуючий суддя:
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.

Сорочко Є.О.

.

Головуючий суддя
Бистрик Г.М.

Судді:
Оксененко О.М.