Справа № 2а-4957/11/2323
Суддя: Весельська Т.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/44694/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Весельської Т.Ф.,

Малиніна
В.В.,

Ситникова О.Ф.,

провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи

за позовною заявою ОСОБА_4 до
Управління Міністерства внутрішніх
справ України в Черкаській області про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії,

провадження в якій відкрито за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 червня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2011 року ОСОБА_4 пред'явив у суді
позов до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Черкаській
області (далі - УМВС України в
Черкаській області) про визнання дій
протиправними та зобов'язання
донарахувати і виплатити недоотриману
одноразову грошову допомогу в розмірі
50 700 гривень.

Постановою Шполянського районного
суду Черкської області від 1
липня 2011 року позовні вимоги
задоволено. Визнано протиправною
відмову УМВС України в Черкаській
області щодо виплати ОСОБА_4, як
інваліду війни ІІ групи, інвалідність
якого пов'язана з проходженням служби в
органах МВС, одноразової грошової
допомоги в повному обсязі. Зобов'язано
відповідача здійснити перерахунок та
виплатити ОСОБА_4 недоотриману грошову
допомогу в розмірі 50 700 гривень,
передбачену постановою Кабінету
Міністрів України від 12 травня 2007 року
№ 707 "Про затвердження Порядку та умов
виплати одноразової грошової допомоги
у разі загибелі (смерті) або
інвалідності працівника міліції" (далі
- Постанова № 707).

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20
червня 2012 року постанову суду першої
інстанції скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову ОСОБА_4 в
задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування касаційної скарги
ОСОБА_4 посилається на неправильне
застосування апеляційним судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, у зв'язку з чим
ставить питання про скасування
ухваленої ним постанови та залишення в
силі постанови суду першої інстанції.

УМВС України в Черкаській області
своїм правом як сторони у справі, не
скористалося та заперечень на
касаційну скаргу не подало.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи та рішення, що
приймалися під час її розгляду, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Судами встановлено, що позивач до 6
грудня 1993 року проходив службу в
органах внутрішніх справ. 1 липня 2010
року йому встановлено II групу
інвалідності, з визначенням 70 % втрати
професійної працездатності.
14 грудня 2010 року відповідач виплатив
йому одноразову грошову допомогу у
розмірі 56 700 гривень, яку розрахував із
грошового забезпечення, що складається
з: посадового окладу - 750 гривень, окладу
за спеціальне звання - 125 гривень та
відсоткової надбавки за вислугу років
(35 %) - 306 гривень 25 копійок, а
всього - 1 181 гривня 25 копійок. При цьому,
до його складу не включено щомісячну
надбавку в розмірі 100 % грошового
забезпечення (окладів грошового
забезпечення та надбавки за вислугу
років).

Задовольняючи позов частково, суд
першої інстанції виходив з того,
грошова допомога позивачу повинна
обчислюватися з усіх складових
грошового забезпечення, зазначених у
пункті 3 Постанови №707 (у редакції
постанови Уряду України від 22 квітня 2009
року № 386), якими є посадовий оклад,
оклад за спеціальним званням,
відсоткова надбавка за вислугу років
та щомісячна надбавка в розмірі 100
відсотків грошового забезпечення
(окладів грошового забезпечення та
надбавки за вислугу років) згідно із
законодавством.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, апеляційний суд зазначив, що
на момент виникнення у позивача права
на отримання одноразової грошової
допомоги Указ Президента України від 31
серпня 2008 року № 771/2001, який
регулював питання виплати щомісячної
надбавки в розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення, втратив
чинність на підставі Указу Президента
від 18 грудня 2007 року № 1234, а постанова
Кабінету Міністрів від 7 листопада 2007
року № 1294 "Про упорядкування структури
та умов грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб", яка запровадила нову структуру
грошового забезпечення, виплату такої
надбавки не передбачала. Отже,
зазначена надбавка не може
враховуватися під час визначення
розміру грошового забезпечення
позивача та розміру одноразової
грошової допомоги, у зв'язку з
встановленням йому інвалідності.

Частиною шостою статті 23 Закону
України від 20 грудня 1990 року №
565-ХІІ "Про міліцію" (в редакції, чинній
на час виникнення спірних
правовідносин; далі - Закон № 565-ХІІ,
передбачено, що у разі поранення
(контузії, травми або каліцтва),
заподіяного працівнику міліції під час
виконання ним службових обов'язків, а
також інвалідності, що настала в період
проходження служби в органах
внутрішніх справ або не пізніше ніж
через три місяці після звільнення зі
служби чи після закінчення цього
строку, але внаслідок захворювання або
нещасного випадку, що мали місце в
період проходження служби в органах
внутрішніх справ, залежно від ступеня
втрати працездатності йому
виплачується одноразова грошова
допомога в розмірі до п'ятирічного
грошового забезпечення за останньою
посадою в порядку та на умовах,
визначених Кабінетом Міністрів
України. Визначення ступеня втрати
працездатності працівником міліції у
період проходження служби в органах
внутрішніх справ у кожному випадку
ушкодження здоров'я здійснюється в
індивідуальному порядку відповідно до
законодавства.

На реалізацію Закону, Кабінет
Міністрів України 12 травня 2007 року
прийняв постанову № 707, якою затвердив
Порядок та умови виплати одноразової
грошової допомоги у разі загибелі
(смерті) або інвалідності працівника
міліції.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1,
пункту 3 зазначеного Порядку, інваліду
II групи, у разі встановлення
інвалідності, яка настала в період
служби в органах внутрішніх справ або
не пізніше ніж через три місяці після
звільнення зі служби чи після
закінчення такого строку, але
внаслідок захворювання або нещасного
випадку, що сталися під час виконання
службових обов'язків, пов'язаних з
безпосередньою участю в охороні
громадського та боротьбі із
злочинністю, виплачується одноразова
грошова допомога у розмірі
чотирирічного грошового забезпечення
з розрахунку грошового забезпечення за
останньою посадою, яку особа рядового
або начальницького складу займала на
день установлення інвалідності.

До грошового забезпечення, виходячи з
якого здійснюється розрахунок
грошової допомоги працівнику міліції,
включається посадовий оклад, оклад за
спеціальним званням, відсоткова
надбавка за вислугу років та щомісячна
надбавка в розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення (окладів
грошового забезпечення та надбавки за
вислугу років) згідно із
законодавством.

Статтею 19 Закону № 565-ХІІ визначено, що
форми і розміри грошового забезпечення
працівників міліції встановлюються
Кабінетом Міністрів України.

На час виникнення спірних
правовідносин питання щодо грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
регулювалися постановою Кабінету
Міністрів України від 7 листопада
2007 року № 1294 "Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу"
(далі - Постанова № 1294). Так, пунктом 1
цієї постанови визначено, що грошове
забезпечення військовослужбовців,
осіб рядового і начальницького складу
складається з посадового окладу,
окладу за військовим (спеціальним)
званням, щомісячних (підвищення
посадового окладу, надбавки, доплати,
винагороди, які мають постійний
характер, премії) та одноразових
додаткових видів грошового
забезпечення.

Пунктом 2 Постанови № 1294 передбачено,
що виплата грошового забезпечення
військовослужбовцям, особам рядового і
начальницького складу здійснюється в
порядку, що затверджується, зокрема,
Міністерством внутрішніх справ
України, а пунктом 3 цієї ж постанови
затверджені схеми посадових окладів
осіб рядового і начальницького складу
у розмірах, згідно з додатками 9 - 23.

Втім, ні схемою посадових окладів осіб
начальницького складу органів
внутрішніх справ для міських, районних,
лінійних відділів (відділень) міліції
(додаток 14), ні додатковими видами
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ (додаток 26) такий вид
грошового забезпечення як щомісячна
надбавка в розмірі 100 відсотків від
грошового забезпечення не
передбачений.

На виконання Постанови № 1294 та, з метою
впорядкування структури та умов
грошового забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ, наказом Міністерства
внутрішніх справ України від 31 грудня
2007 року №499 була затверджена
Інструкція про порядок виплати
грошового забезпечення особам
рядового і начальницького складу
органів внутрішніх справ (введена в дію
з 1 січня 2008 року).

Зазначеною Інструкцією затверджені,
зокрема, додаткові види грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ та встановлено, що
грошове забезпечення осіб рядового і
начальницького складу складається з
посадового окладу, окладу за
спеціальним званням, щомісячних
(підвищення посадового окладу,
надбавки, доплати, винагороди, які
мають постійний характер, премії) та
одноразових додаткових видів
грошового забезпечення. Такий вид
грошового забезпечення як щомісячна
надбавка в розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення (окладів
грошового забезпечення та надбавки за
вислугу років) названою Інструкцією
також не передбачений.

Колегія суддів зазначає, що щомісячна
надбавка в розмірі 100 відсотків
грошового забезпечення (окладів
грошового забезпечення та надбавки за
вислугу років) особам рядового, а також
середнього і старшого начальницького
складу органів внутрішніх справ була
запроваджена Указом Президента
України № 771 від 31 серпня 2001 року "Про
внесення змін до Указу Президента
України від 4 жовтня 1996 року № 926". Втім,
на момент виникнення спірних
правовідносин він уже втратив чинність
згідно з іншим Указом Президента
України - від 18 грудня 2007 року №1234/2007.

З огляду на те, що на момент виникнення
спірних правовідносин, яким є день
встановлення ОСОБА_4 інвалідності, до
складу грошового забезпечення
старшого дільничного інспектора
міліції Шполянського РВ УМВС України в
Черкаській області, яку обіймав
позивач, не входила щомісячна надбавка
в розмірі 100 відсотків від грошового
забезпечення, що підтверджується
довідкою УМВС України в Черкаській
області від 18 травня 2011 року,
апеляційний суд дійшов висновку, що
відповідач обґрунтовано визначив
позивачу розмір одноразової грошової
допомоги, виходячи з складових
грошового забезпечення, встановлених
Постановою № 1294.

З таким висновком погоджується й
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України та
вважає, що судове рішення є законним і
не підлягає скасуванню, оскільки
апеляційний суд, всебічно перевіривши
обставини справи, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
спірних правовідносин та на підставі
закону, що регулює їх; в судових
рішеннях повно відображені обставини,
що мають значення для даної справи,
висновки апеляційного суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, відповідають
дійсності і підтверджуються
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Доводи касаційної скарги висновків
суду апеляційної інстанції не
спростовують, оскільки ґрунтуються на
помилковому тлумаченні позивачем
наведених правових норм.

Керуючись статтями 222, 227, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 червня 2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
сторонам у справі та оскарженню не
підлягає.

Судді
Т.Ф. Весельська

В.В. Малинін

О.Ф. Ситников