Справа № 809/733/14
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"07" квітня 2014 р.
Справа № 809/733/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Судді Лучко О.О.

за участю секретаря Жовнірович
О.С.

за участю сторін:

представника позивача: Тропець
М.А.

представника відповідача: Аннюк У.Б.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу

за позовом: Управління
Пенсійного фонду України в м.Коломиї та
Коломийському районі
Івано-Франківської області

до відповідача: Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

03.03.2014 року управління Пенсійного
фонду України в м.Коломиї та
Коломийському районі
Івано-Франківської області (далі - УПФУ
в м.Коломиї та Коломийському районі)
звернулося до суду з адміністративним
позовом до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області (далі -
Відділення виконавчої дирекції фонду у
Коломийському районі) про стягнення
заборгованості в розмірі 1 114,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала, суду
пояснила, що відповідач всупереч
вимогам чинного законодавства не
приймає до відшкодування витрати, що
підлягають відшкодуванню УПФУ в
м.Коломиї та Коломийському районі на
виплату та доставку пенсії за особовою
справою потерпілого громадянина
ОСОБА_3, який отримав інвалідність
внаслідок нещасного випадку на
виробництві. Факт нещасного випадку на
виробництві підтверджується всіма
необхідними документами, що містяться
в матеріалах адміністративної справи.
Вказала, що за період з 01.09.2013 року по
31.01.2014 року сума невідшкодованої
заборгованості в розмірі 1 114,00 грн.
відповідачем добровільно не сплачена,
а тому підлягає стягненню в судовому
порядку. На підставі наведеного
просила позов задовольнити повністю та
стягнути дану заборгованість.

Представник відповідача проти позову
заперечила з мотивів, викладених у
письмовому запереченні. Суду пояснила,
що вважає позов безпідставним,
оскільки громадянин ОСОБА_3
травмований на підприємстві,
розташованому на території Російської
Федерації, а тому є застрахованою
особою Фонду соціального страхування
Російської Федерації. Таким чином,
потерпілий не може бути застрахованою
особою одночасно двох Фондів - Фонду
соціального страхування Російської
Федерації та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України. Крім того,
враховуючи те, що на час завдання шкоди
потерпілому діяло законодавство, яке
передбачало право Управління
звернутися з регресною вимогою до
страхувальника (підприємства), а
відшкодування Відділенням виплачених
Управлінням пенсій потерпілим, які
отримали ушкодження здоров'я за межами
України, діючим законодавством України
не передбачено, тому відсутні підстави
для стягнення витрат по виплачених
пенсіях в розмірі 1 114,00 грн. На підставі
наведеного просила в позові відмовити
повністю.

Розглянувши позовну заяву, заперечення
проти позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши та
оцінивши подані докази, суд дійшов
висновку, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за період з 01.09.2013
року по 31.01.2014 року УПФУ в м.Коломиї та
Коломийському районі здійснено
виплату пенсії по інвалідності в
розмірі 1 114,00 грн. громадянину
ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на
виробництві, отриманому 11.02.1986 року на
шахті «Комсомольська» ВАТ
«Воркутавугілля», м.Воркута, Російська
Федерація.

Зазначена сума виплаченої пенсії
включена позивачем до актів щомісячної
взаємозвірки витрат по особових
справах потерпілих, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, з вересня 2013 року по
січень 2014 року (а.с. 15-19).

Однак, як вбачається з таблиць
розбіжностей зазначені витрати УПФУ в
м.Коломиї та Коломийському районі в
розмірі 1 114,00 грн. відповідачем до
відшкодування не прийняті з тих
мотивів, що ОСОБА_3 отримав каліцтво в
державах СНД.

Факт страхового випадку на виробництві
при виконанні трудових обов'язків та
інвалідність щодо громадянина ОСОБА_3
підтверджується актом №18 про нещасний
випадок на виробництві форми Н-1 від
11.02.1986 року, згідно якого останній
працював гірничим працівником на шахті
«Комсомольська» ВАТ «Воркутавугілля»
(м.Воркута, Російська Федерація) та
11.02.1986 року отримав трудове каліцтво -
перелом лівої верхньої кінцівки (а.с.
25-26).

Так, відповідно до виписки з акта
огляду МСЕК від 12.06.1986 року ОСОБА_3
визнаний інвалідом ІІІ групи, у зв'язку
з чим потерпілому за його заявою від
12.06.1986 року Коломийським міським
управлінням соціального захисту
населення призначена пенсія по
інвалідності (а.с. 27).

Пенсійне забезпечення громадян
України відповідно до ст.10 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
здійснюється органами Пенсійного
фонду України, а згідно ст.8 даного
Закону Пенсійний фонд України як
самостійна фінансово-банківська
система поряд з іншими надходженнями
формується за рахунок коштів, що
відраховуються підприємствами на
заходи соціального страхування.

Згідно ст.81 вказаного Закону
призначення та виплата пенсій, у тому
числі пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, здійснюється органами
Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону
України "Про загальнообов"язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі настання страхового випадку Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків зобов'язаний у встановленому
законодавством порядку своєчасно та в
повному обсязі відшкодовувати в тому
числі шкоду, заподіяну працівникові
внаслідок ушкодження його здоров'я,
виплачуючи йому пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Акумулювання страхових внесків
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань відповідно
до статті 46 Закону України "Про
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та статей 1, 2 Закону
України "Про страхові тарифи на
загальнообов"язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Таке ж положення закріплене і в Основах
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування. Так,
відповідно до ч.4 ст.26 Основ, якщо після
призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між страховиками
виник спір щодо понесених витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернулася застрахована особа.
При цьому неналежний страховик має
право звернутися до належного
страховика щодо відшкодування
понесених ним витрат.

Відповідно до статті 4 Основ
законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, в Україні
залежно від страхового випадку є:
пенсійне страхування, страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та похованням,
медичне страхування, страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності,
страхування на випадок безробіття.

Відносини, що виникають за зазначеними
у частині першій цієї статті видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, регулюються
окремими законами, прийнятими
відповідно до цих Основ.

Спори, що виникають із правовідносин за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням, вирішуються в
судовому порядку, якщо законом не
встановлено досудовий порядок їх
розгляду (стаття 12 Основ).

Відповідно до пункту 4 статті 25
Основ законодавства України про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за страхуванням
від нещасного випадку на виробництві
та професійного захворювання
надаються такі види соціальних послуг
та матеріального забезпечення:
профілактичні заходи по запобіганню
нещасним випадкам на виробництві та
професійним захворюванням,
відновлення здоров'я та працездатності
потерпілого, допомога по тимчасовій
непрацездатності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання,
відшкодування збитків, заподіяних
працівникові каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, пов'язаним з
виконанням ним своїх трудових
обов'язків, пенсія по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, пенсія у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
осіб, які померли внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання.

Спільною постановою №5/4/4 від 04.03.2003
року, укладеною між органом правління
Пенсійного фонду України та органом
правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затверджено
Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов"язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв"язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 4 Порядку
відшкодуванню підлягають суми, що
виплачуються відповідно до Законів
України "Про пенсійне забезпечення",
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" та інших
нормативно-правових актів, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячна
цільова грошова допомога на прожиття,
якщо така надавалася пенсіонеру, який
одержував вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Таким чином, законодавством
передбачено обов'язок Фонду
здійснювати відшкодування пенсійними
органам чітко визначеного переліку
понесених останніми витрат. Серед
таких витрат передбачено
відшкодування витрат з виплачених
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання, щомісячної
цільової грошової допомоги на
прожиття, якщо така надавалася
пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; сума витрат
Пенсійного фонду з виплати і доставки
вищезазначених пенсій.

Відповідно до статті 3 Закону України
"Про правонаступництво України" від
12.09.1991 року закони Української РСР та
інші акти, ухвалені Верховною Радою
Української РСР, діють на території
України, оскільки вони не суперечать
законам України, ухваленим після
проголошення незалежності України.

В статті 9 зазначеного Закону
передбачено, що всі громадяни СРСР, які
на момент проголошення незалежності
України постійно проживали на
території України, є громадянами
України. Україна гарантує забезпечення
прав людини кожному громадянину
України незалежно від національної
приналежності та інших ознак
відповідно до міжнародно-правових
актів про права людини.

Відповідно до Угоди про гарантії прав
громадян держав-учасниць СНД в галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року
держави-учасниці Співдружності мають
зобов'язання щодо непрацездатних осіб,
які отримали право на пенсійне
забезпечення на їхній території або на
території інших республік за період їх
входження до складу СРСР і реалізують
це право на території держав-учасниць
Угоди.

Відповідно до статті 5 Угоди про
гарантії прав громадян держав -
учасниць СНД у галузі пенсійного
забезпечення від 13.03.1992 року, ця Угода
поширюється на всі види пенсійного
забезпечення громадян, які встановлені
або будуть встановлені законодавством
держав - учасниць Угоди.

Згідно статті 3 Угоди про гарантії прав
громадян держав - учасниць СНД у галузі
пенсійного забезпечення від 13.03.1992
року, усі витрати, пов'язані із
здійсненням пенсійного забезпечення
за цією Угодою, несе держава, що надає
забезпечення.

Згідно норм статтей 80 та 85 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
нарахування та виплата пенсій
проводиться органами Пенсійного Фонду
за місцем проживання пенсіонера.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" особи, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до цього
закону.

Отже, пенсії по інвалідності внаслідок
трудового каліцтва або професійного
захворювання, якщо страховий випадок
стався на території держав-учасниць
Угоди, призначаються за законодавством
України і виплачуються з коштів
Пенсійного фонду України.

Таким чином, Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України зобов'язаний
відшкодовувати органам Пенсійного
фонду України витрати на виплату
пенсій, якщо нещасний випадок стався на
території держав-учасниць Угоди.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги управління
Пенсійного фонду України в м.Коломиї та
Коломийському районі
Івано-Франківської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області про
стягнення сум пенсійних витрат на
виплату пенсій по інвалідності особам,
які отримали каліцтво в наслідок
нещасних випадків на виробництві або
професійного захворювання в розмірі 1
114,00 грн. є обґрунтованими, а позов таким
що підлягає до задоволення.

Відповідно до частини 2 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати, пов'язані із залученням
свідків та проведенням судових
експертиз.

На підставі ст.124 Конституції
України, керуючись ст.ст. 2, 8-14, 86, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у Коломийському районі
Івано-Франківської області на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
Івано-Франківської області 1 114 грн.
(одну тисячу сто чотирнадцять гривень)
виплаченої пенсії по трудовому
каліцтву та професійному захворюванню
за період з 01.09.2013 року по 31.01.2014 року.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 КАС України, апеляційна
скарга подається до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Івано-Франківський окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст.254 КАС України
постанова набирає законної сили після
закінчення встановлених строків
подання апеляційної скарги, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя:
Лучко О.О.

Постанова складена в повному обсязі
11.04.2014 року.