Справа № 2а-1585/10
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/18263/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від
20 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Голови Черкаської міської
ради ОСОБА_3 про визнання протиправною
бездіяльності та стягнення шкоди, -

встановила:

У квітні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до голови Черкаської
міської ради ОСОБА_3 про визнання
протиправною бездіяльність щодо
невиконання рішення Господарського
суду Черкаської області від 16 грудня 2009
року у справі № 13/2934 в частині
зобов'язання Черкаську міську раду
розглянути на сесії подані позивачем
землевпорядні документи, у
встановлений судовим органом строк;
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 10 000 грн., постановлення окремої
ухвали щодо протиправної
бездіяльності відповідача.

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15 листопада 2010 року
позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиконання рішення
суду. Стягнуто з голови Черкаської
міської ради ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2011
року скасовано постанову суду першої
інстанції та прийнято нове, яким позов
задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо невиконання рішення
суду.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі, позивач, не
погоджуючись з судовим рішенням
апеляційної інстанції, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та прийняти
нове рішення про задоволення позову
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування апеляційним
судом норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним судом було встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
рішенням господарського суду
Черкаської області від 16.12.2009 року по
справі № 13/2934 визнано протиправним
(незаконним) та скасовано рішення
Черкаської міської ради від 27.10.2009 року
№ 5-218 «Про відмову у затвердженні
підприємцю ОСОБА_2 вибору земельної
ділянки для розташування платної
автостоянки по АДРЕСА_1 та наданні
дозволу на розробку проекту відведення
земельної ділянки» та зобов'язано
Черкаську міську раду, в місячний
термін з дня набирання рішенням суду
законної сили, розглянути на сесії
подані підприємцем ОСОБА_2 документи
вибору земельної ділянки для
розташування автостоянки по АДРЕСА_1,
наданні дозволу на розробку проекту
відведення земельної ділянки, з
прийняттям відповідного мотивованого
рішення.

Рішення суду набрало законної сили.

На виконання рішення суду,
господарським судом Черкаської
області у відповідності до ст. 116 ГПК
України, 11.01.2010 року був виданий наказ №
13/2934, який був направлений до ППВР
Головного управління юстиції у
Черкаській області.

21.01.2010 року, підрозділом примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Черкаській області була
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження.

Проте, апеляційним судом встановлено
та не заперечується сторонами, що
рішення суду не було виконано, у зв'язку
з чим суд апеляційної інстанції,
задовольняючи позов, дійшов вірного
висновку про протиправну
бездіяльність відповідача.

Одночасно, апеляційним судом зроблено
вірний висновок, що позивачем не
доведено спричинення протиправною
бездіяльністю моральної шкоди.

Згідно зі статтею 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав; моральна шкода полягає у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31 березня 1995 року «Про судову практику
в справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» моральна шкода є
втратами немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається залежно
від характеру правопорушення, глибини
фізичних та духовних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
суттєве значення.

Крім того, Верховний Суд України у
вищевказаній постанові Пленуму (п. 4)
зазначає, що в позовній заяві про
відшкодування моральної шкоди повинні
бути зазначені обставини того, у чому
полягає моральна шкода, якими діями,
рішеннями вона завдана та якими
доказами вона підтверджена. Факт
заподіяння шкоди доводить позивач.

Апеляційним судом встановлено, що
позивачем не надано жодного доказу на
підтвердження завдання йому моральної
шкоди внаслідок невиконання
відповідачем рішення господарського
суду Черкаської області від 16.12.2009 року,
а тому суд апеляційної інстанції
обґрунтовано відмовив позивачу у
задоволенні позову в цій частині
позовних вимог.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
апеляційним судом норм матеріального
чи процесуального права, що призвело
або могло б призвести до невірного
вирішення спору, а тому оскаржувані
судовеі рішення апеляційної інстанції
є законним та обґрунтованим і підстави
для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Голови Черкаської міської
ради ОСОБА_3 про визнання протиправною
бездіяльності та стягнення шкоди- без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній