Справа № 437/18370/13-а
Суддя: Кравченко Н. О.
Дата ухвалення: 2014-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

« 17» січня 2014 року
Ленінський районний суд м. Луганська
складі:

головуючого судді: Кравченко Н.О.,

при секретарі: Савченко Є.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контрою у
Луганській області про визнання
незаконним протоколу та припису, та
скасування постанови , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з
адміністративним позовом про визнання
незаконними протоколу та припису від 13
вересня 2013 року, та складеної на їх
підставі постанови інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Луганській області щодо
притягнення позивачки до
адміністративної відповідальності за
порушення в сфері містобудування

В обґрунтування позову позивачка
зазначила, що наслідками позапланової
перевірки від 09 вересня 2013 року було
складено припис від 13 вересня 2013 року
про усунення порушень вимог
законодавства в сфері будівництва до 15
квітня 2014 року. Також за наслідками
перевірки було складено протокол про
адміністративне правопорушення, з
визначеною датою розгляду справи про
притягнення позивачки, призначеною на
17 вересня 2013 року. На розгляді справи,
відповідачем, як органом що притягнув
позивачку до адміністративної
відповідальності, позивачка за станом
здоров'я не була присутня на
відповідному засіданні. Постанову про
притягнення її до адміністративної
відповідальності отримала поштовім
зв'язком 20 вересня 2013 року. З
обставинами викладеними в протоколі,
приписі, постанові позивачка незгодна,
тому просить суд визнати незаконним
Протокол про адміністративне
правопорушення від 13 вересня 2013 року та
Припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 13
вересня 2013 року, визнати незаконною та
скасувати Постанову № 566 від 17 вересня
2013 року по справі про адміністративне
правопорушення.

В судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені вимоги просила
позов задовольнити з викладених в
адміністративному позові обставин.

Представник відповідача проти позову
заперечив проти позову, надав до суду
письмові заперечення.

Вислухавши пояснення позивачки,
пояснення представника відповідача
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
не підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивачка
звернулася до суду з урахуванням
строків на судовий захист в порядку КАС
України, заявляючи вимоги про
скасування постанови про притягнення
до адміністративної відповідальності,
що набрала законної сили.

На підставі наказу Інспекції
Державного архітектурно-будівельного
контролю у Луганській області про
проведення позапланової перевірки від
05.09.2013 року №258 ППБ/2, за адресою:
АДРЕСА_1, проводилась перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності в ході якої
начальником Інспекційного відділу у
Північному регіоні Інспекційного
управління №2 Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області Літовченко
Ярославом Миколайовичем. було
виявлено, що позивачем, порушено п.1 ч.1
ст. 34. Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», про що
складено відповідний акт та
оскаржуваний Протокол та Припис від 13
вересня 2013 року /а.с. 5-7/.

На підставі матеріалів перевірки,
начальником Інспекційного відділу у
Північному регіоні Інспекційного
управління №2 Інспекції Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області Літовченко
Ярославом Миколайовичем було винесено
постанову від 17.09.2013 року № 566 у справі
про адміністративне правопорушення,
згідно з якою позивачку ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності відповідно до ч. 5 ст.
96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 4250,
00грн.

Частиною 5 ст. 96 КУпАП, передбачено, що
виконання підготовчих робіт без
направлення повідомлення про початок
виконання зазначених робіт у випадках,
коли направлення такого повідомлення є
обов'язковим, а також наведення
недостовірних даних у повідомленні про
початок виконання підготовчих робіт
тягне за собою накладення штрафу від
двоста п'ятдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Позивачка ОСОБА_1, не погодившись з цим,
вирішила звернутись до суду,
зазначивши, що вважала Рішення
Малорязанцівської селищної ради від 24
травня 2011 року підставою для законного
будівництва вугільних сараїв діяла в
стані крайньої необхідності, оскільки
міг зруйнуватись весь будинок та могла
постраждати вона та її чоловік, інвалід
І групи, який потребує постійного
стороннього догляду.

Судом встановлено, що житловий будинок
за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
житлового будинку від 17.06.2005 року Право
власності зареєстровано за нею КП
«Попаснянське БТІ» 25.06.2005 року за
реєстраційним № 11092912.

Судом також встановлено, що право
власності на земельну ділянку прощею
0,0985 га, розташовану за адресою:
АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва на нерухоме майно від 29 липня
2013 рок, та зареєстровано Реєстраційною
службою Попаснянського районного
управління, індексний номер 7064813.

З акту обстеження встановлено, що
позивачкою збудовано сарай з
силікатної цегли біля межі земельної
ділянки житлового будинку АДРЕСА_2,
менш одного метра, та збудовано сарай
з біля межі земельної ділянки
житлового будинку АДРЕСА_3, будівельні
роботи виконано без будівельного
паспорту та документів, які додають
право на виконання будівельних робіт,
чим порушено п.1 ч.1 ст. 34. Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».

Висновки відповідача позивачка вважає
неправомірними та незаконними.

Але, суд не може погодитись з такими
ствердженнями позивача і вважає їх
необґрунтованими, так як судом
встановлено наступне.

Так, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Луганській області є територіальним
органом Держархбудінспекції України,
входить до сфери її управління,
підзвітна та підконтрольна їй. При
цьому, основними завданнями Інспекції
є участь у реалізації державної
політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, а
зокрема здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю за
дотриманням норм законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
під час виконання підготовчих і
будівельних робіт, прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів.

Згідно з ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
замовник має право виконувати
будівельні роботи після направлення
замовником повідомлення про початок
виконання будівельних робіт
центральному органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - органи державного
архітектурно-будівельного контролю), -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування;

Відповідно до ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено);5) добросовісно;6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Відповідно до ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого суд вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Відносини у сфері містобудівної
діяльності регулюються Конституцією
України, Цивільним, Господарським і
Земельним кодексами України, цім
Законом, законами України «Про
Генеральну схему планування території
України», «;Про основи містобудування»,
«;Про архітектурну діяльність», «;Про
комплексну реконструкцію кварталів
(мікрорайонів) застарілого житлового
фонду», «;Про землеустрій», іншими
нормативно-правовими актами (ст.3
Закону №3038).

Суб'єктами містобудування є органи
виконавчої влади, Верховна Рада
Автономної Республіки Крим, Рада
міністрів Автономної Республіки Крим,
органи місцевого самоврядування,
фізичні та юридичні особи (ст.4 Закону
№3038).

Державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України. Державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Указом Президента України від 08.04.2011
№439/2011 затверджено Положення про
Державну архітектурно-будівельну
інспекцію України, згідно з пунктом 1
якого Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України (Держархбудінспекція України)
є центральним органом виконавчої
влади, діяльність якого спрямовується
і координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України, входить до системи органів
виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Відповідно до пункту 6 цього Положення,
Держархбудінспекція України здійснює
свої повноваження безпосередньо та
через свої територіальні органи в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі або
міжрегіональні (повноваження яких
поширюються на декілька регіонів)
територіальні органи.

Процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт та ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної
із створенням об'єктів будівництва
визначає Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю (далі - Порядок), затверджений
Постановою КМУ від 23.05.2011 №553.

Відповідно до пп. 1) п. 2 Порядку,
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за дотриманням,
зокрема, вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, проектної
документації, будівельних норм,
державних стандартів і правил,
технічних умов, інших нормативних
документів під час виконання
підготовчих і будівельних робіт,
архітектурних, інженерно-технічних і
конструктивних рішень, застосування
будівельної продукції.

Згідно п. 5 Порядку, державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється за територіальним
принципом (у межах областей) у порядку
проведення планових та позапланових
перевірок.

Підставами для проведення
позапланової перевірки є: подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури; виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта;
перевірка виконання суб'єктом
містобудівної діяльності приписів та
вимог інспекцій; перевірка виконання
суб'єктом господарювання вимог
інспекції щодо усунення порушень
ліцензіатом ліцензійних умов
провадження господарської діяльності,
пов'язаної із створенням об'єктів
архітектури; звернення фізичних чи
юридичних осіб про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства; вимога правоохоронних
органів про проведення перевірки (п.7
Порядку).

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється у присутності
суб'єктів містобудування або їх
представників, які будують або
збудували об'єкт будівництва (п.9
Порядку).

Інспекції у своїй діяльності
взаємодіють з органами виконавчої
влади, що здійснюють контроль за
дотриманням природоохоронних,
санітарно-гігієнічних, протипожежних
вимог, вимог у сфері охорони праці,
енергозбереження та інших вимог,
передбачених законом, державної
статистики, а також з органами
внутрішніх справ, прокуратури та
іншими правоохоронними і
контролюючими органами (п.10 Порядку).

За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки (п.8,16
Порядку).

Посадові особи інспекції під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
зобов'язані у повному обсязі,
об'єктивно та неупереджено здійснювати
державний архітектурно-будівельний
контроль у межах повноважень,
передбачених законодавством (п.12
Порядку).

Суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, має
право: вимагати від посадових осіб
інспекції дотримання вимог
законодавства; перевіряти наявність у
посадових осіб інспекції службових
посвідчень; бути присутнім під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю; за
результатами перевірки отримувати та
ознайомлюватись з актом перевірки,
складеним інспекцією; подавати в
письмовій формі свої пояснення,
зауваження або заперечення до акта
перевірки, складеного інспекцією за
результатами перевірки (п.13 Порядку).

Відповідно до пункту 14 цього ж Порядку,
суб'єкт містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль,
зобов'язаний допускати посадових осіб
інспекції до проведення перевірки за
умови дотримання порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю. У разі відмови суб'єкта
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, у
допуску посадових осіб інспекції до
проведення перевірки складається
відповідний акт.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (п.17
Порядку).

Акт перевірки складається у двох
примірниках. Один примірник надається
суб'єкту містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Акт
перевірки підписується посадовою
особою інспекції, яка провела
перевірку та суб'єктом містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль (п.18
Порядку).

Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України (п.20 Порядку).

Постанова про накладення штрафу
складається у трьох примірниках.
Перший примірник постанови у триденний
строк після її прийняття вручається
під розписку суб'єкту містобудування
(керівнику або уповноваженому
представнику суб'єкта містобудування)
або надсилається рекомендованим
листом з повідомленням, про що робиться
запис у справі. Два примірники
залишаються в інспекції, яка наклала
штраф (п.22 Порядку).

Матеріалами справи та поясненнями
сторін підтверджено дотримання
відповідачем вказаного порядку у
зазначені послідовності.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" від 14
жовтня 1994 року №208/94-ВР
правопорушеннями у сфері
містобудівної діяльності є
протиправні діяння (дії чи
бездіяльність) суб'єктів
містобудування - юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, що
призвели до невиконання або
неналежного виконання вимог,
установлених законодавством,
будівельними нормами, державними
стандартами і правилами (в редакції від
19.01.2012).

Відповідно до статті 58 Конституції
України Закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Оскільки під час розгляду справи
достовірно встановлено, що
відповідачем при складанні протоколів
та винесенні постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності до позивача
було застосовано норми ЗУ «Про
регулювання містобудівної
діяльності», який набрав чинності
17.02.2011 та норми "Про відповідальність
підприємств, їх об'єднань, установ та
організацій за правопорушення у сфері
містобудування" в редакції станом на
19.01.2012 року.

А за поясненнями позивачки
встановлено, що будівництво
здійснювалося у другій половині 2011
року.

Проте рік будівництва в протоколі,
акті, приписі, постанові не зазначено.

Так, згідно ст.71 ч.1 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення.

Судом враховується, що диспозицією ч.5
ст.96 КУпАП передбачено, що об'єктивною
стороною даного правопорушення є
виконання будівельних робіт без
повідомлення про початок виконання
зазначених робіт, а також наведення
недостовірних даних у такому
повідомленні, що тягнуть за собою
накладення штрафу від двохсот
п'ятдесяти до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. (4250 грн. - 5100 грн.)

Судом із пояснень представника
відповідача та наданих ним доказів
було встановлено, що підставою для
здійснення позапланової перевірки
дотримання відповідачем норм діючого
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
виконання підготовчих і будівельних
робіт була не власна ініціатива
Інспекції, а лист-звернення
Попаснянської райдержадміністрації.

В ході проведення перевірки виявлено,
що має місце будівництво господарських
будівель без отримання документів, які
надають право на виконання будівельних
робіт, а саме виконання будівельних
робіт без подання повідомлення про
початок виконання будівельних робіт.

Пункт 1 ст. 34 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
встановлює, що замовник має право
виконувати будівельні роботи після:
направлення замовником повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт центральному органу виконавчої
влади, що реалізує державну політику з
питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю) -
щодо об'єктів, будівництво яких
здійснюється на підставі будівельного
паспорта, які не потребують реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт або отримання
дозволу на виконання будівельних робіт
згідно з переліком об'єктів
будівництва, затвердженим центральним
органом виконавчої влади,. що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування. Форма
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт та порядок його
подання визначаються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування.
Подібний зміст відображений у пункті 2
Порядку виконання будівельних робіт,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13:04.2011 року №466.

У позивачки ОСОБА_1 відсутній даний
документ, що є підставою для
притягнення до адміністративної
відповідальності ч. 5 ст. 96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення. п.5 ст. 96 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення встановлює, що
виконання будівельних робіт без
повідомлення про початок виконання
зазначених робіт, а також наведення
недостовірних даних у такому
повідомленні. Враховуючи той факт, що у
позивача було відсутнє повідомлення
про початок виконання будівельних
робіт, то кваліфікація
адміністративного правопорушення
Інспекцією було здійснено правильно.

Позивач не враховує пункт 1 Порядку
виконання будівельних робіт,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 13.04.2011 року № 466,
яким встановлено, що будівельні роботи
- роботи з нового будівництва,
реконструкції, технічного
переоснащення діючих підприємств,
реставрації, капітального ремонту.

Стосовно моменту встановлення
правопорушення слід зазначати
наступне: відповідно пункту 16 Порядку
здійснення державного архітектурно -
будівельного контролю, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.05.2011 року №553 за результатами
державного архітектурно-будівельного
контролю посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.
Тобто акт перевірки є результатом
проведення державного архітектурно -
будівельного контролю, а не документом,
який фіксує факт скоєння
адміністративного правопорушення,
оскільки відповідно до ч.1 ст.254 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
4.1 ст.246 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлено, що порядок провадження в
справах про адміністративні
правопорушення в органах (посадовими
особами), уповноважених розглядати
справи про адміністративні
правопорушення, визначається цим
Кодексом та іншими законами України.

Тому сам по собі акт не може бути
об'єктом оскарження.

На підставі ч.1 ст.254 та ч.1 ст.246 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення, слід зазначити, що лише
протокол про адміністративне
правопорушення є підставою для
притягнення особи до адміністративної
відповідальності та документом, який
фіксує факт порушення законодавства
України. Жодна норма Кодексу України
про адміністративні правопорушення не
містить посилань на те, що акт
перевірки або припис є моментом
виявлення факту скоєння
адміністративного правопорушення.
Протокол про адміністративне
правопорушення є єдиним документом,
яким встановлюється факт порушення
норм чинного законодавства України,
тому ніяких порушень процесуального
закону у даному випадку посадовою
особою Інспекції не було допущено.

Таким чином, відповідач просить суд
відмовити у задоволенні
адміністративного позову, у зв'язку із
безпідставністю та нормативною
необґрунтованістю.

При таких обставинах суд вважає, що
заявлені позивачем позовні вимоги є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», «Порядку
виконання будівельних робіт»,
затвердженого постановою КМУ від
13.04.2011р. за №466, ст.ст.96 ч.1,284,286-288 КУпАП,
керуючись ст.ст.71,86,158-163, ч.2 171-2, 186 КАС
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контрою у
Луганській області про визнання
незаконним протоколу та припису, та
скасування постанови, - відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова оскарженню не підлягає

Суддя:

Н.О. Кравченко