Справа № 537/6518/13-а
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 р. Справа № 537/6518/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.

суддів - Бартош Н.С., Донець Л.О.

за участю секретаря судового засідання
- Співак О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові справу за
апеляційною скаргою виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області на постанову
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від 22
січня 2014 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області,
управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, третя особа, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - комунальне підприємство
«Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
зобов'язання вчинити певні дії, -

У с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області,
управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, в якому, з
урахуванням уточнень (а.с. 65), просить
зобов'язати управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області та
виконавчий комітет Кременчуцької
міської ради Полтавської області
розглянути заяву про надання йому
дозволу на приватизацію житлової
кімнати № 42 у гуртожитку по АДРЕСА_1.

Позивач в обґрунтування позовних
вимог зазначив, що він з 1990 року на
підставі ордеру постійно проживає в
гуртожитку АДРЕСА_1. Рішенням
Кременчуцької міської ради від 26.02.2013
року надано дозвіл на приватизацію
жилих кімнат у гуртожитку по АДРЕСА_1. В
березні 2013 року він звернувся із заявою
до управління житлово-комунального
господарства, як до органу
приватизації, про надання дозволу на
приватизацію жилої кімнати, до якої
додав всі документи згідно переліку,
визначеному Положенням про порядок
передачі квартир (будинків), жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян. Однак, до цього часу його
заява не розглянута. На його звернення
щодо надання інформації про результати
розгляду заяви позивач отримав
відповідь, що заява розглядається, при
цьому перешкодою для прийняття рішення
є неможливість отримання довідки з КП
«Кременчуцьке МБТІ» про наявність чи
відсутність у нього на праві власності
нерухомого майна в м. Кременчуці, як це
передбачено Положенням про порядок
передачі у власність громадян жилих
приміщень (кімнат) у гуртожитках м.
Кременчука, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області №578
від 15.06.2012 року.

Постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 22 січня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) судовим рішенням
відповідач - управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
зобов'язаний підготувати проект
рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області про надання
дозволу ОСОБА_1 на приватизацію
житлової кімнати № 42 у гуртожитку по
АДРЕСА_1 або про остаточну відмову у
приватизації, а виконавчий комітет
Кременчуцької міської ради
Полтавської області зобов'язаний
розглянути у встановлений законом
строк заяву позивача про надання
дозволу на приватизацію житлової
кімнати № 42 у гуртожитку по АДРЕСА_1 та
прийняти відповідне рішення.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, в апеляційній скарзі
відповідач - виконавчий комітет
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, посилаючись на
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи, на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить скасувати
постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від 22
січня 2014 року та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, перевіривши
доводи апеляційної скарги щодо
дотримання правильності застосування
судом норм матеріального і
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, колегія суддів,
враховуючи межі апеляційної скарги,
дійшла висновку, що апеляційна скарга
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
підлягає частковому задоволенню, а
судове рішення, відповідно до положень
п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС України - частковому
скасуванню, з наступних підстав.

Законом України від 04 вересня 2008 року N
500-VI «Про забезпечення реалізації
житлових прав мешканців гуртожитків»,
що набрав чинності 01 січня 2009 року,
(далі - Закон N 500-VI) внесено зміни до
Закону України від 19 червня 1992 року N
2482-XII «Про приватизацію державного
житлового фонду» та дозволено
приватизувати житло в гуртожитках, що
перебуває у власності територіальних
громад.

Частиною 1 ст. 1 Закону N 500-VI визначено,
що сфера дії цього Закону поширюється
на громадян, які на законних підставах
тривалий час (не менше 5 років)
зареєстровані та фактично проживають у
гуртожитках, призначених для
проживання одиноких громадян або для
проживання сімей, та не мають іншого
власного житла.

Підпунктом «а» пункту 5 частини 1 статті
5, підпунктом 2 частини 1 ст. 18 Закону N
500-VI встановлено, що після прийняття
гуртожитку у власність територіальної
громади згідно з цим Законом місцева
рада приймає на сесії в межах своєї
компетенції відповідне рішення щодо
подальшого його використання, а саме, -
залишити цілісний майновий комплекс у
статусі «гуртожиток» і одночасно надає
дозвіл на приватизацію його житлових і
нежитлових приміщень. У цьому випадку
здійснюється приватизація приміщень
гуртожитку його законними мешканцями
згідно з цим Законом.

Законом України від 08 вересня 2011 року N
3716-VI «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
вдосконалення правового регулювання
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків» уточнено
порядок передання гуртожитків у
комунальну власність з метою
наступної приватизації житлових
приміщень законними мешканцями
гуртожитків.

Пунктом 6 частини першої статті 5 Закону
N 500-VI (у редакції Закону України від 08
вересня 2011 року N 3716-VI) передбачено, що
передача житлових приміщень у
гуртожитках у власність громадян
здійснюється на підставі рішення
органу місцевого самоврядування.

На виконання положень Закону N 500-VI
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16 грудня 2009 року № 396,
зареєстрованим Міністерством юстиції
29 січня 2010 року за № 109/174040, затверджено
Положення про порядок передачі квартир
(будинків) жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян.

Пунктом 14 Положення про порядок
передачі квартир (будинків) жилих
приміщень у гуртожитках у власність
громадян передбачено, що у разі, якщо
гуртожиток передається (був переданий)
з державної до комунальної власності
після набрання чинності Законом N 500-VI,
то передача жилих приміщень (кімнат) у
гуртожитках здійснюється виключно на
підставі рішення органу місцевого
самоврядування, якому до того ж передує
рішення місцевої ради щодо подальшого
використання цього гуртожитку.

Таке рішення приймають органи
приватизації та органи місцевого
самоврядування не пізніше місяця з дня
одержання заяви громадянина (після
передачі/прийняття гуртожитку у
власність відповідної територіальної
громади).

Склад документів і порядок їх
оформлення при приватизації житла в
гуртожитку визначено пунктами 18 - 23
Положення про порядок передачі квартир
(будинків) жилих приміщень у
гуртожитках у власність громадян.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області від 02
березня 2012 року за № 167 затверджений
акт приймання передачі гуртожитку № 39
по АДРЕСА_1 (а.с. 44).

Рішенням ХХ1Х сесії Кременчуцької
міської ради Полтавської області У1
скликання від 26 лютого 2013 року наданий
дозвіл на приватизацію жилих кімнат у
гуртожитку по АДРЕСА_1 (а.с. 7). Рішення
міської ради щодо визначення
подальшого (після прийняття
зазначеного гуртожитку у власність
територіальної громади) порядку
використання вищезазначеного
гуртожитку судам першої та апеляційної
інстанції не надано.

11 квітня 2013 року позивач ОСОБА_1 подав
до органу приватизації фактично заяву
з проханням оформити передачу йому в
приватну власність жилого приміщення у
гуртожитку - кімнати АДРЕСА_1

25 вересня 2013 року на адресу ОСОБА_1
надійшов лист (вих. № С-27-06/108)
Управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради, в якому
орган приватизації повідомляв
позивача що питання щодо надання або
відмови у наданні дозволу на
приватизацію кімнати у гуртожитку не
вирішено.

На час звернення позивача до суду
компетентним органом рішення по суті
звернення позивача ОСОБА_1 не прийнято.

Приходячи до висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги, колегія суддів зазначає, що при
розгляді та вирішенні справи, суд
першої інстанції не звернув увагу на
відсутність рішення міської ради щодо
визначення подальшого порядку
використання вищезазначеного
гуртожитку. Також, зобов'язуючи орган
приватизації - Управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
здійснити розгляд звернення позивача
ОСОБА_1, суд залишив по заувагою
визначене в пункті 6 частини першої
статті 5 Закону N 500-VI.

При цьому, колегія суддів погоджується
із загальним висновком суду про те, що
звернення позивача ОСОБА_1 повинно бути
передано до виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, яким, в свою чергу,
повинно бути розглянуто по суті.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
відповідачами порушені строки
розгляду звернення позивача стосовно
оформлення передачі в приватну
власність жилого приміщення - кімнати
АДРЕСА_1, що визначені Положенням про
порядок передачі квартир (будинків)
жилих приміщень у гуртожитках у
власність громадян, затвердженим
наказом Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 16 грудня 2009 року № 396.

Згідно із статтею 25 Закону N 500-VI спори,
пов'язані з порушенням житлових прав
громадян, які вимушені проживати в
гуртожитках, на які поширюється дія
цього Закону, незалежно від форми
власності, розглядаються та
вирішуються в судовому порядку, якому
може передувати досудовий розгляд, що
здійснюється відповідно до статті 26
цього Закону.

Громадяни, які вважають, що їх житлові
права чи житлові права членів їх сімей
порушені, мають право для вирішення
спорів звертатися безпосередньо до
суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Обставини, встановлені судом не дають
підстав вважати, що оскарження
вищезазначеної бездіяльності суб'єкта
владних повноважень здійснено
позивачем в межах установленого
частиною другою статті 99 КАС України
строку. Разом з тим, колегія суддів
зазначає, що надання заінтересованим
особам права на оскарження в судовому
порядку рішення суб'єкта владних
повноважень є однією з гарантій
захисту прав, свобод та інтересів
фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин. Такий
висновок колегії суддів
кореспондується із приписами статті 55
Конституції України.

Стабільність дій позивача, направлених
на відновлення своїх порушених прав,
дає підстави колегії суддів дійти
висновку про визнання причин пропуску
позивачем ОСОБА_1 строку звернення до
адміністративного суду поважними.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 201 КАС України
підставами для зміни постанови суду
першої інстанції є вирішення судом не
всіх питань.

Таким чином, постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 22 січня 2014 року
слід змінити, доповнивши її
визначенням про визнання поважними
причин пропуску позивачем ОСОБА_1
строку звернення до адміністративного
суду.

Також, з урахуванням того, що судом
першої інстанції було допущено
порушення норм матеріального права,
колегія суддів приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення апеляційної скарги
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області та
часткове скасування постанови суду
першої інстанції.

Відповідно до п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, підставами для скасування
постанови суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення норм
матеріального пава, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Скасовуючи постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 22 січня 2014 року
в частині, якою управління
комунального господарства виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області судовим рішенням
зобов'язано розглянути заяву ОСОБА_1
про надання дозволу на приватизацію
житлової кімнати № 42 у гуртожитку по
АДРЕСА_1, колегія суддів приймає
рішення про відмову в задоволенні
даних позовних вимог ОСОБА_1, за
відсутністю у цього органу
приватизації повноважень щодо
розгляду таких заяв.

Відповідно до статті 3 КАС України
адміністративний позов - це звернення
до адміністративного суду про захист
прав, свобод та інтересів або на
виконання повноважень у
публічно-правових відносинах.
Звертаючись до суду з даним позовом
позивач ОСОБА_1 просив відновити його
порушене право на приватизацію
житлового приміщення у гуртожитку, яке
перебуває у власності територіальної
громади і може бути, на його думку,
приватизоване відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність, з урахуванням приписів ч.
2 ст. 11 КАС України, Положення про
порядок передачі у власність громадян
жилих приміщень (кімнат) у гуртожитках
м. Кременчука, суті правовідносин, що
виникли між позивачем та
відповідачами, для повного захисту
прав позивача вийти за межі його
позовних вимог та зобов'язати
відповідача - управління
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області
вчинити, визначені судом дії.

Інші доводи апеляційної скарги на
висновки колегії суддів не впливають.

В порядку, визначеному ч. 1 ст. 41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 41 ч. 1, 185, 195, 196, 198 ч. 1 п.п. 2, 3, 201 ч. 1 п.
2, 202 ч. 1 п.п. 1, 4, 205, 207, 254 Кодексу
адміністративного судочинства,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської області - задовольнити
частково.

Постанову Крюківського районного
суду м. Кременчука від 22 січня 2014 року
скасувати в частині, якою задоволені
позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов'язання
управління житлово-комунального
господарства виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області розглянути заяву
ОСОБА_1 про надання дозволу на
приватизацію житлової кімнати № 42 у
гуртожитку по АДРЕСА_1, з прийняттям
нового судового рішення, яким в
задоволені даних позовних вимог ОСОБА_1
- відмовити.

Постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука від 22 січня 2014 року
доповнити наступним: Визнати поважними
причини пропуску ОСОБА_1 строку
звернення до адміністративного суду.

В іншій частині постанову Крюківського
районного суду м. Кременчука від 22
січня 2014 року - залишити без змін.

Постанова Харківського апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня складання постанови у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
(підпис) Л.В. Мельнікова

Судді
(підпис) Н.С. Бартош

(підпис) Л.О.
Донець

Повний текст постанови
виготовлений та підписаний 11 квітня 2014
року.