Справа № 645/2640/14-а
Суддя: Шарко О. П.
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 645/2640/14-а
Провадження № 2-а/645/61/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2014 року
м.
Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі: головуючого судді: Шарка О.П.
секретаря судових засідань: Христенко
А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Харкові
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Інспектора Відділу
Державтоінспекції Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
капітана міліції Міхайлова Романа
Вікторовича про скасування постанови
про накладення адміністративного
стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Інспектора Відділу Державтоінспекції
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області капітана міліції
Міхайлова Романа Вікторовича, в якій
просить суд скасувати постанову серії
ПС1 №455468 по справі про адміністративне
правопорушення від 13.03.2014 року відносно
ОСОБА_2, винесену інспектором Відділу
Державтоінспекції Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
капітаном міліції Міхайловим Романом
Вікторовичем про накладення
адміністративного стягнення за ст. 122
ч.2 КУпАП у сумі 500 гривень та закрити
провадження по справі.

В обґрунтування позову позивач
зазначав, що 13.03.2014 року він отримав на
руки протокол про адміністративне
правопорушення серія АВ2№344679 та
постанову у справі про адміністративне
правопорушення №455468 у відношенні
нього щодо стягнення 500 гривень за
порушення ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: 13.03.2014
року, приблизно о 13 год. 20 хв., він
керував своїм автомобілем «HONDA» №
НОМЕР_1, рухаючись по Московському пр-ту
біля будинку №199 розмовляв по
мобільному телефону. З зазначеним
протоколом та постановою він
категорично не погоджується, виходячи
з наступного. Дійсно, 13.03.2014 року,
приблизно о 13 год. 20 хв., він на власному
автомобілі «HONDA» № НОМЕР_1 рухався по
пр.-ту Московському, з центру у напрямку
станції метро «Маршала Жукова»,
перетинаючи перехрестя біля станції
«Московський пр.-т», його, з
незрозумілих для нього підстав,
оскільки рядність та швидкість руху
він не порушував, зупинив інспектор
ДАІ, який представився Міхайловим Р.В.,
який поцікавився відсутністю
державного номеру спереду, на що
позивач пояснив, що відповідно правил
штату Флорида США транспортний засіб
не повинен в обов'язковому порядку мати
передній номер, у момент спроби
розібратися з документами, йому
подзвонив його товариш, який
запропонував надати консультацію з
цього приводу. На думку позивача,
інспектор Михайлов Р.М., не зумівши
знайти достатніх підстав для
притягнення його до адміністративної
відповідальності вирішив всупереч ПДР
та іншим законам України оштрафував
його за розмову по телефону у його
присутності, незважаючи на те, що по
телефону він почав розмовляти після
повної зупинки та передачі документів
для огляду інспектору. Окрім того,
відсутні свідків даного
правопорушення у працівників ДАІ не
було, на прохання позивача залучити
двох свідків, інспектор ДАІ відмовив.
На думку позивача, складений
інспектором протокол про
адміністративне правопорушення, не
може вважатись належним доказом у
справі, а постанова про притягнення
його до адміністративної
відповідальності підлягає скасуванню.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_2,
представник позивача ОСОБА_4, у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали у повному обсязі, пояснили
суду про обставини викладені вище,
просили суд скасувати постанову
відносно позивача про накладення
адміністративного стягнення за ст. 122
ч.2 КУпАП та закрити провадження по
справі.

Відповідач Інспектор Відділу
Державтоінспекції Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
капітан міліції Міхайлов Р.В. у судове
засідання не з'явився, про час та місце
повідомлявся заздалегідь і належним
чином, надав суду заперечення на
позовну заяву, в яких зазначив, що
позов не визнає у повному обсязі,
вражає його необґрунтованим з
наступних підстав. Межі компетенції
працівників підрозділів ДАІ, як
складової частини МВС України,
визначені законодавчими та
нормативно-правовими актами. У своїй
заяві позивач вимагає визнати
протиправною постанову по справі про
адміністративне правопорушення серії
ПСІ № 455471 від 13.03.2014 року, однак, на
думку відповідача, не надає жодних
підтверджень (доказів) протиправності
(незаконності) моїх дій під час
оформлення матеріалів
адміністративної справи відносно
нього та її розгляду. 16.03.2014 року,
близько 14 год. 00 хв., відповідач
знаходився на службі, відповідно до
затвердженої дислокації несення
служби по пр-ту Московському в районі
будинку 199. Згідно адміністративного
протоколу АВ2№344679 від 13.03.2014 позивач,
керуючи автомобілем Хонда номерний
знак НОМЕР_1(реєстрація США) по пр.
Московському користувався мобільним
телефоном, тримаючи в руці та
розмовляючи по ньому, за що передбачена
відповідальність частиною 2 статті 122
КУпАП. При складенні протоколу позивач
зі своїм пасажиром провокував скандал,
протиправно поводився та погрожував
розправою. Розгляд справи про
адміністративне правопорушення
відносно позивача ним розпочато та
проведено відповідно до вимог статей 278
-280 КУпАП, враховано, що відповідно
до положень статті 1 КУпАП основним
завданням цього Кодексу є охорона прав
і свобод громадян, власності,
конституційного ладу України, прав і
законних інтересів підприємств,
установ і організацій, встановленого
правопорядку, зміцнення законності,
запобігання правопорушенням,
виховання громадян у дусі точного і
неухильного додержання Конституції та
законів України, поваги до прав, честі і
гідності інших громадян, до правил
співжиття, сумлінного виконання своїх
обов'язків, відповідальності перед
суспільством. Посилання позивача на
фактичну відсутність доказів скоєного
ним правопорушення, на думку
відповідача, безпідставні, оскільки
згідно з вимогами законодавства
доказами в справі про адміністративне
правопорушення можуть бути будь-які
фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган
(посадова особа) встановлює наявність
чи відсутність адміністративного
правопорушення, винність даної особи в
його вчиненні та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи, які встановлюються
протоколом про адміністративне
правопорушення, поясненнями особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
висновком експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, які використовуються під
час нагляду за виконанням правил, норм
і стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху,
протоколом про вилучення речей і
документів, а також іншими документами.
Відповідач вважає, що винесена ним
постанова по справі про
адміністративне правопорушення
відносно позивача є правомірною
(законною), а її зміст не суперечить
нормам законодавства.

Суд, дослідивши письмові докази у
справі, прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було складено протокол
про адміністративне правопорушення
серії АВ2 № 344679 від 13 березня 2014 року
відносно позивача ОСОБА_2. На підставі
зазначеного протоколу інспектором ДАІ
винесено постанову серії ПС1 №455468 від 13
березня 2014 року по справі про
адміністративне правопорушення,
згідно якої позивача було притягнуто
до адміністративної відповідальності
за частиною 2 статті 122 КУпАП та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 500,00 грн.

У постанові по справі про
адміністративне правопорушення
зазначено, що ОСОБА_2, 13 березня 2014 року,
о 13 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки
«HONDA» № НОМЕР_1 по пр-ту Московський, у м.
Харків, розмовляв по мобільному
телефону, тримаючи його в руці, чим
порушив ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач зазначає у своїх поясненнях, що
в його діях не було порушень Правил
дорожнього руху України, як зазначено в
протоколі та постанові, а постанова, на
думку позивача, підлягає скасуванню,
оскільки дійсно, 13.03.2014 року, приблизно
о 13 год. 20 хв., він на власному
автомобілі «HONDA» № НОМЕР_1 рухався по
пр.-ту Московському, з центру у напрямку
станції метро «Маршала Жукова»,
перетинаючи перехрестя біля станції
«Московський пр.-т», його, з
незрозумілих для нього підстав,
оскільки рядність та швидкість руху
він не порушував, зупинив інспектор
ДАІ, який представився Міхайловим Р.В.,
який поцікавився відсутністю
державного номеру спереду, на що
позивач пояснив, що відповідно правил
штату Флорида США транспортний засіб
не повинен в обов'язковому порядку мати
передній номер, у момент спроби
розібратися з документами, йому
подзвонив його товариш, який
запропонував надати консультацію з
цього приводу. На думку позивача,
інспектор Михайлов Р.М., не зумівши
знайти достатніх підстав для
притягнення його до адміністративної
відповідальності вирішив всупереч ПДР
та іншим законам України оштрафував
його за розмову по телефону у його
присутності, незважаючи на те, що по
телефону він почав розмовляти після
повної зупинки та передачі документів
для огляду інспектору.

Позивач вважає, що притягнення його до
адміністративної відповідальності за
вчинення адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122
КУпАП є незаконним, необґрунтованим,
недоведеним.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок притягнення осіб до
адміністративної відповідальності
встановлений Кодексом України про
адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов'язковою
умовою притягнення особи до
адміністративної відповідальності є
наявність події адміністративного
правопорушення. Для встановлення події
правопорушення, наявність події
правопорушення доводиться шляхом
надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в
справі про адміністративні
правопорушення є будь-які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова особа)
встановлює наявність чи відсутність
адміністративного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
потерпілих, свідків, висновком
експерта, речовими доказами,
показаннями технічних приладів та
технічних засобів, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, що мають функції
фото- і кінозйомки, відеозапису чи
засобів фото- і кінозйомки,
відеозапису, норм і стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а також іншими
документами.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення
адміністративного правопорушення
складається протокол уповноваженими
на те посадовою особою або
представником громадської організації
чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне
правопорушення, у разі його оформлення,
складається у двох екземплярах, один з
яких під розписку вручається особі, яка
притягається до адміністративної
відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова
по справі про адміністративне
правопорушення повинна містити:
найменування органу (посадової особи),
який виніс постанову, дату розгляду
справи; відомості про особу, щодо якої
розглядається справа; опис обставин,
установлених при розгляді справи;
зазначення нормативного акта, який
передбачає відповідальність за дане
адміністративне правопорушення;
прийняте по справі рішення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в
справі про адміністративне
правопорушення не може бути розпочато,
а розпочате підлягає закриттю у разі
відсутності події і складу
адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП
адміністративна відповідальність за
скоєння правопорушення має місце у
разі порушення водіями транспортних
засобів загального користування,
проїзд на заборонений сигнал
світлофора або жест регулювальника,
ненадання переваги в русі маршрутним
транспортним засобам, порушення правил
обгону і зустрічного роз, їзду,
безпечної дистанції або інтервалу,
розташування транспортних засобів на
проїзній частині, порушення правил
руху автомагістралями, користування
зовнішніми освітлювальними приладами
або попереджувальними сигналами при
початку руху чи зміні його напрямку,
використання цих приладів та їх
переобладнання водієм під час руху
транспортного засобу засобами зв'язку,
не обладнаними технічними пристроями,
що дозволяють вести перемови без
допомоги рук (за винятком водіїв
оперативних транспортних засобів під
час виконання ними невідкладного
службового завдання), а так само
порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про
адміністративне правопорушення
розглядається в присутності особи, яка
притягається до адміністративної
відповідальності. Під час відсутності
цієї особи справу може бути розглянуто
лише у випадках, коли є дані про
своєчасне її сповіщення про місце і час
розгляду справи та якщо від неї не
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи.

Особа, яка притягається до
адміністративної відповідальності має
право ознайомитись з матеріалами
справи, давати пояснення, подавати
докази, заявляти клопотання та інші
права, передбачені ч. 1 ст. 268 цього
Кодексу.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП посадова особа
при розгляді справи про
адміністративне порушення зобов'язана
з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також й інші
обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. У
відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимогу про скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень.

У даному випадку, протокол про
адміністративне правопорушення не є
остаточним рішенням відповідача,
оскільки це процесуальний документ на
підставі якого суб'єкт владних
повноважень відповідно до вимог ст. 283
КУпАП розглядає справу та виносить
своє рішення тобто постанову по справі
про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постанову серії
ПС1 №455468 від 13 березня 2014 року складено
з порушенням вимог діючого
законодавства, а саме: при винесені
зазначеної постанови відповідачем не
було вирішено питання про допит
свідків, що можливо мало б істотне
значення при вирішенні справи по суті.
Крім того, не було з'ясовано чи було
вчинено адміністративне
правопорушення, чи винна дана особа в
його вчиненні.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Складені відповідачем матеріали
справи не містять доказів
правопорушення з боку позивача, в свою
чергу, будь-які порушення з боку
позивача заперечуються, а можливість
зібрання таких доказів втрачена.

Однак, суд розглядає справу у межах
заявлених позовних вимог та вирішує
питання стосовно правомірності
винесення постанови за
адміністративне правопорушення,
передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Судом встановлено, що відповідач
інспектор ДАІ - суб'єкт владних
повноважень, який був повідомлений
належним чином про дату та час розгляду
зазначеної справи, не сповістив суд про
поважність причин своєї неявки та не
надав суду ні яких доказів та
заперечень, що спростовували б
обставини, що викладені позивачем у
позовних вимогах

Постанова серії ПС1 №455468 від 13 березня
2014 року про накладення
адміністративного стягнення на ОСОБА_2
за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді
адміністративного штрафу в сумі 500
гривень, винесена інспектором Відділу
Державтоінспекції Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
капітаном міліції Міхайловим Романом
Вікторовичем, не відповідає вимогам
закону. Постанова не підтверджує
наявність адміністративного
правопорушення та інші обставини, що
мають значення для прийняття рішення
про притягнення до адміністративної
відповідальності. Постанова винесена
за відсутності належних та допустимих
доказів, які б підтверджували факт
неправомірних дій позивача, тому
зазначена постанова, підлягає
скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
19 Конституції України, ст. ст.
4,8,11,94,99,159,160-163 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_2 до
Інспектора Відділу Державтоінспекції
Московського РВ ХМУ ГУМВС України в
Харківській області капітана міліції
Міхайлова Романа Вікторовича про
скасування постанови про накладення
адміністративного стягнення -
задовольнити.

Скасувати постанову серії ПС1 №455468 по
справі про адміністративне
правопорушення від 13.03.2014 року відносно
ОСОБА_2, винесену інспектором Відділу
Державтоінспекції Московського РВ ХМУ
ГУМВС України в Харківській області
капітаном міліції Міхайловим Романом
Вікторовичем про накладення
адміністративного стягнення за ст. 122
ч.2 КУпАП у сумі 500 гривень та закрити
провадження по справі.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя