Справа № 2а/489/255/2013
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2014 р. Справа № 2а/489/255/2013

Категорія: 6.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Губницький Д.Г. Колегія
суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі:

головуючого - Лук'янчук О.В.

суддів - Зуєвої Л.Є.

- Шевчук О. А.

при секретарі - Троян І.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 20 вересня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до виконавчого комітету
Миколаївської міської ради, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_3, про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
скасувати державну реєстрацію,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради про визнання протиправним
та скасування рішення, зобов'язання
скасувати державну реєстрацію, просить
визнати протиправним та скасувати п. 7
рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради №467 від 27
квітня 2012 р.; зобов'язати КП
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації» скасувати
реєстрацію права власності за ОСОБА_3

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 20 вересня 2013 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено .

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування судового
рішення в зв'язку з тим, що воно
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки судом першої інстанції не
було досліджено обставини справи, що
мають значення для справи, наслідком
чого стало постановлення
необґрунтованого та неправомірного
рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступного.

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
прийняв спірне рішення правомірно,
відповідно до положення про порядок
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна у місті Миколаєві.
Розрахунок фактичних часток
співвласників у висновку судової
експертизи, за наявності офіційного
розрахунку часток виконаного органами
БТІ і не спростованого рішенням яке
набрало законної сили, не є достатнім
доказом не підтвердження наявності
порушень позивача.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції
виходячи з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з вимогами ч.3 ст.2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбаченіКонституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
правовий статус місцевого
самоврядування в Україні визначається
Конституцією України, цим та іншими
законами, які не повинні суперечити
положенням цього Закону.

Органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 30 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належить облік відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності.

Згідно з ч. 1,2 ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

Як вбачається із матеріалів справи, п. 7
рішення Миколаївської міської ради №
467 від 27.04.2012 року оформлено право
прісності на житловий будинок за літ.
«А» загальною площею 50,3 кв.м., житловою
площею 25,0 кв.м. з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1 за громадянкою
ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 11.05.2012 року ОСОБА_3
являється власником житлового будинку
за адресою АДРЕСА_1 , частка 1/1. Підстава
рішення виконавчого комітету
Миколаївської міської ради від 27.04.2012
року № 467.

Водночас, як вбачається із матеріалів
справи, ОСОБА_2 є власником 53/100 частин
житлового будинку з відповідною
частиною господарських та побутових
будівель та споруд згідно договору
дарування від 07 березня 1989 р., ОСОБА_3
набула право власності на 47/100 частин
вказаного будинку зі договором
дарування від 12 липня 2001 р.

Розмір вказаних часток в установленому
порядку органами БТІ не перерахований
і рішенням суду не змінений.

Між сторонами існує не вирішений
судовий спір щодо реального поділу
будинку та визначення порядку
користування земельною ділянкою.

Відповідно до копії висновку
додаткової судової будівельної
технічної експертизи №172 від 05 травня
2011 р., житловий будинок (домоволодіння)
по АДРЕСА_1 складається з двох квартир у
житловому будинку літ. А: квартира №1 у
користуванні ОСОБА_3, квартира №2 у
користуванні ОСОБА_2

Квартира №1 має загальну площу 50,3 кв.м.,
житлова площа 25,00 кв.м. і складається з
приміщень І коридору, 1-2 коридор, 1-3
кухня, 1-4 жила кімната, 1-5 жила кімната,
1-6 коридор, 1-7 кухня. Експертом у
висновку зазначено, що у користуванні
ОСОБА_3 знаходиться 49/100 частин, що
більше на 2/100 належній їй ідеальній
частині у 47/100.

За зверненням ОСОБА_3, рішенням
виконкому №192 від 24 лютого 2012 р.
належним їй 47/100 частинам домоволодіння
по АДРЕСА_1, тобто її квартирі, надано
нову адресу - АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. п. «а» п. 8.1. Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації власності та інших речових,
затвердженого наказом №7/5 від 07 лютого
2002 р. ( яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин), оформлення
права власності на нерухоме майно
проводиться з видачею свідоцтва про
право власності за заявою про
оформлення права власності на нерухоме
майно органами місцевого
самоврядування фізичним та юридичним
особам у разі виділення окремого
об'єкта нерухомого зі складу об'єкта
нерухомого майна, що складається із
двох або більше об'єктів (будинків,
будівель або споруд), окрім випадків,
коли такі об'єкти є приналежністю
головної речі, складовою частиною речі
або утворюють з іншими об'єктами
складну річ.

Отже, у зв'язку з тим, що між сторонами
існує не вирішений судовий спір щодо
реального поділу будинку та визначення
порядку користування земельною
ділянкою, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції необґрунтовано
відмовлено у задоволенні
адміністративного позову.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає що оскаржуване рішення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради було прийнято з
порушенням прав та законних інтересів
позивача, тому являється протиправним
та підлягає скасуванню.

Вимоги щодо зобов'язання КП
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації» скасувати
реєстрацію права власності за ОСОБА_3
задоволенню не підлягають, оскільки з
01.01.2014 року КП «Миколаївське міжміське
бюро технічної інвентаризації» не
здійснює державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, ці права
перейшли до Реєстраційної служби
відповідного районного управління
юстиції Миколаївської області .

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції при розгляді справи та
винесенні рішення про відмову у
задоволенні адміністративного позову
неправильно застосовано норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. За
таких обставин судове рішення
відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.202 КАС
України, підлягає скасуванню з
прийняттям по справі нової постанови
про задоволення адміністративного
позову частково.

Керуючись ст.ст. 195, 196, ст. 198, п.4 ч.1
ст. 202, ст. 207, ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 20 вересня 2013 року -
скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою
визнати протиправним та скасувати п.7
рішення Миколаївської міської ради №
467 від 27.04.2012 року, яким оформлено право
власності на житловий будинок за літ.
«А» загальною площею 50,3 кв.м., житловою
площею 25,0 кв.м. з господарськими
будівлями та спорудами, який
розташований по АДРЕСА_1 за громадянкою
ОСОБА_3.

В задоволенні решти частин позовних
вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: