Справа № 2а-877/11
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
Справа № 93706/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання
Ратушної М.І.,

позивача
ОСОБА_1,

представника відповідача
Перхач С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Шевченківського
районного суду м. Львова від 9.03.2011 року
в справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О
В И В :

У травні 2011 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова про
відшкодування моральної шкоди.

Позивач просив стягнути з відповідача
100 000 грн. моральної шкоди, завданої йому
неправомірними діями управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова щодо
відмови в проведенні перерахунку
пенсії як учаснику ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Постановою Шевченківського районного
суду м. Львова від 9.03.2011 року в
задоволенні позову відмовлено.

Постанову суду першої інстанції від
9.03.2011 року оскаржив ОСОБА_1, подавши на
неї апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
посилається на порушення судом першої
інстанції при прийнятті рішення норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Апелянт просить переглянути рішення
суду першої інстанції в межах
апеляційної скарги та стягнути на його
користь моральну шкоду в сумі 100 000 грн.

Вислухавши суддю-доповідача,
апелянта, який апеляційну скаргу
підтримав, представника відповідача,
яка просить апеляційну скаргу
відхилити, а провадження в справі
закрити, дослідивши обставини справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, постанову суду першої
інстанції скасувати, а провадження у
справі закрити з наступних підстав.

В справі встановлено, що постановою
Шевченківського районного суду від
8.04.2010 року частково задоволено позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі м.
Львова про перерахунок пенсії.

Визнано протиправними дії управління
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова в
частині відмови ОСОБА_1 у проведенні
перерахунку раніше призначеної
державної та додаткової пенсії за
період з червня 2006 року по 8.04.2010 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова провести перерахунок
державної та додаткової пенсії за
період з червня 2006 року по 8.04.2010 року
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

З січня 2011 року позивач отримував
пенсію в менших розмірах ніж це
передбачено ст.ст. 50, 54, 67 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», що й
призвело до порушення його прав та
законних інтересів та звернення до
суду з позовом про відшкодування
моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не доведено факт заподіяння
йому моральних страждань, не доведено
причинного зв'язку між діями
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м. Львова та
моральною шкодою, яка йому завдана, а
також необґрунтовано визначено розмір
моральної шкоди, яку позивач просив
стягнути.

З такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в
тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Частиною 2 ст. 4 КАС України передбачено,
що юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові
спори, крім спорів, для яких законом
встановлений інший порядок судового
вирішення.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Частиною 1 ст. 17 КАС України
передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
правовідносини, що виникають у зв'язку
з здійсненням суб'єктом владних
повноважень владних управлінських
функцій, а також у зв'язку з публічним
формуванням суб'єкта владних
повноважень шляхом виборів або
референдуму.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 3 КАС України,
справа адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Як видно з матеріалів справи, спірні
правовідносини виникли з приводу
стягнення з управління Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м. Львова відшкодування моральної
шкоди, яка була завдана позивачу
відповідачем у зв'язку з невиплатою
пенсії в розмірах встановлених ст.ст. 50,
54, 67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Таким чином, моральна
шкода, яка є предметом спору у цій
справі, випливає з норм законодавства,
яке регулює цивільні, а не
публічно-правові відносини, оскільки
відшкодування моральної шкоди не
пов'язане з владними управлінськими
функціями відповідача як суб'єкта
владних повноважень.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, способами захисту цивільних
прав та інтересів можуть бути, зокрема,
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 21 КАС України
вимоги про відшкодування шкоди,
заподіяної протиправними рішеннями,
діями чи бездіяльністю суб'єкта
владних повноважень або іншим
порушенням прав, свобод та інтересів
суб'єктів публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Позивачем в даній справі не
оскаржуються рішення, дії чи
бездіяльність відповідача як суб'єкта
владних повноважень під час здійснення
ним владних управлінських функцій,
тому вимоги, що стосуються
відшкодування моральної шкоди
належить розглядати в порядку
цивільного, а не адміністративного
судочинства.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до висновку про
скасування постанови
Шевченківського районного суду м.
Львова від 9.03.2011 року та закриття
провадження у справі у зв'язку з
неможливістю розгляду справи в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись п.1. ч.1 ст. 157, ч. 3 ст. 160, ст. ст.
195, 196, п.4 ч.1 ст. 199, ст. 203, 205, 206, 212 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Постанову Шевченківського районного
суду м. Львова від 9.03.2011 року в справі №
2а-337/11 скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до управління Пенсійного фонду України
в Шевченківському районі м. Львова про
відшкодування моральної шкоди закрити,
оскільки вона не підлягає розгляду в
суді в порядку адміністративного
судочинства.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М.Старунський