Справа № 812/1507/14
Суддя: О.В. Солоніченко
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1507/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді: Солоніченко О.В.,

при секретарі: Калашнікові
Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Донбаського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку до
Відділу державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання
протиправною та скасування постанови
№ 42101552 від 17.02.2014, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов позов Донбаського
територіального управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку до Відділу
державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання
протиправною та скасування постанови
№ 42101552 від 17.02.2014.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що згідно ст.18 Закону
України «Про державне регулювання
ринку цінних паперів в Україні»
фінансування Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку та
органів, які утворюються Національною
комісією з цінних паперів та фондового
ринку відповідно до мети діяльності,
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України. Донбаське
територіальне управління Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку 16.02.2012 згідно з п.2.2 наказу
Міністерства фінансів України від
22.12.2011 № 1691 «Про затвердження Порядку
формування Єдиного реєстру
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів» внесено
до бази даних Єдиного реєстру
розпорядників бюджетних коштів та
одержувачів бюджетних коштів.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження» постановою
Кабінету Міністрів України 03.08.2011 № 845
затверджено Порядок виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників.
Згідно абз.2 ч.2 Порядку боржники -
визначені в рішенні про стягнення
коштів розпорядники (бюджетні
установи) та одержувачі бюджетних
коштів, а також підприємства, установи
та організації, рахунки яких відкриті в
органах Казначейства. Відповідно до ч.3
Порядку рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів.

На підставі вищевикладеного позивач
просив позовні вимоги задовольнити у
повному обсязі.

Ухвалою суду від 14 березня 2014 року
відкрито провадження у справі за
вказаним позовом та справу призначено
до судового розгляду у відкритому
судовому засіданні.

Представник позивача у судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав суду заяву в якій
позовні вимоги підтримав та просив
провести судове засідання без його
участі.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув. Про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав суду заяву в якій
просив розглянути справу за його
відсутністю та письмові заперечення
проти позову, в яких, серед іншого,
зазначив, що 17.02.2014 до ВДВС
Калінінського РУЮ у м. Донецьку
надійшов виконавчий лист № 812/6515/13-а від
29.11.2013, виданий Луганським окружним
адміністративним судом про стягнення
судового збору з Донбаського
територіального управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь держави у
розмірі 850,00 грн.

Відповідно до ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
17.02.2014 відкрито виконавче провадження
за вказаним виконавчим листом та
боржнику надано строк для самостійного
виконання рішення.

Посилання позивача на неправомірність
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження представник
відповідача вважає безпідставними,
оскільки виконавчий документ
відповідає всім вимогам ст.18 Закону
України «Про виконавче провадження» та
пред'явлений за належним місцем
виконання. Документів, які б
підтверджували включення боржника до
Єдиного реєстру розпорядників та
одержувачів бюджетних коштів чи
довідки з Головного управління
статистики у Донецькій області
стягувачем не надано.

Статтею 26 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
вичерпний перелік підстав для відмови
у прийнятті до виконання виконавчого
документа, жодна з яких не підпадає до
випадку, зазначеного позивачем.

На підставі вищевикладеного
представник відповідача просив
відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих доказів,
оцінивши докази відповідно до вимог
ст.ст.69-72 КАС України, суд прийшов до
наступного.

Згідно довідки АА № 472477 з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України (ЄДРПОУ) Донбаське
територіальне управління Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку є органом державної влади (а.с.8).

Згідно довідки про включення
розпорядника бюджетних коштів
(одержувача бюджетних коштів) до
Єдиного реєстру розпорядників
бюджетних коштів, одержувачів
бюджетних коштів Донбаське
територіальне управління Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку, яке отримує бюджетні кошти,
включено до Єдиного реєстру
розпорядників та одержувачів
бюджетних коштів з присвоєнням йому
коду 81358, згідно з даними, заповненими
ним у Реєстраційній картці
розпорядників (одержувачів) бюджетних
коштів. Дата занесення до Єдиного
реєстру розпорядників та одержувачів
бюджетних коштів 16.02.2012 (а.с.9).

Як вбачається з листа Головного
управління Державної казначейської
служби України у Донецькій області від
14.03.2014 № 04-08/117-2253, Донбаське
територіальне управління Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку включено до Єдиного реєстру
розпорядників та одержувачів
бюджетних коштів, про що видано
реєстраційну картку та довідку про
включення до Єдиного реєстру.
Реєстраційна картка містить
інформацію щодо статусу установи
(розпорядник або одержувач),
найменування органу Державної
казначейської служби України, в якому
знаходиться на обслуговуванні
установа та вид бюджету, з якого
отримує фінансування (а.с.10).

17.02.2014 постановою старшого державного
виконавця ВДВС Калінінського РУЮ у м.
Донецьку відповідно до ст.ст.17, 19, 20, 25
Закону України «Про виконавче
провадження» відкрито виконавче
провадження № 42101552 про примусове
виконання виконавчого листа № 812/6715/13-а,
виданого 29.11.2013 Луганським окружним
адміністративним судом про стягнення
судового збору з Донбаського
територіального управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь держави у
розмірі 850,00 грн. (а.с.7).

25.02.2014 зазначену постанову про
відкриття виконавчого провадження
отримано позивачем. Про що свідчить
штамп вхідної кореспонденції на
супровідному листі від 17.02.2014 (а.с.6).

Вирішуючи адміністративну справу по
суті заявлених позовних вимог,
оцінюючи обґрунтованість заперечень
відповідача, суд виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначено Законом України
«Про виконавче провадження».

Виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення)
(ст.1 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.2 Закону України
«Про виконавче провадження» примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Примусове виконання
рішень здійснюють державні виконавці,
визначені Законом України «Про
державну виконавчу службу» (далі -
державні виконавці).

Інші органи, установи, організації і
посадові особи провадять окремі
виконавчі дії у випадках, передбачених
законом, у тому числі відповідно до
статті 5 цього Закону, на вимогу чи за
дорученням державного виконавця (ч.4
ст.2 Закону України «Про виконавче
провадження»).

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення про
стягнення коштів з державних органів,
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ виконуються
органами, що здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

З вищевикладеного вбачається, що за
загальним правилом примусове
виконання рішення суду здійснюється
державними виконавцями. Тільки в
окремих випадках, прямо визначених
законом, рішення судів та інших органів
щодо стягнення коштів виконуються
іншими органами, установами,
організаціями. Зокрема, органи, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
виконують рішення про стягнення коштів
з державних органів, бюджетів або
бюджетних установ.

Статтею 2 Бюджетного кодексу України
визначено основні терміни, що
вживаються у цьому Кодексі:

- бюджетні установи - органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, а також організації,
створені ними у встановленому порядку,
що повністю утримуються за рахунок
відповідно державного бюджету чи
місцевого бюджету. Бюджетні установи є
неприбутковими (п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного
кодексу України);

- одержувач бюджетних коштів - суб'єкт
господарювання, громадська чи інша
організація, яка не має статусу
бюджетної установи, уповноважена
розпорядником бюджетних коштів на
здійснення заходів, передбачених
бюджетною програмою, та отримує на їх
виконання кошти бюджету (п.38 ч.1 ст.2
Бюджетного кодексу України).

Як зазначалось, відповідно до довідки з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(ЄДРПОУ) АА № 472477 Донбаське
територіальне управління Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку є органом державної влади (а.с.8).

З огляду на вищевикладене судом
встановлено, що Донбаське
територіальне управління Національної
Комісії з цінних паперів та фондового
ринку є бюджетною установою.

Механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників (далі -
рішення про стягнення коштів),
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення,
визначає Порядок виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників,
затверджений відповідно до ч.2 ст.3
Закону України «Про виконавче
провадження» і п.9 розділу VI
«Прикінцеві та перехідні положення»
Бюджетного кодексу України постановою
Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №
845 (далі - Порядок № 845).

Пунктом 2 Порядку № 845 визначено
терміни, що вживаються у Порядку:

безспірне списання - операції з коштами
державного та місцевих бюджетів, що
здійснюються з метою виконання
Казначейством та його територіальними
органами (далі - органи Казначейства)
рішень про стягнення коштів без згоди
(подання) органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету,
боржників, органів місцевого
самоврядування та/або державних
органів на підставі виконавчих
документів;

боржники - визначені в рішенні про
стягнення коштів розпорядники
(бюджетні установи) та одержувачі
бюджетних коштів, а також підприємства,
установи та організації, рахунки яких
відкриті в органах Казначейства;

виконавчі документи - оформлені в
установленому порядку виконавчі листи
судів та накази господарських судів,
видані на виконання рішень про
стягнення коштів, а також інші
документи, визначені Законом України
«Про виконавче провадження»;

Відповідно до п.3 Порядку № 845 рішення
про стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників
виконуються на підставі виконавчих
документів виключно органами
Казначейства у порядку черговості
надходження таких документів (про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів - з попереднім
інформуванням Мінфіну, про стягнення
коштів боржників - у межах відповідних
бюджетних призначень, наданих
бюджетних асигнувань (залишків коштів
на рахунках підприємств, установ,
організацій).

З огляду на вищевикладене, оскільки,
Донбаське територіальне управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку є бюджетною
установою, суд приходить до висновку,
що у даному випадку виконання
виконавчого листа № 812/6715/13-а, виданого
29.11.2013 Луганським окружним
адміністративним судом про стягнення
судового збору з Донбаського
територіального управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь держави у
розмірі 850,00 грн., має виконуватись
органами Казначейства за місцем
казначейського обслуговування
боржника.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Частиною 1 статті 26 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено
підстави, з яких державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження, зокрема у разі наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження (п.8 ч.1 ст.26 Закону України
«Про виконавче провадження»).

Таким чином, відповідач встановивши, що
виконавчий лист № 812/6715/13-а, виданий
29.11.2013 Луганським окружним
адміністративним судом про стягнення
судового збору з Донбаського
територіального управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку на користь держави у
розмірі 850,00 грн. не підлягає виконанню
ВДВС Калінінського РУЮ у м. Донецьку,
мав відмовити у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
цього виконавчого документа.

Посилання представника відповідача на
неподання до ВДВС Калінінського РУЮ у
м. Донецьку документів, які б
підтверджували включення боржника до
Єдиного реєстру розпорядників чи
одержувачів бюджетних коштів, як на
доказ правомірності винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, суд вважає
необґрунтованими. На думку суду, з
огляду на положення ч.2 ст.3 Закону
України «Про виконавче провадження»,
відповідач, отримавши виконавчий лист
про стягнення з позивача судового
збору, насамперед, мав з'ясувати чи
належить виконувати зазначений
виконавчий документ саме органам
Державної виконавчої служби.

Таким чином, судом встановлено, що ВДВС
Калінінського РУЮ у м. Донецьку
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 17.02.2014 ВП № 42101552
прийнято безпідставно. Відтак,
постанова відповідача № 42101552 від 17.02.2014
є протиправною та підлягає скасуванню.

За таких обставин позовні вимоги
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Щодо питання про розподіл судових
витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.88 КАС України суд,
враховуючи майновий стан сторони, може
своєю ухвалою зменшити розмір належних
до оплати судових витрат чи звільнити
від їх оплати повністю або частково, чи
відстрочити або розстрочити сплату
судових витрат на визначений строк.

Згідно з ч.2 ст.88 КАС України, якщо у
строк, встановлений судом, судові
витрати не будуть оплачені, позовна
заява залишається без розгляду або
витрати розподіляються між сторонами
відповідно до судового рішення у
справі, якщо оплату судових витрат
розстрочено або відстрочено до
ухвалення судового рішення у справі.

Разом з позовною заявою позивачем було
подано клопотання про звільнення від
сплати судових витрат.

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду про відкриття
провадження у справі позивачу було
відстрочено сплату судового збору до
розгляду адміністративної справи по
суті.

Відповідно до ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони - суб'єкта владних повноважень,
суд присуджує з іншої сторони всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати, пов'язані
із залученням свідків та проведенням
судових експертиз.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову немайнового
характеру сплачується судовий збір у
розмірі 0,06 розміру мінімальної
заробітної плати.

Суд не бере до уваги посилання позивача
на те, що його кошторисом не
передбачено витрати на сплату судового
збору. Вказана обставина не є
підтвердженням тяжкого матеріального
стану та підставою для звільнення
позивача від сплати судового збору.

Зважаючи, що позивача не звільнено від
сплати судового збору, а ст.94 КАС
України не передбачено їх стягнення з
відповідача, суд прийшов до висновку
про стягнення з позивача на користь
Державного бюджету України судового
збору у розмірі 73,08 грн.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Донбаського
територіального управління
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку до Відділу
державної виконавчої служби
Калінінського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання
протиправною та скасування постанови
№ 42101552 від 17.02.2014 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Калінінського
районного управління юстиції у м.
Донецьку від 17.02.2014 ВП № 42101552 про
відкриття виконавчого провадження.

Стягнути з Донбаського
територіального управління
Національної Комісії з цінних паперів
та фондового ринку (місцезнаходження:
83023, м. Донецьк, вул. Ходаковського, 5,
ідентифікаційний код 38082781) на користь
Державного бюджету судовий збір у
розмірі 73,08 грн. (сімдесят три гривні
вісім копійок).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанову в повному обсязі складено 14
квітня 2014 року.

Суддя
О.В. Солоніченко