Справа № 819/1819/13-а
Суддя: Матковська З.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р.

Справа № 876/11334/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів:

головуючого судді:
Матковської З.М.,

суддів:
Затолочного В.С., Костіва М.В.,

при секретарі судового засідання:
Гнатик А.З.

з участю представників: позивача
Лучківа В.Т., відповідача Горуна В.З.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної фінансової інспекції в
Тернопільській області на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року у адміністративній справі
№819/1819/13-а за позовом Бережанського
міжрайонного управління водного
господарства до Державної фінансової
інспекції в Тернопільській області про
визнання нечинним вимоги в частині
зобов'язання перерахувати кошти,-

В С Т А Н О В И В :

Бережанське міжрайонне управління
водних ресурсів звернулось до суду з
адміністративним позовом до Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області про визнання нечинними
пунктів 2 та 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області від 25 червня 2013 року № 19-07-13-14/4418
в частині зобов'язання перерахувати до
Державного бюджету України 26067,40
гривень нарахованої та виплаченої
заробітної плати із загального фонду
працівникам, які надавали платні
послуги, а також вартість
ремонтно-будівельних робіт на загальну
суму 27554,93 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
видатки на заробітну плату
працівників, які знаходяться в штаті
установи, утримуються за рахунок
коштів загального фонду і надають в
межах норм робочого часу платні
послуги, не можуть плануватись і
проводитись за рахунок коштів
спеціального фонду. Оскільки
працівниками позивача, які надавали
платні послуги, покладені на них
державні функції виконано в повному
обсязі, заробітна плата виплачувалась
їм в повному обсязі за рахунок
загального фонду Державного бюджету.
За рахунок спеціального фонду
Державного бюджету здійснювалось
преміювання зазначених працівників за
надання платних послуг на замовлення
юридичних та фізичних осіб. При
визначені ціни та включення в акти
виконаних робіт кошторисного прибутку
при визначенні вартості робіт по
водовідведенню з частини с. Вербів
Підгаєцького району та по розчистці
русла р. Золота Липа з метою ліквідації
підтоплень садиб та присадибних
ділянок в селах Жуків, Гиновичі,
Підлісне Бережанського району позивач
керувався наказом державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України «Про затвердження
правил визначення вартості
будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000)» №174 від 27.08.2000
та Переліком платних послуг, які
надаються бюджетними установами, що
належать до сфери управління
Державного агентства водних ресурсів,
затвердженого постановою КМ України
№1101 від 26.10.2011р.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14.08.2013 р.
позов задоволено. Визнано нечинними
пункти 2 та 3 вимоги Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області від 25 червня 2013 року №19-07-13-14/4418
в частині зобов'язання перерахувати до
Державного бюджету України 26067,40
гривень нарахованої та виплаченої
заробітної плати із загального фонду
працівникам, які надавали платні
послуги, а також вартість
ремонтно-будівельних робіт на загальну
суму 27554,93 гривень.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідачем подана
апеляційна скарга, в якій вказує на те,
що постанова суду першої інстанції є
незаконною та необґрунтованою,
прийнятою з порушенням норм
матеріального права та невірним
встановленням обставин у справі.
Посилається на невірне застосування
норм Закону України «Про основні
засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»,
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та ст. 13
Бюджетного кодексу України. Просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

В судовому засіданні апеляційного
розгляду справи, представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав з підстав зазначених у
скарзі, просив скаргу задовольнити, а
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні позовних
вимог.

Представник позивача проти
апеляційної скарги заперечив,
зазначив, що постанова суду першої
інстанції є законною та обґрунтованою,
просив скаргу залишити без
задоволення, а постанову суду без змін.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджується наступне.
Відповідно до Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції України на І квартал
2013 року проведено планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
Бережанського міжрайонного управління
водних ресурсів за період з 01.07.2010 по
01.01.2013, результати якої відображено в
акті ревізії №07-20/88 від 24.05.2013.

Ревізією встановлено, що при наданні
позивачем окремих платних послуг,
пов'язаних із оцінкою земель водного
фонду, заробітна плата працівників, що
були задіяні при виконанні зазначених
послуг, нарахування на заробітну плату,
та інші витрати в ревізійному періоді
планувались і проводились за рахунок
коштів загального фонду кошторису, що
суперечить ст. 13, ч. 4 ст. 23 Бюджетного
кодексу України, п.п. 19, 23, 49 Порядку
складання, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, затвердженого
постановою КМ України №228 від 28.02.2002, що
призвело до затвердження
необґрунтованих бюджетних асигнувань
загального фонду кошторису на суму
26067,40 гривень, чим Бережанське МУВР
нанесено державному бюджету
матеріальної шкоди (збитків) на
аналогічну суму.

Не погодившись із висновками ревізії
Бережанським МУВР були подані
заперечення до акту ревізії, які були
відхилені висновком на заперечення до
акта ревізії, затвердженим заступником
начальника Держфінінспекції в
Тернопільській області.

20 червня 2013 року ДФІ в Тернопільській
області на адресу Бережанського МУВР
направлено лист «Про усунення порушень
фінансової дисципліни» №19-07-13-14/4418,
пунктом 2 якого позивачу пред'явлено
наступні вимоги: «Впродовж ревізійного
періоду із загального фонду кошторису
доходів і видатків здійснювалась
виплата заробітної плати та
відрахування до соціальних фондів
працівників, які надавали окремі
платні послуги по спеціальному фонду,
що є порушенням п.п. 19, 23, 49 Порядку
складання, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ, п.п. 3, 7 ст. 13, п. 4 ст. 23
Бюджетного кодексу України, у зв'язку з
чим необхідно перерахувати в дохід
державного бюджету кошти в сумі 26067,40
гривень».

Суд першої інстанції позов задовольнив
з тих підстав, що Бережанське МУВГ мало
право як неприбуткова організація
надавати платні послуги по виконанню
робіт по розчистці русла р. Тупа з метою
ліквідації затоплення частини
водовідведенню з частини с. Вербів
Підгаєцького району та по розчистці
русла р. Золота Липа з метою ліквідації
підтоплень садиб та присадибних
ділянок в селах Жуків, Гиновичі,
Підлісне Бережанського району з
урахуванням положень ДБН Д.1.1-1-2000 щодо
визначенні вартості будівельних робіт.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції, вважає їх вірними, такими, що
відповідають нормам матеріального
права та обставинам справи з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1.1. Положення про
Бережанське міжрайонне управління
водних ресурсів, затвердженого наказом
Державного агентства водних ресурсів
затвердженого 26 березня 2012 року
Бережанське МУВР є бюджетною
неприбутковою організацією і належить
до сфери управління центрального
органу виконавчої влади у галузі
водного господарства і меліорації
земель, управління, використання та
відтворення поверхневих водних
ресурсів - Державного агентства водних
ресурсів України.

Перелік платних послуг, які можуть
надаватися бюджетними установами та
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, на замовлення
юридичних і фізичних осіб, затверджено
постановою КМ України №1379 від 29.07.1999 (в
редакції постанови КМ України №1743 від
16.11.2002) та Перелік платних послуг, які
надаються бюджетними установами, що
належать до сфери управління
Державного агентства водних ресурсів,
затверджено постановою КМ України №1101
від 26.10.2011.

Статтею 13 Бюджетного кодексу України
передбачено, що бюджет може складатися
із загального та спеціального фондів.

Складовими частинами спеціального
фонду бюджету є: 1) доходи бюджету
(включаючи власні надходження
бюджетних установ), які мають цільове
спрямування; 2) видатки бюджету, що
здійснюються за рахунок конкретно
визначених надходжень спеціального
фонду бюджету (у тому числі власних
надходжень бюджетних установ); 3)
кредитування бюджету (повернення
кредитів до бюджету з визначенням
цільового спрямування та надання
кредитів з бюджету, що здійснюється за
рахунок конкретно визначених
надходжень спеціального фонду
бюджету); 4) фінансування спеціального
фонду бюджету.

Власні надходження бюджетних установ
отримуються додатково до коштів
загального фонду бюджету і включаються
до спеціального фонду бюджету.

Частиною 4 статті 23 Бюджетного кодексу
визначено, що витрати спеціального
фонду бюджету мають постійне бюджетне
призначення, яке дає право провадити їх
виключно в межах і за рахунок фактичних
надходжень спеціального фонду бюджету
(з дотриманням вимог частини другої
статті 57 цього Кодексу), якщо цим
Кодексом та/або законом про Державний
бюджет України (рішенням про місцевий
бюджет) не встановлено інше.

Пунктом 23 Порядку складання,
затвердження та основних вимог до
виконання кошторисів бюджетних
установ видатки спеціального фонду
кошторису за рахунок власних
надходжень плануються у такій
послідовності: за встановленими
напрямами використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов'язань за спеціальним та
загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

При цьому, розпорядник бюджетних
коштів здійснює коригування обсягів
узятих бюджетних зобов'язань за
загальним фондом кошторису для
проведення видатків з цих зобов'язань
із спеціального фонду кошторису
відповідно до бюджетного
законодавства.

Власні надходження Бережанського МУВР,
отримані як плата за надані платні
послуги позивачем включались до
спеціального фонду кошторису.

Використання коштів спеціального
фонду, які надійшли як плата за послуги
здійснювались відповідно до п. 23, 49
Порядку складання, затвердження та
основних вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ за встановленими
напрямками використання, на погашення
заборгованості установи з бюджетних
зобов'язань за спеціальним та
загальним фондом та на проведення
заходів пов'язаних з виконанням
основних функцій, які не забезпечені
видатками загального фонду.

З акту ревізії вбачається, що жодних
фактів нецільового використання
коштів спеціального фонду кошторису
або їх використання з порушенням
бюджетних призначень не встановлено.

Відповідно до переліку груп власних
надходжень бюджетних установ, вимог
щодо їх утворення та напрямів
використання, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 17
травня 2002 року № 659 (втратила чинність 9
березня 2011 року, відповідні положення
включені до Бюджетного кодексу
України), надходження від плати за
послуги, що надаються бюджетними
установами згідно з їх функціональними
повноваженнями, тобто пов'язаних з
виконанням основних функцій і завдань
цих установ, використовуються на
покриття витрат, пов'язаних з
організацією та наданням цих послуг.
Такими витратами перш за все є
забезпечення необхідними матеріалами,
обладнанням, технікою, інвентарем,
виготовленням бланків тощо.

Таким чином, видатки на заробітну плату
обчислюються та плануються у складі
спеціального фонду залежно від обсягу
діяльності, що провадиться за рахунок
цих коштів, із застосуванням
встановлених законодавством норм.

Тобто, у разі коли роботи виконуються
госпрозрахунковими структурними
підрозділами бюджетної установи або
працівниками, зайнятими наданням цих
послуг понад норми їх робочого часу, і
відповідно підлягають оплаті за
відпрацьований час, то за штатним
розписом мають бути затверджені
відповідні посади, які утримуються за
рахунок спеціального фонду.

При виконанні робіт з надання
відповідних послуг у межах норм
робочого часу штатними працівниками,
які утримуються за рахунок загального
фонду (в разі неможливості виділити
окремі структурні підрозділи для
надання відповідних послуг), у
спеціальному фонді можуть плануватися
лише кошти на встановлення надбавок за
складність та напруженість і на
преміювання цих працівників.

При цьому, при плануванні видатків на
преміювання вищезазначених
працівників мають бути враховані
положення пункту 23 Порядку складання,
розгляду, затвердження та основних
вимог до виконання кошторисів
бюджетних установ (затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 28.02.2002 р. № 228), відповідно до яких
видатки спеціального фонду плануються
у такій послідовності: за
встановленими напрямами використання,
на погашення заборгованості установи з
бюджетних зобов'язань за спеціальним
та загальним фондом кошторису та на
проведення заходів, пов'язаних з
виконанням основних функцій, які не
забезпечені (або частково забезпечені)
видатками загального фонду.

Платні послуги працівниками позивача
надавалися в межах норм робочого часу,
а при виплаті заробітної плати він
керувався роз'ясненнями Мінфінну
№31-07320-16-9/22626 від 14.09.2011.

Позивачем на підставі табелів обліку
робочого часу всім працівникам
виплачувалась заробітна плата за
рахунок коштів загального фонду
кошторису, крім того, за надання
платних послуг працівникам, задіяним у
наданні таких послуг, здійснювалось
преміювання за рахунок коштів
спеціального фонду кошторису.

Таким чином, при виплаті заробітної
плати працівникам позивача за рахунок
коштів загального фонду кошторису,
Бережанським МУВР не було порушено
вимог чинного законодавства, зокрема
Бюджетного кодексу України.

Крім того, ревізією використання
коштів державного бюджету на виконання
програм (заходів) у сфері водного
господарства за КПКВ «Експлуатація
державного водогосподарського
комплексу» встановлено, що при
освоєнні коштів Бережанське МУВГ
виступало в якості підрядника,
Тернопільське обласне виробниче
управління по меліорації та водному
господарству «Тернопільводгосп» (на
даний час - Тернопільське обласне
управління водних ресурсів) в якості
замовника за контрактів від 15 липня 2010
року № 5/10/13 та від 19 серпня 2010 року №
7/10/26 на виконання робіт по
водовідведенню з частини с. Вербів
Підгаєцького району та по розчистці
русла р. Золота Липа з метою ліквідації
підтоплень садиб та присадибних
ділянок в селах Жуків, Гиновичі,
Підлісне Бережанського району.

Враховуючи, що Бережанське МУВГ
включене до реєстру неприбуткових
організацій та установ, відповідачем
зроблено висновок, що позивачем у акти
виконаних робіт безпідставно був
закладений кошторисний прибуток, що є
порушенням вимог ст. 3.1.18 ДБН Д.1.1-1-2000, п. 1
ст. 3 та п. 8 ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а також вимог
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» та Податкового
кодексу України, внаслідок чого
позивачем завищено вартість виконаних
меліоративних робіт на суму 27554,93 грн.

Відповідно до положень пп. а) пп. 7.11.1,
7.11.2, 7.11.8 п. 7.11 «Оподаткування
неприбуткових установ і організацій»
ст. 7 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (який втратив
чинність у зв'язку із набуттям чинності
Податковим кодексом України, і діяв в
обревізований період - протягом 2010
року) ця стаття застосовується до
неприбуткових установ і організацій,
які є, зокрема, органами державної
влади України, органами місцевого
самоврядування та створеними ними
установами або організаціями, що
утримуються за рахунок коштів
відповідних бюджетів.

Від оподаткування звільняються доходи
неприбуткових організацій, визначених
у абзаці «а» підпункту 7.11.1, отримані у
вигляді, зокрема, пасивних доходів;
коштів або майна, які надходять до
таких неприбуткових організацій як
компенсація вартості отриманих
державних послуг, у тому числі доходів
державних професійно-технічних
навчальних закладів, отриманих від
виготовлення та реалізації товарів
(виконання робіт, надання послуг),
пов'язаних з їх основною, статутною
діяльністю.

Доходи неприбуткових організацій,
визначених у абзаці «а» підпункту 7.11.1,
у тому числі доходи закладів і установ
освіти, науки, культури, охорони
здоров'я, а також архівних установ та
реабілітаційних установ для інвалідів
та дітей-інвалідів, що мають відповідну
ліцензію, які утримуються за рахунок
бюджету, зараховуються до складу
кошторисів (на спеціальний рахунок) на
утримання таких неприбуткових
організацій і використовуються
виключно на фінансування видатків
такого кошторису (включаючи
фінансування господарської діяльності
згідно з їх статутами), розрахованого
та затвердженого у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Перелік платних послуг, які можуть
надаватися бюджетними установами та
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, на замовлення
юридичних і фізичних осіб, який
затверджено постановою КМ України №1379
від 29.07.1999 (в редакції постанови КМ
України №1743 від 16.11.2002) та Перелік
платних послуг, які надаються
бюджетними установами, що належать до
сфери управління Державного агентства
водних ресурсів, який затверджено
постановою КМ України №1101 від 26.10.2011
передбачають, що бюджетні установи та
організації, які належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству (в подальшому -
Державне агентство водних ресурсів), до
яких, зокрема, належить і позивач -
Бережанське МУВГ, мають право надавати
наступні види платних послуг:
інженерні, гідрогеологічні,
еколого-геологічні вишукування,
проектні та топографо-геодезичні
роботи, складання проектно-кошторисної
документації на будівництво,
реконструкцію невеликих об'єктів
зрошувальних і осушувальних систем,
протиерозійних споруд, ремонтних,
проведення протиповеневих,
культуртехнічних, планувальних та
інших робіт; будівництво ставків та
водойм, гідротехнічних і
протиповеневих споруд, проведення
днопоглиблювальних та піскоструминних
робіт.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про те, що відповідно до п.п.
7.11.8 п.7.11. ст. 7 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»,
п. 157.10 Податкового кодексу України, а
також п.п. 11, 12 Переліку платних послуг,
які можуть надаватися бюджетними
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету по
водному господарству, на замовлення
юридичних і фізичних осіб,
затвердженого постановою КМ України
від 29.07.1999 року № 1379, п.п. 9, 10 Переліку
платних послуг, які надаються
бюджетними установами, що належать до
сфери управління Державного агентства
водних ресурсів, затвердженого
постановою КМ України №1101 від 26.10.2011 р.,
Бережанське МУВГ, має право надавати
платні послуги на замовлення юридичних
та фізичних осіб, зокрема, по
будівництву ставків та водойм,
гідротехнічних і протиповеневих
споруд, днопоглиблювальних та
піскострумних робіт, з виконання
земляних робіт, ремонтно-будівельних,
протифільтраційних робіт тощо є вірним
та відповідає нормам матеріального
права.

З вказаних доходів не справляється
податок з прибутку підприємств і вони
зараховуються до складу кошторисів (на
спеціальний рахунок) на утримання
таких неприбуткових організацій і
використовуються виключно на
фінансування видатків такого
кошторису (включаючи фінансування
господарської діяльності згідно з їх
статутами), розрахованого та
затвердженого у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Порядком надання платних
послуг бюджетними установами й
організаціями, що належать до сфери
управління Державного комітету
України по водному господарству, на
замовлення юридичних та фізичних осіб,
затвердженого наказом Державного
комітету України по водному
господарству, Міністерства фінансів
України, Міністерства економіки
України від 21.05.2001 року № 92/243,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 31.05.2001 року за №466/5657,
надання платних послуг здійснюється за
заявкою згідно з договором, який
укладається сторонами. Кошти, отримані
за надання платних послуг,
спрямовуються до спеціального фонду
Державного бюджету України і
використовуються згідно із
затвердженим кошторисом
водогосподарської організації. На всі
види послуг, застосовуються договірні
ціни. Керівники водогосподарських
організацій, які надають платні
послуги юридичним і фізичним особам,
забезпечують правильність
застосування цін, розмірів плати за
надання послуг згідно із
законодавством.

Основні правила визначення вартості
нового будівництва, розширення,
реконструкції та технічного
переоснащення підприємств, будівель і
споруд, ремонту житла, об'єктів
соціальної сфери і комунального
призначення та благоустрою, а також
реставрації пам'яток архітектури та
містобудування встановлено Державними
будівельними нормами України «Правила
визначення вартості будівництва ДБН
Д.1.1-1-2000», затвердженими наказом
Держбуду України №174 від 27.08.2000 (в
редакції, що діяла в обревізований
період), які носять обов'язковий
характер при визначенні вартості будов
(об'єктів), будівництво яких
здійснюється із залученням бюджетних
коштів або коштів підприємств, установ
і організацій державної власності.

З урахуванням наведеного вище, колегія
суддів апеляційного суду погоджується
з висновками суду першої інстанції та
вважає, що Бережанське МУВГ мало право
як неприбуткова організація надавати
платні послуги по виконанню робіт по
розчистці русла р. Тупа з метою
ліквідації затоплення частини
водовідведенню з частини с. Вербів
Підгаєцького району та по розчистці
русла р. Золота Липа з метою ліквідації
підтоплень садиб та присадибних
ділянок в селах Жуків, Гиновичі,
Підлісне Бережанського району з
урахуванням положень ДБН Д.1.1-1-2000 щодо
визначенні вартості будівельних робіт.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 30.05.2013 у справі №К-19139/10 та
Постанові Верховного суду України від
12.11.2013 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводами апеляційної скарги висновки,
викладені в судовому рішенні, не
спростовуються і підстав для його
скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи,
висновку суду не спростовують, а
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди з ними.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 160 ч. 3, 167, 195, 196, 198, 200,
205, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області - залишити без задоволення, а
Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 серпня 2013
року у адміністративній справі
№819/1819/13-а - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції, а у разі
складення в повному обсязі відповідно
до ч. 3 ст. 160 КАС України - з дня
складення в повному обсязі.

Головуючий суддя З.М. Матковська

Судді В.С. Затолочний

М.В. Костів

Повний текст ухвали складено 08.04.2014 р.