Справа № 9101/36794/2012
Суддя: Туркіна Л.П.
Дата ухвалення: 2014-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

іменем України

"20" січня 2014 р. справа №
2а-1849/11 Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Туркіної Л.П.

суддів: Проценко
О.А. Дурасової Ю.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя

на постанову Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 14.01.2011 р.

у справі № 2а- 1849/11

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя

про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити дії, стягнення
недоплаченої щомісячної державної
соціальної допомоги, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2010 р. позивач звернувся до
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя про визнання дій
відповідача неправомірними,
зобов'язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу за період
з 01.04.2010 року по теперішній час, з
урахуванням підвищення її на 30%
мінімальної пенсії за віком, стягнення
з відповідача недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги до
пенсії за період з 01.04.2010 року по
теперішній час нараховувати допомогу
відповідно до Закону України "Про
соціальний захист дітей війни".

Постановою Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 14.01.2011 р. позовні вимоги
задоволено, визнано неправомірною
бездіяльність Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя за період з 01.04.2010 року по
14.01.2011 року, зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
позивачу пенсії згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 01.04.2010 року по 14.01.2011
року в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком з урахуванням різниці, яка була
виплачена у цей період.

Відповідач, не погодившись з
вищезазначеною постановою суду першої
інстанції, подав апеляційну скаргу, у
якій посилаючись на те, що судом першої
інстанції під час розгляду даної
справи було зроблено висновки, які
суперечать фактичним обставинам
справи, що призвело до неправильного
застосування судом першої інстанції
норм чинного матеріального права, та
постановлення судом рішення у даній
справі з порушенням норм чинного
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції у даній
адміністративній справі та ухвалити у
справі нове рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- скасуванню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції
встановлено, що позивач народився
20.04.1939 р., і відповідно до вимог ст. 1
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", який набрав чинності з
01.01.2006 року, позивач набув статус
"дитини війни", що надає йому право на
отримання пільг та державної
соціальної підтримки, встановлених
Законом України "Про соціальний захист
дітей війни", у тому числі і ст. 6
вказаного Закону, якою встановлено
право на підвищення пенсії, яка
нараховується та сплачується особам,
які мають статус "дитини війни", на 30%
мінімальної пенсії за віком.

З матеріалів даної адміністративної
справи вбачається, що позивач
перебуває на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя, яким позивачу, як
особі зі статусом "дитини війни"
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" у 2010
році вказаний вид підвищення до пенсії
призначався позивачу та виплачувався
частково у розмірі 10%.

Щодо застосування строків позовної
давності під час розгляду даної
адміністративної справи, то колегія
суддів вважає за необхідне зазначити
наступне.

Статтею 99 КАС України встановлено
шестимісячний строк для звернення до
суду з адміністративним позовом для
захисту порушених прав, інтересів,
свобод, а відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС
України пропуск вищезазначеного
строку є підставою для залишення
адміністративного позову без розгляду,
якщо суд за заявою особи, яка його
подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Однак, ухвала суду про відмову у
поновленні строку всупереч нормам ст.
100 КАС України не знайшла відображення
у резолютивній частині рішення.

Слід зазначити, що позивач не
навів поважних причин, що перешкоджали
йому своєчасно звернутись із
відповідним позовом, що виключає
підстави для задоволення позовних
вимог за межами строку звернення до
суду, тобто до 19.05.2010 року та є підставою
для залишення позову у цій частині без
розгляду.

Нормами Закону України "Про Державний
бюджет України на 2010 рік" не
передбачено обмежень щодо
застосування положень ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни".

З 01.01.2011 року по 14.01.2011 року включно
будь-яких обмежень дії ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" не встановлювалося, виходячи з
чого позовні вимоги за період з 19.05.2010
року по 14.01.2011 року слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 195 КАС України суд
апеляційної інстанції переглядає
судові рішення суду першої інстанції в
межах апеляційної скарги. Суд
апеляційної інстанції може вийти за
межі доводів апеляційної скарги в разі
встановлення під час апеляційного
провадження порушень, допущених судом
першої інстанції, які призвели до
неправильного вирішення справи.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставою для скасування судового
рішення єпорушення норм
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Виходячи з викладеного,
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя слід задовольнити
частково. Постанову Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 14.01.2011 р.
- скасувати. Позов задовольнити
частково. Визнати бездіяльність
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя щодо
нездійснення перерахунку та виплати
ОСОБА_1 підвищення до пенсії згідно ст.
6 Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" за період з 19.05.2010 року по
14.01.2011 року неправомірною. Зобов'язати
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя
здійснити перерахунок та виплати
ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" та ч. 1
ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " за період з 19.05.2010 року по
14.01.2011 року в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.
Позовні вимоги, заявлені за період, що
передує 19.05.2010 року залишити без
розгляду.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя - задовольнити
частково.

Постанову Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 14.01.2011 р. - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати бездіяльність Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя щодо нездійснення
перерахунку та виплати ОСОБА_1
підвищення до пенсії згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" за період з 19.05.2010 року по 14.01.2011
року неправомірною.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя здійснити перерахунок та
виплати ОСОБА_1 згідно ст. 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни" та ч. 1 ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування " за період з 19.05.2010 року по
14.01.2011 року в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період.

Позовні вимоги, заявлені за період, що
передує 19.05.2010 року залишити без
розгляду.

Постанова набирає законної сили
через п'ять днів після направлення їх
копій особам, які беруть участь у
справі відповідно до ч. 5 ст. 254 КАС
України та відповідно до ч.10 ст. 183-2 КАС
України оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Л.П. Туркіна

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Ю.В. Дурасова