Справа № 2а/0570/5027/11
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2014 р. м. Київ
К/9991/41619/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів:
Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05.05.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011

у справі № 2а/0570/5027/11

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Армлит-Донбас"

до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Донецької
області,

Головного управління
Державного казначейства України у
Донецькій

області

про стягнення
заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Армлит-Донбас"
звернулось до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Донецької області, Головного
управління Державного казначейства
України у Донецькій області про
зобов'язання ДПІ надати органу
державного казначейства висновків із
зазначенням суми, що підлягає
стягненню з Державного бюджету України
у розмірі 88647 грн. та стягнення з
Державного бюджету України бюджетної
заборгованості з податку на додану
вартість в сумі 594190 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 05.05.2011
позовні вимоги задоволено у повному
обсязі.

Ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05.05.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції та ухвалою суду
апеляційної інстанції Державна
податкова інспекція у м. Харцизьку
Донецької області звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в який просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції, прийняти нове рішення, яким
в задоволенні позовних вимог відмовити
у повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанції
при вирішенні спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Сторони в судове засідання не
з'явились, про дату, час і місце
судового засідання були повідомлені
належним чином. Відповідно до п. 2 ч.1 ст.
222 КАС України справа розглядається в
порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судом першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального права, юридичної
оцінки обставин справи, розглянувши
надані письмові докази в їх сукупності,
Вищий адміністративний суд України
вважає, що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, Державною податковою
інспекцією у м. Харцизьку, за
результатами проведених перевірок,
було підтверджено суми бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість позивача у розмірі 505543 грн. та
надано до органу Державного
казначейства відповідні висновки про
суми відшкодування податку на додану
вартість № від 15.04.2011 за
декларацією № 16566 від 20.07.2010 (за червень
2010 року), № від 15.04.2011 за
декларацією № від 17.09.2010 (за
серпень 2010 року) та № від 15.04.2011 за
декларацією № від 20.08.2010 (за
липень 2010 року).

У зв'язку з тим, що підтверджена
сума бюджетного відшкодування
залишилася частково невідшкодованою,
позивач звернувся з позовом до суду про
стягнення

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої та апеляційної інстанції
стосовно того, що надані висновки від
15.04.2011 про суми відшкодування податку
на додану вартість на суму 505543 грн.

Судами попередніх інстанцій
правомірно стягнуто стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача бюджетну заборгованість з
податку на додану вартість у розмірі
594190 грн.

Розглядаючи спір по суті та
задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що зміст позовних вимог про
зобов'язання Державної податкової
інспекції надати органу державного
казначейства висновків із зазначенням
суми, що підлягає стягненню з
Державного бюджету України у розмірі
88647 грн. свідчить про обрання позивачем
належного способу захисту порушеного
права.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України не може
погодитися з таким висновком судів та
вбачає наявність підстав для закриття
провадження в адміністративній справі
в цій частині, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 1 частини
першої ст. 17 КАС України предметом
оскарження до адміністративного суду
можуть бути рішення
(нормативно-правові акти або правові
акти індивідуальної дії), дії чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень.

За змістом цієї норми предмет
оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
реалізації.

Закріплення частиною 2 ст. 2 КАС
України положення про можливість
оскарження до адміністративних судів
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень, крім
випадків, коли щодо таких рішень, дій чи
бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший
порядок судового провадження, не
означає спростування висновку про
юридичне значення рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень як предмета судового
оскарження, так само як не означає і
нівелювання способу захисту
порушеного права, свобод чи законних
інтересів.

З урахуванням змісту наведених
правових положень та приписів пп. 7.7 ст.
7 Закону України "Про податок на додану
вартість", які визначають порядок
визначення суми податку, що підлягає
відшкодуванню з Державного бюджету
України (бюджетному відшкодуванню), та
строки проведення розрахунків, суди
попередніх інстанцій не врахували, що
заявлені позовні вимоги не
відповідають встановленому законом
способу захисту права на отримання
платником податку бюджетного
відшкодування і не підлягають розгляду
в суді. У разі невідшкодування
бюджетної заборгованості з ПДВ право
платника порушується внаслідок
неодержання коштів з бюджету, а тому
способом захисту цього права має бути
вимога про стягнення зазначених коштів
(відшкодування заборгованості).

Встановлений же підпунктами 7.7.4 -
7.7.8 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про
податок на додану вартість" порядок дій
платника податку, податкового органу
та органу Державного казначейства
України по отриманню (виплаті)
бюджетного відшкодування не означає,
що у разі виникнення спору щодо права
платника податку на отримання
бюджетного відшкодування юридичним
засобом захисту порушеного права в
суді є інший, ніж позов про стягнення з
Державного бюджету України суми
бюджетного відшкодування.

Визначений законом порядок
взаємодії органів державної
податкової служби та державного
казначейства при розгляді заяви
платника податку про бюджетне
відшкодування надмірно сплаченого
податку стосується компетенції цих
органів, порядок реалізації якої не
може визначатися інакше як цими
органами.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України
суд закриває провадження у справі, якщо
справу не належить розглядати в
порядку адміністративного
судочинства.

Зважаючи на те, що обраний
позивачем спосіб захисту права не
відповідає його змісту та не підлягає
розгляду в суді, провадження в
адміністративній справі в частині
зобов'язання Державної податкової
інспекції надати органу державного
казначейства висновків із зазначенням
суми, що підлягає стягненню з
Державного бюджету України у розмірі
88647 грн. слід закрити.

З огляду на вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Харцизьку Донецької області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05.05.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 у
справі № 2а/0570/5027/11 задовольнити
частково, судові рішення скасувати в
частині задоволення позовних про
зобов'язання Державної податкової
інспекції надати органу державного
казначейства висновків із зазначенням
суми, що підлягає стягненню з
Державного бюджету України у розмірі
88647 грн., із закриттям провадження в
інших частинах постанову суду першої
інстанції та ухвалу суду апеляційної
інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Донецької
області задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 05.05.2011 та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21.06.2011 у
справі № 2а/0570/5027/11 скасувати в частині
задоволення позовних про зобов'язання
Державної податкової інспекції надати
органу державного казначейства
висновків із зазначенням суми, що
підлягає стягненню з Державного
бюджету України у розмірі 88647 грн., із
закриттям провадження в інших частинах
постанову суду першої інстанції та
ухвалу суду апеляційної інстанції
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко