Справа № 2а-0870/2599/11
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/29620/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до Державної податкової
адміністрації у Запорізькій області
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії, касаційне провадження в якій
відкрито за касаційною скаргою
Державної податкової адміністрації у
Запорізькій області на постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до Державної податкової
адміністрації у Запорізькій області
про визнання неправомірною
бездіяльність по невиплаті
одноразової грошової допомоги у
розмірі 50% місячного грошового
утримання за кожний з 15 повних
календарних років служби в органах
внутрішніх справ УМВС України в
Запорізькій області та про
зобов'язання виплатити таку одноразову
грошову допомогу в сумі 32593, 50 грн.

Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 13 жовтня 2011
року позивачу в задоволенні позову
відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 17 квітня 2012 року було скасовано
постанову суду першої інстанції та
ухвалено нову постанову, якою позов
задоволено. Зобов'язано Державну
податкову адміністрацію в Запорізькій
області виплатити ОСОБА_3 одноразову
грошову допомогу в розмірі 50% місячного
грошового утримання за кожний з 15
повних календарних років служби в
органах внутрішніх справі УМВС України
в Запорізькій області у сумі 32 593, 50 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції у справі,
Державна податкова адміністрація у
Запорізькій області звернулася з
касаційною скаргою, в якій просить
постанову суду апеляційної інстанції
скасувати та залишити в силі постанову
суду першої інстанції, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що наказом заступника
начальника УМВС України в Запорізькій
області №459 о/с 13 вересня 2007 року
ОСОБА_3 звільнена у відставку (за віком)
за ст. 65 п. «а» «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ», затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
РСР № 114 від 29 липня 1991 року з
календарною вислугою років сімнадцять
років вісім місяців сімнадцять днів.

Наказом № 332-о від 29 жовтня 2007 року
позивача прийнято на службу до
податкової міліції ДПА в Запорізькій
області з 30 жовтня 2007 року.

30 грудня 2010 року, наказом № 435-о від 20
грудня 2010 року, підполковник
податкової міліції ОСОБА_3 звільнена у
відставку за ст. 65 п. «а» «Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ» - за віком, з виплатою
одноразової грошової допомоги в
розмірі 50% місячного грошового
забезпечення за кожний з трьох повних
календарних років служби.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції та задовольняючи позовні
вимоги, суд апеляційної інстанцції,
виходив з того, що виплата одноразової
грошової допомоги повинна становити 50%
місячного грошового забезпечення за
кожен повний календарний рік служби в
органах внутрішніх справ, а не лише в
органах податкової міліції.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції
виходячи з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного
забезпечення громадян України із числа
осіб, які перебували, зокрема, на службі
в органах внутрішніх справ, податковій
міліції, визначає Закон України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», який має на меті реалізацію
особами, які мають право на пенсію за
цим Законом, свого конституційного
права на державне пенсійне
забезпечення у випадках, передбачених
Конституцією України та цим Законом, і
спрямований на встановлення єдності
умов та норм пенсійного забезпечення
зазначеної категорії громадян України.

Згідно з вимогами статті 9 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ», особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом та звільняються зі служби за
віком, станом здоров'я чи у зв'язку із
скороченням штатів або проведенням
організаційних заходів, закінченням
строку контракту, систематичним
невиконанням умов контракту
командуванням, виплачується
одноразова грошова допомога в розмірі
50 відсотків місячного грошового
забезпечення за кожний повний
календарний рік служби..

Відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців та осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» і Постанови
Верховної Ради України про порядок
введення в дію цього Закону Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок
обчислення вислуги років, призначення
та виплати пенсій і грошової допомоги
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їхніх сімей».

Відповідно до частини шостої статті 9
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ» особам
рядового, сержантського, старшинського
та офіцерського складу та деяким іншим
особам, які мають право на пенсію за цим
Законом, у разі повторного їх
звільнення зі служби одноразова
грошова допомога, передбачена цією
статтею, виплачується за період їх
календарної служби з дня останнього
зарахування на службу без урахування
періоду попередньої служби, за
винятком тих осіб, які при попередньому
звільненні не набули права на
отримання такої грошової допомоги.

З наведеного вбачається, що
обов'язковою умовою для виплати
одноразової грошової допомоги при
звільнення зі служби є наявність у
особи права на призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб».

Як установлено судом апеляційної
інстанції, позивач при звільненні з
органів внутрішніх справ у зв'язку з
переходом у встановленому порядку на
роботу в інше міністерство у жовтні 2007
року не мав права на пенсію за Законом
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» та не отримував
зазначену грошову допомогу, а тому
доводи, викладені в касаційній скарзі,
є безпідставні.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що постанова суду першої інстанції
скасована судом апеляційної інстанції,
а в справі ухвалено нове законне
рішення, колегія суддів вважає, що
касаційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду
апеляційної інстанції залишити без
змін, оскільки вона прийнята з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана правильно, а
доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної
податкової адміністрації у
Запорізькій області залишити без
задоволення, а постанову
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 17 квітня 2012
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: