Справа № 813/3590/13-а
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/3590/13-а
зал судових
засідань №8
Львівський окружний адміністративний
суд в складі:
головуючої судді Братичак У.В.
секретар судового засідання Хміль Х.З.,
представник позивача Штендера М.В.,
представник відповідача Заліско Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лендком ЮА» до
Управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області,
Буської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Львівській
області про скасування вимоги про
На розгляд суду надійшли позовні заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Лендком ЮА» до
Управління Пенсійного фонду України в
Буському районі Львівської області
(далі - відповідач 1), Буської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Львівській області (далі - відповідач 2)
про скасування вимоги про сплату боргу
від 04.04.2013р. №Ю-115 на суму 770129,53 грн. та
від 04.11.2013 року №Ю-6 на суму 770129,53 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у
зв'язку із блокуванням рахунків
товариства, між позивачем та ТОВ
«Агрокультура Менеджмент» був
укладений договір доручення, згідно з
яким ТОВ «Агрокультура Менеджмент»
зобов'язувалось безоплатно, від імені
позивача та за його рахунок сплачувати
єдиний соціальний внесок. Таким чином,
вважає, що спірну вимогу протиправною
та такою, що підлягає скасуванню.
Відповідач 1 подав до суду заперечення
на позов від 08.07.2013р. №3667/06-19, в якому
проти позову заперечив повністю.
Пояснив, що за правилами, визначеними ч.
9 ст. 25 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон № 2464-VI) передача платниками
єдиного внеску своїх обов'язків з його
сплати третім особам заборонена. На цих
підставах, просив у задоволенні позову
Відповідач 2 подав до суду заперечення
на позов від 26.11.2013р. №2483, в якому проти
позову заперечив, просив у його
задоволенні відмовити повністю.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, викладених у запереченні на
Заслухавши думку представників сторін,
розглянувши подані документи та
заперечення, сукупно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для справи
та вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позов не підлягає
задоволенню, з таких підстав.
Судом встановлено, що у зв'язку із
накладенням державним виконавцем
арешту у період з серпня 2012р. по
вересень 2012р. на кошти, що містяться на
рахунках ТОВ «Лендком ЮА», останнім
07.09.2012р. було укладено договір
доручення №1ЮА1/070912 з ТОВ «Агрокультура
Менеджмент», згідно з яким ТОВ
«Агрокультура Менеджмент»
зобов'язалось безоплатно, від імені та
за рахунок позивача сплатити суми
єдиного соціального внеску та податку
з доходів фізичних осіб із зарплати
працівників ТОВ за серпень 2012р,
здійснити оплату зарплати працівникам
ТОВ «Лендком ЮА»за серпень 2012р.
12.09.2012р. ТОВ «Агрокультура Менеджмент»
було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в сумі 770130,15грн
за ТОВ «Лендком ЮА», однак листом
№6681/04-31 від 27.09.2012р. відповідач
повідомив позивача про неможливість
зарахування таких коштів відповідно до
ч.9 ст.25 Закону № 2464-VI.
У зв'язку із цим, 04.10.2012р. позивачем
отримано вимогу відповідача про сплату
боргу №Ю278 від 01.10.2012р. в сумі 769084,70грн.
Не погодившись із вимогою №Ю-115 від
04.04.2013р. та діями відповідача позивач
звернувся до суду з позовом. Окрім того,
отримав вимогу про сплату боргу від
04.11.2013р. №Ю-6 з аналогічних підстав, яку
також оскаржив у судовому порядку.
Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону №2464-VI,
платниками єдиного внеску є:
роботодавці - підприємства, установи та
організації, інші юридичні особи,
утворені відповідно до законодавства
України, незалежно від форми власності,
виду діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.
Отже, позивач по справі віднесений до
платників єдиного внеску за п.1 ч.1 ст.4
Закону №2464-VI.
Частиною 2 ст.6 Закону №2464-VI
встановлено, що платник єдиного внеску
зобов'язаний, зокрема, своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
Згідно ч.1 ст.7 Закону №2464-VI, єдиний
внесок нараховується для платників,
зазначених у пунктах 1 (крім абзацу
сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої
статті 4 цього Закону, на суму
нарахованої заробітної плати за видами
виплат, які включають основну та
додаткову заробітну плату, інші
заохочувальні та компенсаційні
виплати, у тому числі в натуральній
формі, що визначаються відповідно до
Закону України «Про оплату праці», та
суму винагороди фізичним особам за
виконання робіт (надання послуг) за
цивільно-правовими договорами.
Статтею 9 Закону №2464-VI передбачений
наступний порядок обчислення і сплати
Сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
внесення відповідних сум єдиного
внеску на рахунки територіальних
органів Пенсійного фонду, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, для його зарахування
(ч.5). Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку (ч.7).
Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом. При цьому
платники, зазначені у пункті 1 частини
першої статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Винятком є випадки,
якщо внесок, нарахований на ці виплати,
вже сплачений у строки, встановлені
абзацом першим цієї частини, або за
результатами звірення платника з
територіальним органом Пенсійного
фонду за платником визнана переплата
єдиного внеску, сума якої перевищує
суму внеску, що підлягає сплаті, або
дорівнює їй. Кошти перераховуються
одночасно з отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення), у тому числі в
безготівковій чи натуральній формі.
При цьому фактичним отриманням
(перерахуванням) коштів на оплату праці
(виплату доходу, грошового
забезпечення) вважається отримання
відповідних сум готівкою, зарахування
на рахунок одержувача, перерахування
за дорученням одержувача на будь-які
цілі, отримання товарів (послуг) або
будь-яких інших матеріальних цінностей
у рахунок зазначених виплат, фактичне
здійснення з таких виплат відрахувань
згідно із законодавством або
виконавчими документами чи будь-яких
інших відрахувань. Базовим звітним
періодом є календарний місяць, а для
платників, зазначених в абзацах
третьому та четвертому пункту 1 частини
першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік (ч.8);
Днем сплати єдиного внеску вважається:
1) у разі перерахування сум єдиного
внеску з рахунку платника на
відповідні рахунки Пенсійного фонду -
день списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
фонду; 2) у разі сплати єдиного внеску
готівкою - день прийняття до виконання
банком або іншою установою - членом
платіжної системи документа на переказ
готівки разом із сумою коштів у
готівковій формі (ч.10);
У разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом
(ч.11); Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
Згідно ч.9 ст.25 Закону №2464-VI передача
платниками єдиного внеску своїх
обов'язків з його сплати третім особам
заборонена, крім випадків,
передбачених законодавством.
Із системного аналізу наведених вище
норм вбачається, що законодавцем чітко
визначено порядок сплати єдиного
внеску, зокрема ним передбачено, що
сплата єдиного внеску здійснюється
виключно у національній валюті шляхом
перерахування платником безготівкових
коштів з його банківського рахунку.
Згідно наявних у матеріалах справи
платіжних доручень (а.с.104-109) сплата
єдиного внеску здійснена в порушення
ч.7 ст.9 Закону №2464-VI платником - ТОВ
«Агрокультура Менеджмент» з власного
банківського рахунку, а не з рахунку
Суд зазначає, що згідно з п.2 ч.1 ст.1
Закону №2464-VI, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.
Відповідно до ч.10 ст.9 Закону №2464-VI, днем
сплати єдиного внеску вважається день
списання банком або Державним
казначейством України суми платежу з
рахунку платника незалежно від часу її
зарахування на рахунок Пенсійного
Доказів сплати єдиного внеску
позивачем суду надано не було, а його
посилання на неможливість сплати
такого у зв'язку із арештом коштів не
заслуговують на увагу, оскільки в силу
положень ч.12 ст.9 Закону №2464-VI єдиний
внесок підлягає сплаті незалежно від
фінансового стану платника.
Окрім того, суд зазначає, що згідно з ч.9
ст.25 Закону №2464-VI передача платниками
єдиного внеску своїх обов'язків з його
сплати третім особам заборонена.
Суд критично оцінює твердження
позивача стосовно фактичної
відсутності передачі обов'язку із
сплати єдиного внеску, оскільки
відповідно до договору доручення
№1ЮА1/070912, ТОВ «Лендком ЮА»
зобов'язується відшкодувати ТОВ
«Агрокультура Менеджмент» понесені
ним витрати, зокрема із сплати єдиного
внеску (п.п.1.1, 3.1, 4.1.2 Договору), тобто у
даному випадку у позивача буде наявний
обов'язок перед ТОВ «Агрокультура
Менеджмент», а не перед Пенсійним
фондом, що, в свою чергу свідчить про
передачу обов'язку із сплати єдиного
Щодо адміністрування єдиного внеску
Буською ОДПІ, суд зазначає наступне.
Відповідно до наказу Міністерства
доходів і зборів України від 09.09.2013р. за
№454, зареєстрованого в Мін'юсті 19.09.2013р.
порядок нарахування і сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі -
Відповідно до вказаного наказу,
починаючи з 01.10.2013р. органи податкової
служби розпочали роботу з
адміністрування єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.
Згідно з пп. 6.3 розділу 6 Інструкції,
органи доходів і зборів надсилають
платникам вимогу про сплату недоїмки в
таких випадках, зокрема, якщо платник
має на кінець календарного місяця
недоїмку зі сплати єдиного внеску.
Таким чином, спірна вимога Буської ОДПІ
від 04.11.2013 року № Ю-6 на суму 770129,53 грн.
винесена у межах повноважень та у
спосіб, що передбачений
законодавством, чинним на момент
виникнення спірних правовідносин.
Згідно із ч.1 ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтується її вимоги та
Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, а тому позов не
підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 94 КАС України судові
витрати стягненню зі сторін не
Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-162, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні позову відмовити.
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення. В разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили в
строк та в порядку, передбаченому ст. 254
КАС України.

Повний текст постанови складений та
підписаний 10.04.2014 року.

Суддя
Братичак У.В.