Справа № 821/180/14
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/180/1412
год. 15 хв.

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючої судді: Дубровної В.А.,

при секретарі: Рябчич А.М.,

за участю представника:

відповідача - Стойчева М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Генічеської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування фінансових санкцій,

встановив:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (
далі - позивач, ФОП ОСОБА_2) звернувся до
Херсонського окружного
адміністративного суду з позовом до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області ( далі - відповідач, ОДПІ), у
якому просить визнати протиправним та
скасувати рішення від 28.11.2013 року
№000023/21-10-22/НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій у сумі 13554,00 грн.

Вказані вимоги позивач обґрунтовує
непричетністю ФОП ОСОБА_2 до торгівлі
алкогольними напоями у кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1", розташованого за адресою
АДРЕСА_1, оскільки відповідно до
договору оренди від 13.09.2006 року,
укладеному між ФОП ОСОБА_2 та КП
Генічеський міський парк культури та
відпочинку ім.. Т.Г. Шевченко, позивач
орендує атракціон та інше майно, в
переліку якого відсутнє кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1". Позивач вказує, що
оскаржуване рішення про застосування
фінансових санкцій не відповідає формі
податкового повідомлення-рішення, як
це передбачено ст. 116 Податкового
кодексу України.

В судове засідання позивач не прибув,
надавши суду заяву про розгляд справи
без його участі.

Відповідач заперечуючи проти позовних
вимог вказав, що в ході проведення
фактичної перевірки кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1",
яке належить ФОП ОСОБА_2, було
зафіксовано продаж слабоалкогольних
напоїв без наявності ліцензії, що є
порушенням статті 15 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів " та наявність в
реалізації ФОП ОСОБА_2 алкогольних
напоїв на загальну суму 6777,00 грн., що
стало підставою для застосування
відповідно до частини другої статті 17
цього Закону штрафних санкцій у сумі
13554,00 грн., що складає 200 відсотків
вартості отриманої партії товару.

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав заперечення та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши думку представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, проаналізувавши норми чинного
законодавства України, та оцінивши їх у
сукупності суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.08.2013 року працівниками ГУ Міндоходів
у Херсонській області у відповідності
до наказу №123 від 20.08.2013 р. та направлень
№7 від 20.08.2013 р., було проведено
перевірку кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке
належить ФОН ОСОБА_2 за адресою:
АДРЕСА_1, з питань додержання суб'єктами
господарювання вимог, встановлених
законодавством України, які є
обов'язковими до виконання при
здійсненні оптової і роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та/або
тютюновими виробами.

Перевірку здійснено у присутності
бармена кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" ОСОБА_4

За результатами вказаної перевірки був
складений акт від 21.08.2013 №7/21/НОМЕР_1
(далі - акт перевірки), висновком якого є
порушення статті 15 Закону України " Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів"(із змінами та
доповненнями).

Як свідчать обставини, викладені в акті
перевірки, то 21.08.2013 р. об 14 год. 50 хв. у
кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке належить ФОП
ОСОБА_2 та розташоване за адресою:
АДРЕСА_1, барменом ОСОБА_4 було
здійснено продаж двох пляшок
слабоалкогольного напою "Шейк Текіла"
за ціною 15 грн. за пляшку, що
підтверджується електронним рахунком,
виданим на руки споживачам. Додатком до
акту зафіксовано дані про наявний
товар, що знаходиться в реалізації та
перевірений, без визначення загальної
вартості такого товару.

В судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що згідно додатку
до акту перевірки у ФОП ОСОБА_2 виявлено
товару, що знаходиться в реалізації на
суму 5427,00 грн., тому відповідно до
частини другої статті 17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" Генічеською ОДПІ ГУ
Міндоходів у Херсонській області
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 16.10.2013 р. №
про сплату 10854,00 грн. штрафних
санкцій ( 5427,00 грн. х 2 - 200 відсотків
вартості отриманої партії товару), яке
було оскаржено позивачем в
адміністративному порядку до ГУ
Міндоходів у Херсонській області. За
результатами розгляду первинної
скарги вказане податкове повідомлення
рішення Генічеської ОДПІ ГУ Міндоходів
у Херсонській області № від 16.10.2013
р. скасовано у зв'язку зі збільшенням
розміру штрафних санкцій на 2700,00 грн.,
оскільки з матеріалів перевірки
встановлено, що на місці роздрібної
торгівлі в реалізації ФОП ОСОБА_2
знаходилось алкогольних напоїв на
загальну суму 6777,00 грн., тому фінансова
складає 13554,00 грн. (6777,00 грн. х 2).

Отже, судом встановлено, що за
результатами розгляду первинної
скарги Генічеською ОДПІ було прийняте
нове рішення від 28.11.2013 року
№000023/21-10-22/НОМЕР_1 про застосування до
ФОП ОСОБА_2 фінансові санкції у вигляді
штрафу в розмірі 13554 грн. за здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями без наявності ліцензії, яке є
предметом оскарження у даній справі.

Оцінюючи правомірність прийняття
оскаржуваного рішення, суд виходить з
встановлених в ході розгляду справи
фактичних обставин та їх узгодженості
з діючими положеннями податкового
законодавства.

В ході розгляду справи, судом
встановлено, що підставою для
прийняття оскаржуваного рішення є акт
фактичної перевірки від 21.08.2013 р.
№7/21/НОМЕР_1, який був складений в кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташовано за
адресою: АДРЕСА_1, та за твердженням
ОДПІ належить ФОП ОСОБА_2 На думку
податкового органу, саме цим актом
підтверджується здійснення ФОП ОСОБА_2
господарської діяльності у вказаному
кафе та за вказаною адресою.

Проте, в адміністративному позові та
відповідно до додатково наданих суду
документів, ФОП ОСОБА_2 заперечує
здійснення будь-якої діяльності у
вказаному кафе за вищевказаною
адресою, вказавши на те, що відповідно
до договору оренди від 13.09.2006 року,
укладеному між ФОП ОСОБА_2 та КП
Генічеський міський парк культури та
відпочинку ім.. Т.Г. Шевченко, орендує
атракціон та інше майно, до переліку
якого не входить кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Ухвалою суду від 13.03.2014 р. було
зобов'язано відповідача надати до суду
документи на підтвердження факту
здійснення відповідачем господарської
діяльності кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" за
адресою: АДРЕСА_1.

Дана ухвала суду ОДПІ не була виконана,
проте податковий орган надав суду
копії протоколу про адміністративне
правопорушення №77 АА 086888 від 21.08.2013 р.,
додатку до протоколу про
адміністративне правопорушення №77 АА
086888 від 21.08.2013 р. та постанови
Генічеського районного суду
Херсонської області від 14.10.2013 р. по
справі №653/2830/13-п, які, за твердженням
представника відповідача, безумовно
підтверджують причетність ФОП ОСОБА_2
до встановлених під час фактичної
перевірки порушень Закону України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів".

Як вбачається зі змісту вказаних
документів, зокрема, з постанови
Генічеського районного суду
Херсонської області від 14.10.2013 р. по
справі № 653/2830/13-п, якою притягнуто
ОСОБА_2 до адміністративної
відповідальності за ч.1ст. 164 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу 340,00 грн. без
конфіскації товару.

Натомість суд відмічає, що відповідно
до частини четвертої статті 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
вирок суду у кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративний проступок, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для адміністративного суду, що
розглядає справу про правові наслідки
дій чи бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Таким чином, наведена процесуальна
норма встановлює обов'язковість для
врахування адміністративним судом
фактів, наведених, зокрема, у постанові
у справі про адміністративний
проступок, щодо часу, місця та
об'єктивного характеру відповідного
діяння тієї особи, правові наслідки,
дій чи бездіяльності якої є предметом
розгляду в адміністративній справі.

Водночас правова кваліфікація діяння
особи, наведена у такій постанові
(тобто застосування тих чи інших
правових норм до відповідної
поведінки), не є обов'язковою для
адміністративного суду.

Висновки та оцінки іншого суду щодо
правомірності поведінки особи, її
винуватості у вчиненні правопорушення
тощо не позбавляють адміністративний
суд, який розглядає по суті справу,
предмет якої пов'язаний із
відповідними діяннями цієї особи,
права надати їм власну оцінку.

У розглядуваному випадку у прийнятті
постанови від 14.10.2013 р. по справі
№653/2830/13-п, Генічеський районний суд
Херсонської області надаючи правову
оцінку поведінці позивача, дійшов
висновку про наявність вини як
обов'язкової ознаки складу
правопорушення за статтею 164 Кодексу
України про адміністративні
правопорушення.

При цьому, власне факт продажу ФОП
ОСОБА_2 слабоалкогольних напоїв в кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_1, не
спростовано відповідачем ані у процесі
розгляду справи справі №653/2830/13-п, ані
під час вирішення даного спору.

Суд звертає увагу, що адміністративне
судочинство вирішує спори "особи проти
держави" і діє у сфері специфічних
публічно-правових відносин, де
стороною є особа, яка протистоїть
державі - її владним інститутам,
захищаючи свої права, свободи та
інтереси. В адміністративному
судочинстві діє презумпція
неправомірності рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень (стаття 71 КАС України), який
зобов'язаний у порядку визначеної
процесуальним законом судової
процедури довести суду правомірність
своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Так, судом встановлено, що актом
фактичної перевірки від 21.08.2013
№7/21/НОМЕР_1 жодним чином не
підтверджується здійснення ФОП ОСОБА_2
господарської діяльності в кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1", так як не містить
інформації, на підставі якої суд міг би
встановити, що саме позивачем у
вказаному кафе за адресою: АДРЕСА_1,
здійснено реалізацію слабоалкогольних
напоїв без наявності ліцензії. Зокрема,
в акті перевірки (п.п.1-9) вказано на
відсутність журналу реєстрації
перевірок, свідоцтва про державну
реєстрацію, супровідних документів на
товар, що реалізуються, книги обліку
придбання товарів (робіт, послуг),
реєстратора розрахункових операцій,
книги обліку розрахункових операцій,
розрахункових книжок, розрахункових
квитанцій. У п.10 акту зазначено, що при
перевірці не використано жодного
документу, у зв'язку з чим не зрозуміло,
яким чином посадовими особами
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області встановлено, що порушення, які
зафіксовані в акті фактичної
перевірки, допущені ФОП ОСОБА_2

Судом встановлено, що відповідно до
витягу з ЄДР станом на 13.01.2014 року
ОСОБА_2 зареєстровано, як фізична особа
- підприємець 15.06.2001 р., основними видами
діяльності за кодами КВЕД є 93.29. -
організація інших видів відпочинку та
розваг, 47.81. - роздрібна торгівля з
лотків і на ринках харчовими
продуктами, напоями та тютюновими
виробами тощо.

Згідно свідоцтва платника єдиного
податку від 28.05.2012 р. суб'єкт
господарювання ОСОБА_2 з січня 2012 року є
платником єдиного податку 20 %, місцем
провадження господарської діяльності
є АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, за видами
діяльності, які відповідають видам
діяльності, зазначеним у вищевказаному
витягу з ЄДР.

Позивачем надано копію довідки КП
Генічеський міський парк культури та
відпочинку ім.. Т.Г. Шевченко від 19.03.2014
р., згідно якої встановлено, що бетонний
майданчик для розміщення кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1" знаходиться в оренді у
приватного підприємця ОСОБА_5 згідно
договору № 3 від 15.04.2012 року строком на 5
років з 15.04.2012 р. до 14.04.2017 р., копія якого
наявна в матеріалах справи.

Тобто, відомості щодо належності кафе
"ІНФОРМАЦІЯ_1", яке розташовано за
адресою: АДРЕСА_1, та зазначено у
вступній частині акту фактичної
перевірки від 21.08.2013 №7/21/НОМЕР_1 ФОП
ОСОБА_2 не відповідають дійсності.

Таким чином, відповідачем належними та
допустимими доказами не підтверджено
здійснення господарської діяльності
ФОП ОСОБА_2 у кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1", яке
розташовано за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи
фінансові санкції до ФОП ОСОБА_2
застосовані відповідачем за порушення
ст. 15 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" на підставі ст.17 цього Закону,
яким передбачено, що роздрібна
торгівля алкогольними напоями (крім
столових вин) або тютюновими виробами
може здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій; до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів у
разі: оптової (включаючи імпорт та
експорт) і роздрібної торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, алкогольними напоями та
тютюновими виробами без наявності
ліцензій - 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше
1700 гривень.

При цьому рішення прийнято за формою,
визначеною Порядком застосування
фінансових санкцій, передбачених
статтею 17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів" (затверджено постановою
Кабінету Міністрів України від 02.06.03
№790), пунктом 8 якого визначено, що
рішення про застосування фінансових
санкцій до суб'єкта підприємницької
діяльності за порушення норм Закону
складається за формою згідно з
додатком до цього Порядку.

Щодо правомірності форми
оскаржуваного рішення про
застосування фінансової санкції, то
суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 6 Порядку рішення про
застосування фінансових санкцій,
передбачених пунктом 2 цього Порядку,
приймаються керівником, а у разі його
відсутності - заступником керівника
органу, який видав ліцензію на право
виробництва і торгівлі спиртом
етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним,
спиртом-сирцем плодовим, алкогольними
напоями і тютюновими виробами
(Департамент контролю за виробництвом
та обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС, його
регіональні управління та їх
територіальні підрозділи,
Мінекономрозвитку), чи керівником (його
заступником) органів МВС, МОЗ, ДПС,
Держстату, Держспоживінспекції
відповідно до їх компетенції,
визначеної законодавством.

Згідно п. 116.1 ст. 116 Податкового кодексу
України, у разі застосування
контролюючими органами до платника
податків штрафних (фінансових) санкцій
(штрафів) за порушення законів з питань
оподаткування та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
такому платнику податків надсилаються
(вручаються) податкові повідомлення -
рішення.

Наказом Державної податкової
адміністрації №985 від 22.12.2010 р.
(зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 30.12.2010 р. за №1440/18735) затверджено
Порядок направлення органами
державної податкової служби
податкових повідомлень-рішень
платникам податків (далі - Порядок №985).

Пунктом 2.1 розділу 2 зазначеного
Порядку передбачено, що орган
державної податкової служби визначає
суму нарахування (зменшення) грошового
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування, та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість та складає податкове
повідомлення-рішення, зокрема, якщо
згідно з податковим та іншим
законодавством особою, відповідальною
за нарахування сум податкових
зобов'язань з окремого податку або
збору, застосування штрафних
(фінансових) санкцій та пені, у тому
числі за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності, є
орган державної податкової служби.

Форма податкових повідомлень-рішень,
зазначених у п. 2.1 розділу 2 Порядку №985,
встановлена п. 2.2 розділу 2 Порядку.

Зокрема, за порушення норм іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби, про застосування
штрафної (фінансової) санкції (штрафу)
складається податкове
повідомлення-рішення згідно з додатком
10 (форми "С").

Отже, з набранням 01.01.2011 року чинності
Податковим кодексом України, при
застосуванні податковим органом
штрафних (фінансових) санкцій за
порушення норм іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, контролюючий орган
у разі виявлення порушення вимог
законодавства, яке регулює обіг спирту,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, якщо таке порушення тягне за
собою визначення грошових зобов'язань
у вигляді
адміністративно-господарських
санкцій, зобов'язаний прийняти
податкове повідомлення-рішення форми
"С", що прямо передбачено п. 2.2 Порядку
№985.

З огляду на викладене, прийняття
будь-яких інших рішень контролюючим
органом у розумінні Податкового
кодексу України в разі виявлення
порушення вимог законодавства, що
регулює обіг спирту, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів,
суперечить Податковому кодексу
України.

За змістом ст.69 КАС України доказами в
адміністративному судочинстві є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення осіб, які беруть
участь у справі, та інші обставини, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що відповідач не довів
правомірність прийнятого рішення від
28.11.2013 року №000023/21-10-22/НОМЕР_1 про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій у сумі 13 554,00 грн. відповідно до
частини 2 статті 71 КАС України,
внаслідок чого позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 7-11, 17, 71, 94, 158-163 КАС
України -

постановив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення від 28.11.2013 року
№000023/21-10-22/НОМЕР_1 про застосування
фінансових санкцій у сумі 13554,00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1)
судові витрати зі сплати судового
збору у розмірі 1830,00 грн. (одна тисяча
вісімсот тридцять гривень).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 14 квітня 2014 р.

Суддя
Дубровна
В.А.

кат. 8.3.5