Справа № 408/350/14-а
Суддя: Ткаченко О. Д.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/408/11/14
Категорія «а» 10.3.3
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2014 року
смт.
Біловодськ.

Біловодський районний суд
Луганської області у складі:

судді: Ткаченко
О.Д.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
соціального захисту населення
Біловодської районної державної
адміністрації Луганської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок та виплату на користь
позивачки за рахунок коштів Державного
бюджету допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трьох років ,
виходячи з розміру прожиткового
мінімуму - з 26.09.2013 року по 16.12.2015 року ,
з урахуванням проведених виплат ,-

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява прийнята до
провадження Біловодським районним
судом 26.03.2014 року, в якій позивачка гр.
ОСОБА_1 вказала, що вона має на
утриманні дитину - гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1. За її заявою Управління
соціального захисту населення
Біловодської районної державної
адміністрації призначило допомогу по
догляду за дитиною до досягнення
дитиною трьох років, вона отримувала
допомогу за лютий 2013 року в розмірі
106,79 гривень( по 05.02.2013 р.- бюлетень по
вагітності та пологам) з березня 2013
року по березень 2014 року щомісячно по 130
гривень. Ознайомившись з
рішеннями Конституційного Суду
України по справі №10-рп/2008р. , прийшла
до висновку, що вона не повністю
отримала за державну допомогу ,
посилаючись на ч.1 ст. 15 Закону України
„Про державну допомогу сім'ям з дітьми"
,ст. ст.1, 2, ч.3 ст. 4 Закону України „Про
прожитковий мінімум". На звернення до
Управління соціального захисту
населення Біловодської районної
державної адміністрації про виплату
вказаних нею сум 20.02.2004 року вона
отримала датовану 14.03.2014 року
відповідь, якою її звернення у повному
обсязі не задоволено, та запропоновано
звернутися з пакетом документів ,
необхідних для призначення допомогу
по догляду за дитиною до досягнення
нею трирічного віку - у збільшеному
розмірі, з урахуванням доходів. Тому ,
посилаючись на розміри прожиткового
мінімуму на одну особу, в розрахунку на
місяць, а саме -дітей віком до 3-х років ,
затверджених Законом про Державний
бюджет на відповідний рік, позивачка
просить суд позов задовольнити, а саме
визнати дії відповідача
неправомірними та зобов'язати його
зробити донарахування та стягнення на
користь позивачки за рахунок коштів
Державного бюджету допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею трьох
років у розмірі встановленого законом
прожиткового мінімуму .

Позивачка в судове засідання не
з'явилася, 10.04.2014 року подала в суд
заяву про розгляд справи без її
участі, що не виключає розгляд справи в
порядку письмового провадження в разі
неявки в судове засідання обох сторін у
справі.

Начальник Біловодського УСЗН
Біловодської РДА гр. ОСОБА_3 04.04.2014 року
надіслала відзив на позов , де просить
суд прийняти постанову про відмову в
задоволенні позову щодо всіх позовних
вимог, та свої доводи мотивувала
неможливістю інших розмірів виплат
позивачці у справі та зазначених у
відзиві , а саме з причин відсутності
інших документально підтверджених
підстав для перерахунку такого виду
допомоги, а 09.04.2014 року подала заяву про
розгляд адміністративного позову без
участі представника відповідача, що
дає підстави суду винести постанову у
справі в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи, а
саме подані позивачкою до позовної
заяви документи в виді довідки про
отриманий розмір допомоги за час після
її призначення, копію наданої нею
постанови від 05.09.2013 року суду
апеляційної інстанції за результатами
розгляду справи такої категорії та
відзив відповідача, в якому є дані про
розмір фактично виплачених позивачці
сум допомоги з часу її призначення ,
суд приходить до висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав:

Законом України „Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21.11.1992 року
№ 2811-Х11 ( з останніми змінами від 10.10.2013
року)встановлено гарантований
державою рівень матеріальної
підтримки сімей з дітьми шляхом
надання державної грошової допомоги з
урахуванням складу сім'ї, її доходів та
віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі захисту населення. Ст. 15 цього
закону встановлює, що виплата
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом ,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.

Таким чином, суд виходить з того,
що всі відносини стосовно виплати
допомоги врегульовані цим законом , які
за ст. 1 ч.5 передбачає застосування
Порядку призначення і виплати
допомоги сім'ям з дітьми( 1751-2001-п), в тому
числі передбачає порядок подання
документів , необхідних для
призначення допомоги, саме за
постановою Кабінету Міністрів України,
тобто закон фактично делегує ці
повноваження саме Кабінету Міністрів
України; в ст. 2 ч.5, ч.6, ст. 6 закону
встановлено порядок визначення
прожиткового мінімуму для сім'ї, та
середньомісячний сукупних дохід
сім'ї( абзац 6 ст. 2 зі змінами, внесенеми
згідно з законом № 244-У11 від 16.05.2013 року),
який може переглядатися кожні шість
місяців після першого визначення
цього сукупного розміру, який вперше
визначається за шість місяців , що
передують місцю звернення та й сам
закон визначає , що всі документи,
необхідні для призначення такого виду
допомоги , подаються особою, яка
претендує на призначення допомоги,
самостійно. В свою чергу ,
уповноважений на її виплату
відповідний орган - як про
призначення допомоги чи про відмову в
її наданні , із зазначенням причин
відмови , повинен надіслати
повідомлення протягом п'яти днів
після прийняття відповідного рішення
за поданою заявою . Сама допомога може
бути виплачена в розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом ,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розмірі на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень .

За вищевказаним Порядком ,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 27 грудня 2001 року
№ 1751( останні зміни були внесені 12.02.2014
року ) не встановлені обмеження щодо
звернення за виплатою передбаченого
відповідним законодавством розміру
допомоги та оскарження дій суб'єкта
владних повноважень щодо відмови в
виплаті допомоги в належному розмірі,
але такі умови перелічені в ст. 1 п.3,
17-24 Постанови , в статті 20 мається
перелік документів( відповідно до змін
від 30.09.2009 року за Постановою Кабінету
Міністрів України № 1026), який повинен
бути поданим для відповідного
перерахунку раніше призначеної
допомоги , і такий розмір може бути
перерахованим з місяця подання
отримувачем допомоги заяви - до
закінчення строку її призначення, та
передбачає подання всіх конкретно
перелічених в постанові документів.

Як вбачається з копії відповіді ,
надісланої позивачці 14.03.2014 року ( а.с.
12), відповідач пропонував позивачці
звернутися до нього з відповідним
пакетом документів , необхідних для
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у збільшеному розмірі - з
урахуванням доходів сім'ї. Як
вбачається з відзиву відповідача від
03.04.2014 року( а.с. 15), позивачка не
звернула уваги на пропозицію
відповідача та так і не подала
запропонованого пакету документів,
необхідного для перегляду або
призначення допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку у збільшеному розмірі по доходам,
як пропонувалася, тому що за ст. 19
Порядку , допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку в розмірі, що перевищує
мінімальний розмір, здійснюється
протягом шести місяців. Якщо особа,
якій призначена допомога , не
підтвердила право на отримання
допомоги у розмірі, що перевищує
мінімальний, допомога виплачується в
мінімальному розмірі .Позивачка
звернулася до суду без подання
відповідних доказів у справі про
незаконність дій відповідача , що за
їх відсутністю унеможливлює винесення
постанови про задоволення її позову.

Керуючись ст. ст. 2,5, 17, 18, 41,122 ч.5,
158-163,186 Кодексу адміністративного
судочинства України,Законом України
«Про державну допомогу сім'ям з дітьми»
від 21.11.1992 року № 2811-Х11( зі змінами та
доповненнями на час винесення
постанови), суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову гр. ОСОБА_1
повністю відмовити за його
безпідставністю на час розгляду
адміністративного позову.

Копію постанови направити сторонам у
справі.

Постанова суду може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду протягом 10 днів
зі дня отримання її копії через
Біловодський районний суд..

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого Кодексом
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
О.Д.Ткаченко.