Справа № 825/837/14
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/837/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Падій В.В.,

за участю секретаря
Кондратенко О.В.,

представника позивача
Льодового І.В.,

представника позивача
Корнєвої О.В.,

представника відповідача
Шевченко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про скасування
постанови,-

В С Т А Н О В И В:

05.03.2014 публічне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" (далі - ПАТ "Чернігівгаз")
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про скасування
постанови Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 27.02.2014
№4/264-п. Свої вимоги позивач обґрунтовує
тим, що посадовими особами Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Чернігівській області була
проведена планова перевірка
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності об'єкта
будівництва - «Газопостачання
зерносушарки ТЕ 2412 Е», с. Новий Шлях,
Козелецького району, Чернігівської
області. За наслідками перевірки було
складено акт перевірки дотримання
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил від 18.02.2014
№10-П, яким встановлено, що будівельні
роботи з газопостачання зерносушарки
ТЕ 2412 Е фактично виконані з 08 по 16
жовтня 2013 року, а декларація про
початок виконання будівельних робіт
зареєстрована в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області за №27 від
22.10.2013, тобто будівельні роботи на
об'єкті виконувались без реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Крім того,
відповідачем було винесено протокол
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 20.02.2014. На
підставі акту та протоколу Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області була
винесена постанова про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 27.02.2014
№4/264-п, якою ПАТ "Чернігівгаз" визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого пунктом 4 частини 2
статті 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності» та
накладено штраф в розмірі 109620 грн.
Вказану постанову про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності позивач
вважає такою, що підлягає скасуванню,
оскільки будівництво газопроводів не є
і не може бути об'єктом архітектури, а
відноситься до об'єктів
трубопровідного транспорту і на цей
вид діяльності не розповсюджується дія
Законів України «Про архітектурну
діяльність», «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
постанови Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 №466 «Деякі питання виконання
підготовчих і будівельних робіт».
Таким чином, ПАТ "Чернігівгаз" не
потрібно було отримувати документи
дозвільного характеру на виконання
будівельних робіт при будівництві
газопроводів, а саме: здійснювати
реєстрацію декларації про початок
виконання будівельних робіт.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
їх задовольнити, посилаючись на
обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував в повному обсязі та
зазначив, що постанова Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області про
накладення на ПАТ "Чернігівгаз" штрафу
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 27.02.2014
№4/264-п винесена відповідачем у межах та
у спосіб, передбачений чинним
законодавством України, оскільки
будівництво газопроводу є об'єктом
будівництва.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
сторін, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню повністю з
наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі
договору підряду від 16.09.2013 №24/13,
укладеного між замовником - ДП «Чайка»
та підрядником - ПАТ « Чернігівгаз»,
останнім були проведені роботи в
період з 08 по 16 жовтня 2014 року з
будівництва мереж системи
газопостачання зерносушарки, що
розташована за адресою: с. Новий Шлях,
Козелецький район, Чернігівська
область (а.с.65,66). Даний об'єкт за
складністю архітектурно-будівельного
рішення та (або) інженерного обладнання
належить до III категорії складності.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.10.2013 замовником - ДП «Чайка» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області була подана
декларація про початок виконання
будівельних робіт щодо об'єкта
будівництва - «Газопостачання
зерносушарки ТЕ 2412 Е», с. Новий Шлях,
Козелецького району, Чернігівської
області (а.с.56-57).

Вказана декларації була зареєстрована
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області 22.10.2013 за
№ЧГ27.

23.01.2014 начальником Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області
винесено наказ №21-ОД «Про проведення
планових перевірок в лютому 2014 року»,
яким, на виконання Плану перевірок
об'єктів будівництва на I-й квартал 2014
року, зобов'язано посадових осіб
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області провести у
період з 03.02.2014 по 14.02.2014 планову
перевірку за дотриманням
законодавства у сфері містобудування,
якості будівельних матеріалів,
державного ринкового нагляду та
контролю за будівництвом
автомобільних доріг, зокрема, щодо
об'єкта будівництва - «Газопостачання
зерносушарки ТЕ 2412 Е», с. Новий Шлях,
Козелецького району, Чернігівської
області (а.с.68-71).

Наказом начальника Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області від
14.02.2014 №60-ОД термін проведення вказаної
перевірки продовжено з 17.02.2014 по 21.02.2014
(а.с.72).

За результатами перевірки
відповідачем складено акт перевірки
№10-П, яким встановлено, що будівельні
роботи з газопостачання зерносушарки
ТЕ 2412 Е фактично виконані з 08 по 16
жовтня 2013 року, а декларація про
початок виконання будівельних робіт
зареєстрована в Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області 22.10.2013 за
№27, тобто будівельні роботи на
об'єкті виконувались без реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт (а.с.16-17).

20.02.2014 головним державним інспектором
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області складено
протокол про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності (а.с.18).

27.02.2014 першим заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області Лосем А.М., на
підставі акту перевірки та протоколу
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, винесена
постанова про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності №4/264-п, якою ПАТ
"Чернігівгаз" визнано винним у вчиненні
правопорушення, передбаченого пунктом
4 частини 2 статті 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності" та
накладено штраф в розмірі 109620 грн.
(а.с.19).

Вважаючи оскаржувану постанову такою,
що підлягає скасуванню ПАТ
"Чернігівгаз" звернулось до суду за
захистом охоронюваних законом прав та
інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, суд зважає на
наступне.

Законом, який встановлює правові та
організаційні основи містобудівної
діяльності і спрямований на
забезпечення сталого розвитку
територій з урахуванням державних,
громадських та приватних інтересів є
Закон України від 17.02.2011 №3038-VI
«Про регулювання містобудівної
діяльності» (далі - Закон №3038-VI).

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону
№3038-VI забудова територій здійснюється
шляхом розміщення об'єктів
будівництва.

Відповідно до частин 1,2 статті 36 Закону
№3038-VI право на виконання підготовчих
робіт (якщо вони не були виконані
раніше згідно з повідомленням або
зареєстрованою декларацією про
початок виконання підготовчих робіт) і
будівельних робіт на об'єктах, що
належать до I - III категорій складності,
підключення об'єкта будівництва до
інженерних мереж та споруд надається
замовнику та генеральному підряднику
чи підряднику (у разі якщо будівельні
роботи виконуються без залучення
субпідрядників) після реєстрації
декларації про початок виконання
будівельних робіт. Реєстрацію
декларації про початок виконання
будівельних робіт проводить орган
державного архітектурно-будівельного
контролю на безоплатній основі
протягом п'яти робочих днів з дня
надходження декларації. Виконувати
будівельні роботи, підключати об'єкт
будівництва до інженерних мереж та
споруд без реєстрації зазначеної
декларації забороняється.

Статтею 1 Закону України від 16
листопада 1992 року №2780-XII «Про основи
містобудування» (далі - Закон №2780-XI)
передбачено, що містобудування
(містобудівна діяльність) - це
цілеспрямована діяльність державних
органів, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, громадян, об'єднань
громадян по створенню та підтриманню
повноцінного життєвого середовища, яка
включає прогнозування розвитку
населених пунктів і територій,
планування, забудову та інше
використання територій, проектування,
будівництво об'єктів містобудування,
спорудження інших об'єктів,
реконструкцію історичних населених
пунктів при збереженні традиційного
характеру середовища, реставрацію та
реабілітацію об'єктів культурної
спадщини, створення інженерної та
транспортної інфраструктури.

Водночас, відносини в галузі
трубопровідного транспорту
регулюються Законом України «Про
трубопровідний транспорт» та іншими
нормативно-правовими актами України
(стаття 37 Закону України від 10.11.1994
№232/94-ВР «Про транспорт»).

У розумінні Закону України від 15.05.1996
№192/96-ВР «Про трубопровідний
транспорт» об'єкти трубопровідного
транспорту - це магістральні та
промислові трубопроводи, включаючи
наземні, надземні і підземні лінійні
частини трубопроводів, а також об'єкти
та споруди, основне і допоміжне
обладнання, що забезпечують безпечну
та надійну експлуатацію
трубопровідного транспорту.

Статтею 4 Закону №3038-VI передбачено, що
об'єктами будівництва є будинки,
будівлі, споруди будь-якого
призначення, їх комплекси, лінійні
об'єкти інженерно-транспортної
інфраструктури.

Відповідно до пункту 3.8 «Терміни та
визначення» ДБН А 2.2-3-2012 "Склад та зміст
проектної документації на
будівництво", затвердженого наказом
Міністра регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України 03.03.2012 №98
лінійний об'єкт інженерно -
транспортної інфраструктури - це
наземні або підземні лінійні об'єкти
для пересування людей, транспортних
засобів, вантажів, переміщення рідких
та газоподібних продуктів, передачі
електроенергії тощо.

З аналізу вищевказаних норм чинного
законодавства України вбачається, що
газопровід є об'єктом будівництва, а
посилання ПАТ "Чернігівгаз" на те, що
газопровід не є об'єктом будівництва,
не ґрунтується на вимогах чинного
законодавства України.

Аналогічна позиція була висловлена і
Верховним Судом України по справі
№ 21-216а13 за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю
«Об'єднання Транс-Континенталь» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Автономній Республіці Крим про
визнання дій протиправними та
скасування постанови.

Відповідно до частини 1 статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України.

Проте, судом встановлено, що
відповідачем було порушено, визначену
чинним законодавством України,
процедуру перевірки достовірності
даних, наведених у поданій замовником
будівництва - ДП «Чайка» декларації
про початок виконання будівельних
робіт, яка полягає в наступному.

Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

На виконання статті 41 Закону №3038-VI,
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 року №553 затверджений
Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
який визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності (далі -
Порядок №553).

Згідно пункту 1 Порядку №553 здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Порядку №553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.
Плановою перевіркою вважається
перевірка, що передбачена планом
роботи інспекції, який затверджується
керівником відповідної інспекції.

Пунктом 7 Порядку №553 встановлено, що
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції.

Підставами для проведення
позапланової перевірки, зокрема, є:
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів.

З налізу вищевказаної норми вбачається
обов'язок Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області протягом трьох
місяців з дня подання декларації про
початок виконання будівельних робіт
провести позапланову перевірку
достовірності даних, наведених у ній.

Як вбачається з копії декларації про
початок виконання будівельних робіт,
вона була подана замовником
будівництва - ДП «Чайка» до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області 17.10.2013
та 22.10.2013 зареєстрована Інспекцією за
№ЧГ27 (а.с.56-57).

Однак, в судовому засіданні було
встановлено, що жодних розпорядчих
документів на проведення позапланової
перевірки достовірності даних,
наведених у декларації про початок
виконання будівельних робіт
відповідачем не виносилось та
перевірка не проводилась.

Вказаний факт був підтверджений
представником відповідача в судовому
засіданні.

Крім того, відповідно до пунктів 8 -11
постанови Кабінету Міністрів України
від 13.04.2011 №466 «Деякі питання
підготовчих і будівельних робіт»
реєстрації декларації здійснюється з
дотриманням вимог Закону України «Про
дозвільну систему у сфері
господарської діяльності». Замовник
(його уповноважена особа) заповнює і
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення чи через електронну систему
здійснення декларативних процедур у
будівництві до Інспекції два
примірники декларації за формою згідно
з додатком 2. Замовник згідно із законом
відповідає за повноту та достовірність
даних, зазначених у поданій ним
декларації. Інспекція протягом п'яти
робочих днів з дня надходження
декларації перевіряє повноту даних,
зазначених у декларації, та вносить їх
до єдиного реєстру. У разі коли
декларація подана чи оформлена з
порушенням установлених вимог,
Інспекція повертає її замовнику з
обґрунтуванням причин повернення у
строк, передбачений для її реєстрації.

Згідно пункту 14 вказаної постанови
Кабінету Міністрів України, у разі
виявлення Інспекцією наведених у
декларації недостовірних даних
(встановлення факту, що на дату
реєстрації декларації інформація, яка
зазначалася в ній, не відповідала
дійсності, та/або виявлення
розбіжностей між даними, зазначеними у
декларації), які не є підставою вважати
об'єкт самочинним будівництвом
відповідно до статті 39-1 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", Інспекція письмово
повідомляє замовника протягом одного
робочого дня з дня такого виявлення.

За таких обставин, суд вважає, що
позивачем дійсно було допущено
порушення вимог частин 1 та 2 Закону
№3038-VI щодо виконання будівельних робіт
без реєстрації декларації про початок
виконання будівельних робіт.

В той же час законодавець чітко
визначив в пункті 7 Порядку №553
процедуру проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
декларації про початок виконання
будівельних робіт шляхом проведення
позапланової перевірки та визначив
строк проведення такої перевірки, що в
свою чергу виключає перевірку даного
питання в порядку проведення планової
перевірки.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставах, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Як передбачає частина 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд застосовує принцип верховенства
права з урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини.

Обов'язковою для застосування в
Україні є практика Європейського суду
з прав людини, яка статтею 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" визнана джерелом
права.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997
року, набула чинності для України 11.09.1997
року) "Кожен має право на ... розгляд його
справи упродовж розумного строку ...
судом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру...".

Вирішуючи питання стосовно
застосування частини 1 статті 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, суд бере до
уваги, що в рішенні Європейського суду
з прав людини по справі "Бендерський
проти України" (Заява № 22750/02§42) суд
нагадує, що відповідно до практики, яка
відображає принцип належного
здійснення правосуддя, судові рішення
мають в достатній мірі висвітлювати
мотиви, на яких вони базуються. Межі
такого обов'язку можуть різнитися
залежно від природи рішення та мають
оцінюватись в світлі обставин кожної
справи. Право може вважатися
ефективним, тільки якщо зауваження
сторін насправді "заслухані", тобто
належним чином вивчені судом.

За змістом частин 4, 5 статті 11 КАС
України суд повинен визначити характер
спірних правовідносин та зміст
правової вимоги, матеріальний закон,
який їх регулює, а також факти, що
підлягають встановленню і лежать в
основі вимог та заперечень, з'ясувати,
які є докази на підтвердження
зазначених фактів.

Відповідно до статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що відповідачем у спірних
правовідносинах були проігноровані
положення пункту 7 Порядку №533, що, в
свою чергу, свідчить про наявність
підстав для скасування постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Чернігівській області про накладання
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності №4/264-п від
27.02.2014 року.

При вирішенні даної справи судом були
враховані положення частини 3 статті 2,
частини 1 статті 11 та частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідач як суб'єкт владних
повноважень не довів правомірність
винесеної ним постанови.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Чернігівгаз" до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області про
скасування постанови, необхідно
задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 87
Кодексу адміністративного судочинства
України судові витрати складаються із
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи.

Правові засади справляння судового
збору, платників, об'єкти та розміри
ставок судового збору, порядок сплати,
звільнення від сплати та повернення
судового збору, визначає Закон України
від 08.07.2011 року №3674-VІ «Про судовий
збір» (далі - Закон №3674-VІ).

Відповідно статті 1 Закону №3674-VІ
судовий збір - це збір, що справляється
на всій території України за подання
заяв, скарг до суду, а також за видачу
судами документів і включається до
складу судових витрат.

Судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

Так, за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру встановлюється
ставка судового збору в розмірі 2
відсотка розміру майнових вимог, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати
(підпункт 1 пункту 3 частини 2 статті 4
Закону № 3674-VI).

Частиною 3 цієї ж статті, передбачено,
що під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до
задоволеної чи відхиленої частини
вимоги.

Оскільки, адміністративний позов
публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" задоволено повністю, то
стягненню з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Чернігівгаз" підлягає
судовий збір, сплачений позивачем при
поданні адміністративного позову, в
розмірі 219,24 грн.

Керуючись статтями 122, 158 - 163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Чернігівгаз" - задовольнити повністю

Скасувати постанову Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Чернігівській області про
накладання штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №4/264-п
від 27.02.2014 року.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Чернігівгаз"
(ідентифікаційний код 03358104) судовий
збір в розмірі 219 (двісті дев'ятнадцять)
грн. 24 коп.

Постанова суду може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду в порядок та
строки, передбачені статтями 185, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.В.
Падій