Справа № 826/2621/14
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2014 року справа №
Окружний адміністративний суд м.Києва
у складі судді Клименчук Н.М.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн»
доІнспекції з питань захисту прав
споживачів у Київській області про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування наказу,
скасування постанови про накладення
штрафних санкцій ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «САВ-Дістрибьюшн»
(надалі - ТОВ «САВ-Дістрибьюшн»,
позивач) звернулось до Окружного
адміністративного суду м.Києва з
позовом до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Київській області
(надалі - Інспекція, відповідач) про
визнання дій протиправними, визнання
протиправним та скасування наказу,
скасування постанови про накладення
Представником позивача в
обґрунтування позовних вимог
зазначено, що наказ Інспекції про
проведення позапланової перевірки
характеристик продукції торгівельного
об'єкту ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» є
протиправним та таким, що прийнятий за
відсутності законодавчо визначених
підстав для проведення позапланової
перевірки із питань, визначених як
предмет перевірки та складеному Акті.
Крім того, дії посадових з осіб
Інспекції щодо проведення перевірки
ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» з питань,
відображених в Акті перевірки, є
протиправними. Позапланова перевірка
проведена Інспекцією поза межами
предмету перевірки, з порушеннями норм
матеріального права, які регламентують
порядок проведення позапланових
перевірок суб'єктів господарської
діяльності контролюючими органами.
Прийнята за наслідками проведеної
перевірки товариства постанова є
протиправною, не обґрунтованою та
підлягає скасуванню.
Представником відповідача на
адресу суду подано письмові
заперечення проти позовних вимог. В
яких зазначено, що дії інспекції є
правомірними та такими, що були
направлені на забезпечення
відповідності продукції встановленим
вимогам, а також відсутності загроз
суспільним інтересам, у відповідності
з чинним законодавством та наданими
повноваженнями. А тому винесена
постанова про накладення штрафних
санкцій та рішення про вжиття
обмежувальних заходів є правомірними.

Враховуючи відсутність у необхідності
заслухати свідка чи експерта, суд
вважає за можливість здійснювати
розгляд справи в порядку письмового
провадження відповідно до ч.6 ст.128
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п.1, 3, 4 Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, затвердженого
Указом Президента України від 13.04.2011
№465/2011, - Державна інспекція України з
питань захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органам виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра економічного
розвитку і торгівлі України.

Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом ви конавчої влади
у сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів.

Основними завданнями
Держепоживінспекції України є
реалізація державної політики у сферах
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів і рекламу в цій сфері,
державного ринкового нагляду,
державного нагляду за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Держспоживінспекція України
відповідно до покладених на неї
завдань здійснює державний контроль за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, здійснює у межах
своєї компетенції контроль за
додержанням законодавства про рекламу,
здійснює державний ринковий нагляд у
межах сфери своєї відповідальності,
здійснює у межах своєї компетенції
державний нагляд за додержанням
технічних регламентів, стандартів,
норм і правил.

Законом України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» від 02.12.2010 №2735-VI (надалі -
Закон №2735-VI) визначено, що Закон
встановлює правові та організаційні
засади здійснення державного
ринкового нагляду і контролю
нехарчової продукції.

Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закону України №2735-VI
передбачено, що метою здійснення
ринкового нагляду органи ринкового
нагляду в межах сфер їх
відповідальності проводять перевірки
характеристик продукції, в тому числі
відбирають зразки продукції та
забезпечують проведення їх експертизи
(випробування).

Згідно ч.3 ст.23 №2735-VI органи ринкового
нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї про дукції, а
позапланові. - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції.

Відповідно до ч.1 ст.23 Закону №2735-VI
органи ринкового нагляду проводять
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів: планові - згідно із
секторальними планами ринкового
нагляду; позапланові, зокрема, за
зверненнями споживачів (користувачів)
відповідної продукції, а також органів
виконавчої влади, виконавчих органів
місцевих рад, правоохоронних органів,
громадських ор ганізацій споживачів
(об'єднань споживачів), у яких міститься
інформація про розповсю дження
продукції, що завдала шкоди суспільним
інтересам чи має недоліки, що можуть
завдати такої шкоди, і відсутня
інформація, за якою виробника такої
продукції може бути ідентифіковано,
але міститься інформація, за якою може
бути встановлено розповсю джувача, у
якого було придбано (виявлено) таку
продукцію.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» від 05.04.2007 №877-V (надалі -
Закон №877-V) підставами для
здійснення позапланових заходів є
звернення фізичних та юридичних осіб
про порушення суб'єктом господарювання
вимог законодавства. Позаплановий
захід у цьому разі здійснюється тільки
за наявності згоди центрального органу
виконавчої влади на його проведення.

Статтею 7 Закону №877-V для здійснення
планового або позапланового за ходу
орган державного нагляду (контролю)
видає наказ, який має містити
найменування су б'єкта господарювання,
щодо якого буде здійснюватися захід, та
предмет перевірки.

На підставі наказу оформляється
посвідчення (направлення) на
проведення заходу, яке підписується
керівником або заступником керівника
органу державного нагляду (контролю)
(із зазначенням прізвища, ім'я та по
батькові) і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на
проведення заходу, зокрема,
зазначаються номер і дата наказу, на
виконання якого здійснюється захід.

Перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і подати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
(направлення).

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності ст.24 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції», ст.6 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» на підставі
звернення народного депутата України
ОСОБА_1 від 11.10.2013 № 216-к щодо продажу
контрафактної та не сертифікованої
продукції у торговельній мережі
магазинів побутової техніки
«Фокстрот», листа-згоди
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
№5090-2-7/6 щодо проведення поза планових
заходів, на виконання наказу керівника
Інспекції від 07.11.2013 №252 про проведення
позапланових заходів, на підставі
направлення про проведення перевірки
від 11.11.2013 №145 спеціалістами Інспекції
проведено позапланову перевірку
характеристик продукції у ма газині
побутової техніки «Фокстрот» ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» за адресою: Київська
область, м. Біла Церква, вул. Ярослава
Мудрого, 40.

Перевірку проведено у присутності
керуючого магазином ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» ОСОБА_2, що, в свою
чергу, вказує на те, що у Інспекції були
правові підстави для проведення
позапланової перевірки діяльності
товариства.

Перед початком позапланової перевірки
спеціалістами Інспекції, в порядку ст.6
Закону №877-V, керуючому магазином ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» ОСОБА_2 пред'явлено
направлення про проведення перевірки
від 07.11.2013 №145 та службові посвідчення,
що засвідчують посади осіб, надано
примірник направлення про проведення
перевірки від 07.11.2013 №145, а також, як
стверджував відповідач, копію
звернення народного депутата України
ОСОБА_1 від 11.10.2013 №216-к та листа-згоди
Держспоживінспекції України від 05.11.2013
№5090-2-7/6 щодо проведення позапланових
заходів.

Також представником відповідача
зазначено, що перед початком перевірки
керуючому магазину ТОВ
«САВ-Дістрибьюшн» ОСОБА_2,
спеціалістами Інспекції роз'яснено про
мету та порядок перевірки, у зв'язку з
чим позивачем було допущено
спеціалістів Інспекції до проведення
перевірки.

Представник позивача наголошував про
відсутність у зверненні народного
депутата України Бой ка В.Б. від 11.10.2013
№216-к питань, розгляд яких відноситься
до компетенції Інспекції.

Зі змісту звернення народного депутата
України ОСОБА_1 вбачається, що воно
стосується продажу у торговельній
мережі магазинів побутової техніки
«Фокстрот» контрафактної та не
сертифікованої продукції та ризику,
який така продукція може становити для
споживачів.

Згідно ст.3 Закону №877-V державний
нагляд (контроль) здійснюється за
принципами: пріоритетності безпеки у
питаннях життя і здоров'я людини,
функціонування і розвитку суспільства,
середовища проживання і
життєдіяльності перед будь-якими
іншими інтересами і цілями у сфері
господарської діяльності.

Відповідно до ст.1 Закону №2735-VI
державний ринковий нагляд - це
діяльність органів ринкового нагляду з
метою забезпечення відповідності
продукції встановленим вимогам, а
також забезпечення відсутності загроз
суспільним інтересам. Встановлені
вимоги - це вимоги щодо нехарчової
продукції та її обігу на ринку України,
встановлені технічними регламентами.

частиною 1 ст.1 Закону України «Про
підтвердження відповідності» від
17.05.2001 №2406-111 (надалі - Закон « 2406-111)
визначено поняття сертифікату
відповідності, як документу, який
підтверджує, що продукція, системи
якості, системи управління якістю,
системи екологічного управління,
персонал відповідав встановленим
вимогам конкретного стандарту чи
іншого нормативного документа,
визначеного законодавством.

Також, вказаною нормою визначено
поняття декларації про відповідність,
як документально оформленої в
установленому порядку заяви виробника,
де дається гарантія відповідності
продукції вимогам, встановленим
законодавством, в тому числі і вимогам
щодо безпеки продукції.

Таким чином, відповідно до звернення
народного депутата України ОСОБА_1 від
11.10.2013, на вимогу Генерального
прокурора України, предметом перевірки
в магазині позивача є саме
електропобутові товари щодо
відповідності їх вимогам технічних
регламентів, зокрема стосовно їх
безпеки для споживачів і наявності на
вказану продукцію декларації про
відповідність, що є обов'язковим
відповідно до положень: «Технічного
регламенту з електромагнітної
сумісності обладнання», затверджено го
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.07.2009 №785; «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.10.2009
№1149; «Технічного регламенту
радіообладнання і телекомунікаційного
кінцевого (термінального) обладнання»,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 24.06.2009 № 679.

Отже, на підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що доводи
представника позивача про відсутність
у зверненні народного депутата України
ОСОБА_1 питань, розгляд яких
відноситься до компетенції Інспекції,
є необґрунтованими.

Доводи позивача, що звернення депутата
не є підставою для проведення
позапланових заходів, оскільки
положення ст.6 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» не визначають таких
підстав, вважає необґрунтованими,
оскільки зазначення ОСОБА_1 свого
статусу як народного депутата не
уможливлює проведення позапланової
перевірки і не нівелює поняття
звернення, як такого. Звернення
народного депутата ОСОБА_1 направлено
до Генерального прокурора України, а
перевірка відповідачем проведена на
підставі вимог Генерального прокурора
України за згодою центрального органу.

Щодо встановлених порушень, суд
звертає увагу на те, що перевіркою
електропобутових товарів у магазині
«Фокстрот» ТОВ «САВ-Дістрибьюшн» за
адресою: Київська область, м. Біла
Церква, вул. Ярослава Мудрого, 40,
спеціалістами Інспекції встановлено
порушення:

- пункту 19 «Технічного регламенту з
електромагнітної сумісності
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 29.07.2000
№785 (надалі - Технічний регламент № 785),
пунктів 7, 10 «Технічного регламенту
низьковольтного електричного
обладнання», затвердженого постановою
Кабінету мікстів України від 29.10.2009 №1149
(надалі - Технічний регламент №1149), а
саме розповсюдження побутової техніки
та апаратури на якій відсутній
національний знак відповідності, що
відображена в позиціях 1-4 Акту
перевірки характеристик продукції від
11.11.2013 №000106.

За результатами перевірки
спеціалістами Інспекції складено Акт
перевірки характеристик продукції від
11.11.2013 №000106, Протокол № 000087 про
виявлене (і) порушення вимог ст.44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» та
ст.15 Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції».

Матеріали перевірки, зокрема, Акт № 000106
містить детальну інформацію щодо
продукції, що не відповідає вимогам
технічних регламентів та встановлених
порушень.

Відповідно ч.5 ст.44 Закону №2735-VI
відповідальність за порушення інших
вимог цього Закону визначається згідно
з законом.

Справи про накладення штрафів за
порушення, визначені цією статтею,
розглядаються керівниками органів
ринкового нагляду або заступниками
таких керівників у межах їх
компетенції. Суми штрафів, що
накладаються органами ринкового
нагляду, перераховуються до Державного
бюджету України.

Про вчинення порушень, зазначених у цій
статті, посадовими особами органів
ринкового нагляду, що виявили
правопорушення, складається протокол,
який разом із поясненнями керівника,
іншої відповідальної посадової особи
та документами, що стосуються справи,
передається посадовим особам,
уповноваженим розглядати такі справи.

Керівник чи заступник керівника органу
ринкового нагляду розглядає справу
протягом 15 днів з дня отримання
відповідних документів.

Рішення керівника чи заступника
керівника органу ринкового нагляду про
накладення штрафу оформляється
постановою.

Суб'єкт господарювання має сплатити
штраф у п'ятнадцятиденний строк з дня
отримання постанови про його
накладення.

В зв'язку з чим, 26.11.2013 заступником
начальника Інспекції прийнято
постанову про накладення штрафних
санкцій № 000091, якою до позивача
застосовано штраф в розмірі 4250,00грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
нарахування суми штрафу за Постановою
№000091 здійснено відповідно до п.1 ч. 3
ст.44 Закону №2735-VI.

Згідно п.1 ч.3 ст.44 Закону №2735-VI до
розповсюджувача продукції
застосовуються штрафні санкції у разі
розповсюдження продукції, на якій
відсутній Національний знак
відповідності, якщо його нанесення на
продукцію передбачено технічним
регламентом на відповідний вид
продукції, - у розмірі від 150 до 250
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від 200 до 350
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до п.5 Підрозділу 1 Розділу XX
(Перехідні положення) Податкового
Кодексу України: «Якщо норми інших
законів містять посилання на
неоподатковуваний мінімум до ходів
громадян, то для цілей їх застосування
використовується сума в розмірі 17
гривень, крім норм адміністративного
та кримінального законодавства в
частині кваліфікації адміністративних
або кримінальних правопорушень, для
яких сума неоподатковуваного мінімуму
встанов люється на рівні податкової
соціальної пільги, визначеної
підпунктом 169.1.1 пункту 169. і статті 169
розділу IV цього Кодексу для
відповідного року».

У відповідності з вищезазначеними
положеннями, при розгляді матеріалів
справи, заступником начальника
Інспекції прийнято рішення про
застосування до позивача штрафу в
розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян (Розрахунок суми
штрафу за Постановою №000091
(2500НМДГ*17грн.) = 4250,00грн.).

Таким чином, суд приходить до висновку,
що при розгляді справи та винесені
Постанови №000091 відповідач керувався
Законом України Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Також, суд не вважає обґрунтованими
твердження позивача щодо
невідповідності встановлених
Інспекцією порушень, оскільки
продукція, яка відображена в п.1-4 Акті
№000106 досліджувалась спеціалістами
Інспекції із оглядом її супровідних
документів та упакування, в свою чергу
висновки Інспекції вважає об'єктивними
та обґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно п.19 Технічного регламенту №785,
національний знак відповідності
наносять на апаратуру або на табличку з
її технічними даними згідно з
правилами застосування національного
знака відповідності, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 29.11.2001 №1599.

У разі коли його нанесення на апаратуру
неможливе або невиправдане через її
констру кцію, національний знак
відповідності повинен бути нанесеним
на пакування, якщо таке наявне, та на
супровідні документи.

Згідно п.7, 10 Технічною регламенту № 1149,
перед введенням в обіг на
електрообладнання повинен бути
нанесений національний знак
відповідності, який підтверджує
відповідність електрообладнання
вимогам цього Технічного регламенту,
включаючи виконання процедури оцінки
відповідності (внутрішній контроль
виробництва) згідно з додатком 3 до
цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності має
відповідати вимогам, наведеним у
додатку 4 до цього Технічного
регламенту. Національний знак
відповідності наноситься виробником
чи уповноваженим представником
виготовлювача продукції в Україні на
кожний виріб електрообла днання або,
якщо це неможливо, на пакування,
інструкцію або документ, в якому
визначені га рантійні зобов'язання, у
спосіб, що забезпечує його видимість,
розбірливість та незмивність.

Отже, враховуючи викладене, доводи
представника позивача не спростовують
встановлені перевіркою факту та
обставини.

Щодо вимоги про скасування
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 26.11.2013 №000074,
яким позивача зобов'язано привести
продукції (відображена в позиціях 1-4
Акту №000106) у відповідність до
встановлених вимог, суд звертає увагу
на те, що 27.12.2013 Інспекцією відповідно
до ст.ст.33, 34 Закону №2735-VI, прийнято
рішення №000028 про внесення змін до
рішення чи скасування рішення, яким
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 26.11.2013 №000074
скасовано.

Підставою прийняття Інспекцією
рішення №000028 є виконання позивачем
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 26.11.2013 №000074.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є такими, що
не підлягають задоволенню.

Статтею 19 Конституції України, органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
законами України.

Відповідно до ст.9 Кодексу
адміністративного судочинства України
(надалі - КАС України) визначено, що суд
при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові особи і службові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно із ч.1 ст.11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Керуючись ст.ст.2, 6, 9, 11, 69, 70, 71, 183-6, 158-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

П О С Т
А Н О В И В:

у задоволенні адміністративного
позову відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили в
порядку передбаченому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в апеляційному
порядку повністю або частково за
правилами, встановленими ст. ст. 185-187
КАС України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
Н.М. Клименчук