Справа № 826/4439/14
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без
04 квітня 2014 року м. Київ
№ 826/4439/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Маруліна Л.О.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами в
адміністративній справі
за позовомОСОБА_1 доСвятошинської
районної в м. Києві державної
адміністрації про стягнення грошової
ОСОБА_1 звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
адміністративним позовом до
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації про стягнення
вихідної грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів,
передбаченої статтею 37 Закону України
«Про державну службу».
Відповідно до пункту 5, пункту 6 частини
першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними) та чи немає інших підстав
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду або відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
Згідно частини першої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
Відповідно до частини 3 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до суду у справах
щодо прийняття громадян на публічну
службу, її проходження, звільнення з
публічної служби встановлюється
Відповідно до п. 15 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
публічна служба - діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.
Статтею 1 Закону України від 16.12.1993 р. №
3723-XII «Про державну службу» державна
служба в Україні - це професійна
діяльність осіб, які займають посади в
державних органах та їх апараті щодо
практичного виконання завдань і
функцій держави та одержують заробітну
плату за рахунок державних коштів. Ці
особи є державними службовцями і мають
відповідні службові повноваження.
Так, предметом позовних є стягнення
вихідної грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів,
передбаченої статтею 37 Закону України
«Про державну службу». Як видно з
позовної заяви та доданих до неї
матеріалів, ОСОБА_1 працював на посаді
Першого заступника Голови
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації відповідно до
розпорядження від 01.11.2011 р. На підставі
розпорядження Святошинської районної
в м. Києві державної адміністрації від
14.05.2013 р. № 182-к позивача звільнено
згідно зі ст. 10 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації».
Таким чином, за висновком суду, спірні
правовідносини стосуються проходження
позивачем та звільнення його з
публічної служби в розумінні пункту 15
частини 1 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства
Згідно зі статтею 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Для звернення до суду у
справах щодо прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби
встановлюється місячний строк (частина
Крім того, суд зауважує, що згідно
правової позиції Верховного Суду
України щодо застосування
спеціального законодавства у
відносинах публічної служби,
викладеної в рішенні Верховного Суду
України - Постанові колегії суддів
Судової палати в адміністративних
справах Верховного Суду України від 13
березня 2007 р. № 21-1627во06 (номер в Єдиному
державному реєстрі судових рішень 580887),
наявність спеціальних законів не
виключає можливості застосування до
правовідносин, пов'язаних із
проходженням громадянами публічної
служби та її припиненням, окремих норм
трудового законодавства у випадках,
передбачених спеціальними законами.
В даному випадку, Кодекс
адміністративного судочинства України
не передбачає застосування норм
трудового законодавства при вирішенні
питання строку звернення до суду із
позовом, а визначає місячний строк
звернення із позовом до суду у
відносинах публічної служби.
Як зазначено позивачем у позовній
заяві, що будучи звільненим 14.05.2013 року
з посади державного службовця, він
фактично вийшов на пенсію. Трудову
книжку не отримував, що підтверджує ту
обставину, що він трудовою діяльністю
Також зауважує, що при поновленні
процесуального строку звернення до
адміністративного суду суд має взяти
до уваги те, що позивач перебував у
судовому процесі щодо поновлення на
роботі. У разі задоволення заяви про
поновлення на роботі, як зазначає
позивач, не стояло б питання виплати
вихідної грошової допомоги. Як доказ,
надає копії позовної заяви та рішення
судів.
З наданих матеріалів судом
встановлено, що відповідно до копії
позовної заяви про поновлення на
роботі, останню подано до Окружного
адміністративного суду міста Києва 13
Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.08.2013 р., яку залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2013 р., в
адміністративній справі №826/9244/13-а в
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 до Святошинської районної в м.
Києві державної адміністрації про
скасування розпорядження
Святошинської районної у м. Києві
державної адміністрації №182-К від
14.05.2013 року про звільнення ОСОБА_1,
першого заступника голови
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації з займаної
посади 14.05.2013 року, відповідно до статті
10 Закону України "Про місцеві державні
адміністрації" у зв'язку з призначенням
голови Святошинської районної в місті
Києві державної адміністрації,
поновлення ОСОБА_1 на роботі у
Святошинській районній в м. Києві
державній адміністрації на посаді
першого заступника голови
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації, стягнення зі
Святошинської районної в місті Києві
державної адміністрації на користь
позивача середнього заробітку за час
вимушеного прогулу з 14 травня 2013 року
до дня поновлення на роботі, стягнення
зі Святошинської районної в місті
Києві державної адміністрації на
користь ОСОБА_1 моральної шкоди в
розмірі 3000 (три) тисячі гривень
відмовлено в повному обсязі.
Як зазначено в ухвалі Київського
апеляційного адміністративного суду
від 21.11.2013 року, ухвала набирає законної
сили з моменту проголошення та може
бути оскаржена протягом двадцяти днів
із дня складання у повному обсязі,
тобто з 26 листопада 2013 року, як
Одночасно, суд звертає увагу, що в
позовній заяві від 13 червня 2013 року
позивачем зазначено, що ним 14 травня 2013
року подано заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням з 14.05.2013 року
у зв'язку з виходом на пенсію за віком.
З огляду на наведене, суд вважає, що
позивач знав або повинен був дізнатись
про порушення своїх прав, інтересів ще
у травні 2013 р. при прийнятті
зазначеного розпорядження, оскільки за
заявою від 14.05.2013 року при звільненні
мав би отримати вихідну грошову
допомогу в розмірі 10 місячних
посадових окладів, передбачено статтею
37 Закону України «Про державну службу».
Одночасно, суд бере до уваги, що
відповідно до даних комп'ютерної
програми «Діловодство
спеціалізованого суду» позивачу
ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25.03.2014 р. у
адміністративній справі №826/3721/14
позовну заяву з аналогічними вимогами
залишено без розгляду в зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.
Однак, позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом лише 03 квітня
Таким чином, позивачем пропущено
місячний строк звернення до суду.
В позовній заяві позивачем заявлено
клопотання на підставі ст. 102 Кодексу
адміністративного судочинства України
про поновлення строку подачі позовної
Проте, відповідно до частини четвертої
ст. 102 КАС України правила даної статті
не поширюються на строки звернення до
адміністративного суду.
Отже, підстави для задоволення
клопотання позивача щодо поновлення
строку звернення до суду з даним
адміністративним позовом відсутні.
Статтею 100 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Позивачем, як зазначалось, вказано, що
він перебував в процесі оскарження
свого звільнення і у разі задоволення
заяви про поновлення на роботі не
стояло б питання виплати вихідної
грошової допомоги. Суд вважає, що
позивачем визначено перебування в
процесі оскарження як причину пропуску
строку звернення до суду.

Проте, як судом вже встановлено, що в
позовній заяві від 13 червня 2013 року
позивачем зазначено, що ним 14 травня 2013
року подано заяву про звільнення з
роботи за власним бажанням з 14.05.2013 року
у зв'язку з виходом на пенсію за віком,
задоволення якої зумовило б виплату
вихідну грошову допомогу в розмірі 10
місячних посадових окладів,
передбачено статтею 37 Закону України
«Про державну службу».

Крім того, на третій сторінці
адміністративного позову від 13 червня
2013 року в третьому та четвертому абзаці
позивач в обґрунтування необхідності
поновити його, зазначає: «Прошу суд
звернути увагу на те, що формулювання
причин мого звільнення з роботи має
велике правове значення, оскільки у
випадку звільнення з роботи державного
службовця (моя посада підпадала під
такий перелік) у зв'язку із виходом на
пенсію, він має право на отримання
вихідної допомоги.

Незаконне розпорядження про моє
звільнення з боку відповідача не надає
мені права вирішувати в подальшому
питання щодо отримання вказаної
допомоги, яку я заслужив, враховуючи
мій стаж роботи та інші обставини»
(цитата з позовної заяви від 13.06.2013 р.).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.08.2013 р., яку залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2013 р., в
адміністративній справі №826/9244/13-а на
третій сторінці дано оцінку
обставинам, на які посилається позивач
щодо звільнення за заявою від 14.05.2013
року.

Крім того, суд вважає, що стягнення
вихідної грошової допомоги в розмірі 10
місячних посадових окладів,
передбаченої статтею 37 Закону України
«Про державну службу» є похідним від
підстав звільнення.

Оскільки Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.08.2013 р., яку залишено без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.11.2013 р., в
адміністративній справі №826/9244/13-а,
встановлено, що звільнення позивача
відбулось відповідно до вимог чинного
законодавства із застосуванням
спеціальних норм права, а саме, згідно
зі статтею 10 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації», у
зв'язку з призначенням голови
Святошинської районної місті Києві
державної адміністрації, що не
передбачає виплати вихідної допомоги,
то суд фактично вирішив питання права
позивача на отримання вихідної
грошової допомоги в розмірі 10 місячних
посадових окладів, передбаченої
статтею 37 Закону України «Про державну
службу».

За таких обставин суд приходить до
висновку про те, що позивачем пропущено
встановлений частиною третьою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України місячний строк звернення до
суду, й підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними судом не встановлено.

Відповідно до частини другої ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України позовна заява може бути
залишена без розгляду як на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
без проведення судового засідання, так
і в ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Згідно частини третьої статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, позовна заява якої
залишена без розгляду, після усунення
підстав, з яких заява була залишена без
розгляду, має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без розгляду
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації про стягнення
вихідної грошової допомоги у розмірі 10
місячних посадових окладів,
передбаченої статтею 37 Закону України
«Про державну службу».

Роз'яснити, що залишення
адміністративного позову без розгляду
з підстав пропущення строку звернення
до адміністративного суду на стадії
вирішення питання про відкриття
провадження в адміністративній справі
не позбавляє позивача права на
звернення до адміністративного суду з
аналогічними позовними вимогами.

Ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили відповідно до статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України та може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції в порядку та
строки, встановлені статтями 185-187 цього
Кодексу шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги з
одночасним надсиланням копії
апеляційної скарги до суду апеляційної
інстанції протягом п'яти днів з дня
проголошення ухвали. Якщо ухвалу було
постановлено в письмовому провадженні,
або проголошено в судовому засіданні
вступну та резолютивну частини ухвали,
або без виклику особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Л.О. Маруліна