Справа № 812/2006/14
Суддя: О.П. Островська
Дата ухвалення: 2014-04-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні доказів

14 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/2006/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Островської О.П.,

при секретарі - Тельдековій Н.В.,

за участю:

представника позивача: Захарової Т.І.,

представника відповідача: Струкова
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву Луганського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів про забезпечення доказів по
справі за адміністративним позовом
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробниче
підприємство «Бумер» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені в сумі 16465,80 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2014 року на адресу Луганського
окружного адміністративного суду
надійшла заява Луганського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів про забезпечення доказів по
справі за адміністративним позовом
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробниче
підприємство «Бумер» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені в сумі 16465,80 грн.

В обґрунтування заяви заявник
зазначив, що Луганським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів 11.12.2013 року був відправлений
запит №01-06/2646-03 до Старобільського
районного центру зайнятості щодо
інформації надання протягом 2012 року
звітності за ф. 3-ПН Товариством з
обмеженою відповідальністю Виробниче
підприємство «Бумер» із інформацією
про вільні робочі місця, на яких може
використовуватися праця інвалідів.
Лист Старобільського районного центру
зайнятості від 20.12.2013 року №28/4-2976
надійшов 24.12.2013 року на адресу Фонду, з
якого вбачається, що Товариством з
обмеженою відповідальністю Виробниче
підприємство «Бумер» не щомісячно
надавалися звіти до центру зайнятості,
а саме не надавалися звіти за лютий,
березень, липень, листопад та грудень
2012 року , що є порушенням вимог ст. 20
Закону України «Про зайнятість
населення».

Відповідачем у судовому засіданні, яке
відбулося 09 квітня 2014 року, було
залучено до матеріалів справи копії ф.
№3 - ПН «Звіту про наявність вакансій»
за лютий, березень, липень, листопад та
грудень 2012 року.

Вищезазначене свідчить про
розбіжність інформації, наданої
Старобільським районним центром
зайнятості, позивачу та відповідачу зі
справи №812/2006/14.

На підставі викладеного заявник
просить витребувати зі
Старобільського районного центру
зайнятості відомості щодо факту
надання звітності про наявність
вакансій за формою №3-ПН за 2012 року ТОВ
ВП «Бумер» шляхом направлення судового
запиту.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала заяву, надала
пояснення, аналогічні викладеним у
заяві та просила суд витребувати зі
Старобільського районного центру
зайнятості відомості щодо факту
надання звітності про наявність
вакансій за формою №3-ПН за 2012 року ТОВ
ВП «Бумер» шляхом направлення судового
запиту.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення заяви про
забезпечення доказів заперечував.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
розглянувши заяву з урахуванням
наданих сторонами доказів, оцінивши їх
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає викладені в
заяві вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з огляду на слідуюче.

Згідно статті 73 Кодексу
адміністративного судочинства України
особи, які беруть участь у справі та
обґрунтовано вважають, що надання
подібних доказів стане згодом
неможливим або ускладненим, мають
право просити суд забезпечити ці
докази.

Згідно зі ст. 74 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд забезпечує докази допитом свідків,
призначенням експертизи,
витребуванням та оглядом письмових або
речових доказів, у тому числі за місцем
їх знаходження.

Відповідно до частини першої статті 75
Кодексу адміністративного судочинства
України у заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що надання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази, або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Таким чином, забезпечення доказів
доцільне та можливе лише за умови
існування обставин, які б свідчили про
те, що надання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим.

Саме ці обставини зумовлюють
необхідність забезпечення доказів, для
того щоб вони змогли бути використані
для з'ясування обставин у справі.
Неможливість надання (одержання)
доказу може бути пов'язана з його
майбутнім знищенням, псуванням, тощо, а
ускладнення у наданні доказу може бути
зумовлене обставинами, які
вимагатимуть додаткових зусиль,
витрати часу та коштів.

Однак у поданій заяві не вказано та в
судовому засіданні представником
заявника не наведено обставин, які
свідчать про те, що надання
витребовуваних доказів стане згодом
неможливим або ускладненим.

Крім того, зазначений позивачем спосіб
забезпечення доказів не передбачений
статтею 74 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення заяви про забезпечення
доказів.

Керуючись частиною 1 статті 73, статтями
74, 75, 165 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Луганського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів про забезпечення доказів по
справі за адміністративним позовом
Луганського обласного відділення
Фонду соціального захисту інвалідів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробниче
підприємство «Бумер» про стягнення
адміністративно - господарських
санкцій та пені в сумі 16465,80 грн. -
залишити без задоволення.

Ухвала про відмову в забезпеченні
доказів може бути оскаржена особою, яка
звернулася із заявою про забезпечення
доказів. Ухвала суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
ухвала, якщо її не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Донецького апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали.
Якщо ухвалу було постановлено у
письмовому провадженні або без виклику
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії ухвали суду
безпосередньо в суді, то п'ятиденний
строк на апеляційне оскарження ухвали
суду обчислюється з наступного дня
після закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії ухвали
суду.

Суддя О.П. Островська