Справа № 2-а-4892/11
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/53490/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії за касаційною
скаргою Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області на постанову Апеляційного суду
Луганської області від 04 липня 2010 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року позивач звернувся в
суд із позовом до Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області про визнання бездіяльності
неправомірною, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії.

Постановою Жовтневого районного суду
.м. Луганська віл 20 квітня 2010 року позов
задоволено частково.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції, відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Постановою Апеляційного суду
Луганської області від 04 липня 2010 року
апеляційну скаргу відповідача
задоволено частково, постанову суду
першої інстанції скасовано та ухвалено
нову постанову, якою позов задоволено
частково. Зобов»язано відповідача
провести перерахунок та виплату
підвищення пенсії позивачу як учаснику
бойових дій у розмірі 150 % мінімальної
пенсії за віком, виходячи з розміру,
визначеного ч. 1 статті 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», починаючи з 01
січня 2005 року по 28 квітня 2006 року. В
решті частини позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся із касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України,
в якій просить скасувати судове
рішення, ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Зі справи вбачається та вірно
встановлено судом, що позивач
пенсіонером Міністерства оборони
України і має статус учасника бойових
дій. З 1999 року позивачу призначено
пенсію па підставі Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» з урахуванням надбавки за
участь у бойових діях, розмір якої був
визначений постановою Кабінету
Міністрів України від 03 січня 2002 року №
1 «Про підвищення розмірів пенсій та
інших соціальних виплат окремим
категоріям пенсіонерів, фінансування
яких здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету».

Відповідно до ст.. 15 Закону України «Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб» від 09 квітня 1992 року
№2262-ХІІ (в редакції, чинній на момент
існування спірних правовідносин)
особам офіцерського складу,
прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам, які мають право на
пенсію за цим Законом, які с ветеранами
війни, та особам, на яких поширюється
чинність Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту, пенсії за вислугу
років підвищуються в таких розмірах: на
400 % мінімальної пенсії за віком -
інвалідам війни 1 групи; на 350 % -
мінімальної пенсії за віком - інвалідам
війни 2 групи; на 200 % мінімальної пенсії
за віком - інвалідам війни 3 групи; на 150 %
мінімальної пенсії за віком - учасникам
бойових дій, членам сімей, зазначеним у
пункті 1 ст. 10 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», а також дружинам
(чоловікам) померлих інвалідів Великої
Вітчизняної війни, які не одружилися
вдруге.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими частиною першою ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка набрала чинності 12
січня 2005 року.

Зокрема, відповідно до ч.1 зазначеної
вище норми закону, мінімальний розмір
пенсії за віком за наявності у
чоловіків 25, а у жінок - 20 років
страхового стажу встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи
рішення, вірно вказав на те, що редакція
частини 1 ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» набрала чинності лише 12
січня 2005 року, тому її положення не
можуть застосовуватись до
правовідносин, що виникли до цієї дати.

З 01 січня 2007 року функції з призначення,
виплати та перерахунку пенсій,
передбачених Законом № 2262-ХІІ,
передано територіальним органам
Пенсійного фонду України, тому саме на
ГУ ПФУ в Луганській області з 01 січня 2007
року покладено обов'язок по
нарахуванні та виплаті зазначеного
підвищення пенсії.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Ухвалюючи рішення, суд апеляційної
інстанції правильно зазначив про те, що
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням судового рішення про
часткове задоволення позовних вимог,
оскільки позивач має право на
підвищення пенсії за вислугу років як
учасника бойових дій на 150 % мінімальної
пенсії за віком з 01 січня ' 2005 року по 28
квітня 2006 року.

З огляду на викладене, постанова суду
апеляційної інстанції відповідає
обставинам справи наданим доказам та
нормам процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Головного управління
Пенсійного фонду України в Луганській
області залишити без задоволення,
постанову Апеляційного суду
Луганської області від 04 липня 2010 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді