Справа № 816/7426/13-а
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.Справа № 816/7426/13-а

Колегія суддів Харківського
апеляційного адміністративного суду у
складі

Головуючого судді: Подобайло З.Г.

Суддів: Григорова А.М. , Макаренко Я.М.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Державної екологічної
інспекції у Полтавській області на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014р.
по справі № 816/7426/13-а

за позовом Державної екологічної
інспекції у Полтавській області

до Селянського фермерського
господарства "Ліс"

про застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИЛА:

Державна екологічна інспекція в
Полтавській області звернулася до
Полтавського окружного
адміністративного суду з позовною
заявою до Селянського фермерського
господарства "Ліс" про застосування
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю): а саме: тимчасово
заборонити (зупинити) діяльність в
частині використання ремонтної
майстерні, обладнання олійниці: прес
вижимання олії ПМ-450, жаровні,
насіннєрушка-сепаратор, вальцевий
станок, котел паровий, норія, котлів
марки Вісман (тип 132НА), термомонту (тип
ТККЗ-70), що знаходяться в
адміністративно побутовому приміщенні
за адресою с. Григоро-Бригадирівка,
Кобеляцького району, Полтавської
області до отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2014
року у задоволенні адміністративного
позову Державної екологічної
інспекції в Полтавській області
відмовлено.

Державна екологічна інспекція в
Полтавській області, не погодившись з
постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 07 лютого 2014
року, подало апеляційну скаргу та
просить постанову скасувати, прийняти
нове рішення, яким задовольнити позов.

Сторони в судове засідання апеляційної
інстанції не з'явилися, про дату, час та
місце апеляційного розгляду справи
повідомлені належним чином, причини
неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України,
неприбуття в судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час та місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 КАС України, у
разі неявки у судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
постанову суду першої інстанції,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню .

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог , суд першої інстанції виходив з
того, що застосування судом заходів
реагування у сфері державного нагляду
(контролю) можливо лише у тому випадку,
коли вказані дії можуть бути виключно
застосовані за рішенням суду. За таких
обставин, позивач вправі самостійно
обрати захід реагування у сфері
державного нагляду, який не пов'язаний
із повним або частковим зупиненням
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг /у даному випадку -
тимчасове обмеження експлуатації
обладнання/ та за власним рішенням
застосувати його до відповідача.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови у задоволенні позовних вимог ,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції , що у період з 25 листопада 2013
року по 12 грудня 2013 Державною
екологічною інспекцією в Полтавській
області проведено планову перевірку
СФГ "Ліс" на відповідність дотримання
вимог природоохоронного законодавства
в галузі охорони атмосферного повітря,
водних і земельних ресурсів щодо
поводження з відходами та небезпечними
хімічними речовинами.

За результатами перевірки складено акт
від 13 грудня 2013 року №690/01-01-14 , в якому,
крім іншого, зафіксовано порушення
відповідачем вимог 10, 11 Закону України
"Про охорону атмосферного повітря", а
саме: здійснення викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами за
відсутності дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами.

З метою усунення виявлених порушень та
недоліків природоохоронного
законодавства, виявлених під час
перевірки СФГ "Ліс" 16 грудня 2013 року
Державною екологічною інспекцією у
Полтавській області складено припис
№112-09-21, яким згідно пункту 7 зобов'язано
відповідача отримати дозвіл на
розміщення відходів та лімітів на
утворення та розміщення відходів, та
встановлено термін виконання припису -
до 15 лютого 2014 року .

З матеріалів справи та судом першої
інстанції встановлено , що в акті
перевірки не встановлено, яке саме
обладнання створює викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та чи мають місце взагалі
вказані викиди, їх обсяг, види,
небезпечність та інше.

Позивач не надав будь-якої інформації в
підтвердження того, які забруднюючі
речовини та у якій кількості
викидаються СФГ "Ліс" у атмосферне
повітря.

Також, не надано пояснень, які саме з
перелічених обладнань потребують
спеціального дозволу, у Акті перевірки
зазначені відомості також відсутні.

Нормативно-правовим актом, що визначає
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю), є Закон України "Про основні
засади державного нагляду контролю у
сфері господарської діяльності" від 05
квітня 2007 року №877-V.

Так, частиною четвертою статті 4
зазначеного Закону визначено, що
виключно законами встановлюються
органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності; види
господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю); повноваження органів
державного нагляду (контролю) щодо
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг; вичерпний
перелік підстав для зупинення
господарської діяльності; спосіб
здійснення державного нагляду
(контролю); санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Як вбачається з матеріалів справи,
заявлена позивачем вимога про
застосування заходів реагування до
відповідача ґрунтується на порушенні
останнім вимог природоохоронного
законодавства в галузі охорони
атмосферного повітря, водних і
земельних ресурсів щодо поводження з
відходами та небезпечними хімічними
речовинами.

Законом України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
від 25 червня 1991 року №1264-ХІІ
урегульовано відносини у галузі
охорони, використання і відтворення
природних ресурсів, забезпечення
екологічної безпеки, запобігання і
ліквідації негативного впливу
господарської та іншої діяльності на
навколишнє природне середовище,
збереження природних ресурсів,
генетичного фонду живої природи,
ландшафтів та інших природних
комплексів, унікальних територій та
природних об'єктів, пов'язаних з
історико-культурною спадщиною.

Відповідно до пункту "в" частини першої
статті 20-2 зазначеного Закону, до
компетенції центрального органу
виконавчої влади, що реалізує державну
політику із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
зокрема, належить обмеження чи
зупинення (тимчасове) діяльності
підприємств і об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Таким органом, відповідно до Положення
про Державну екологічну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 13 квітня 2011 року
№454/2011, є Державна екологічна інспекція
України (Держекоінспекція України), яка
здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, морські екологічні
інспекції (Азовська,
Азово-Чорноморська, Північно-Західного
регіону Чорного моря) (пункт 7
Положення).

При цьому, Наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 04 листопада 2011 року №429 затверджено
Положення про державну екологічну
інспекцію в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, пунктом 6.14 якого
визначено, що Держекоінспекція для
виконання покладених на неї завдань
має право, у тому числі, приймати
рішення про обмеження чи зупинення
(тимчасово) діяльності підприємств і
об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин, за винятком суб'єктів
підприємницької діяльності
(інвесторів), що провадять свою
діяльність відповідно до
законодавства про угоди щодо розподілу
продукції.

Згідно положень пункту 6.15 Положення,
Держекоінспекція для виконання
покладених на неї завдань має право
опломбовувати приміщення,
устаткування, апаратуру підприємств,
установ, організацій та об'єктів,
стосовно яких було прийняте в
установленому порядку рішення про
обмеження чи тимчасове зупинення їх
діяльності.

Правові основи прийняття рішень про
обмеження, тимчасову заборону
(зупинення) чи припинення діяльності
підприємств, установ, організацій і
об'єктів (надалі - підприємств)
незалежно від форм власності у разі
порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища встановлені положеннями
Порядку обмеження, тимчасової заборони
(зупинення) чи припинення діяльності
підприємств, установ, організацій і
об'єктів у разі порушення ними
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
затвердженого Постановою Верховної
Ради України від 29 жовтня 1992 року
№2751-XII.

Пунктом 3 зазначеного Порядку
передбачено, що рішення про обмеження,
тимчасову заборону (зупинення) та
припинення діяльності підприємств у
разі порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища приймають у межах своєї
компетенції Кабінет Міністрів України,
Верховна Рада Республіки Крим, місцеві
органи державної виконавчої влади,
Міністерство охорони навколишнього
природного середовища України та його
органи на місцях, органи державного
санітарно-епідеміологічного нагляду,
інші спеціально уповноважені державні
органи та органи місцевого
самоврядування.

Частиною п'ятою статті 4 Закону України
"Про основні засади державного нагляду
контролю у сфері господарської
діяльності" передбачено, що повне або
часткове зупинення виробництва
(виготовлення) або реалізації
продукції, виконання робіт, надання
послуг допускається за постановою
адміністративного суду, ухваленою за
результатами розгляду позову органу
державного нагляду (контролю) щодо
застосування заходів реагування.
Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом. Якщо законом
передбачено, що обґрунтованість вжиття
органом державного нагляду (контролю)
заходів реагування має бути
підтверджена судом, орган державного
нагляду (контролю) звертається до
адміністративного суду з
адміністративним позовом не пізніше
наступного робочого дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа.

Особливості провадження у справах щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
суб'єктами владних повноважень заходів
реагування під час здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності врегульовані
статтею 183-6 Кодексу адміністративного
судочинства України. Зі змісту
зазначеної норми вбачається, що
провадження у справах щодо
підтвердження обґрунтованості вжиття
суб'єктами владних повноважень заходів
реагування на виявлені під час
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності порушення вимог
законодавства у разі, якщо
необхідність такого підтвердження
передбачена законом здійснюється на
підставі адміністративного позову
суб'єкта владних повноважень, яким
ужито відповідних заходів реагування.
При цьому, адміністративний позов
подається суб'єктом владних
повноважень до окружного
адміністративного суду не пізніше
наступного дня з дня видання
(прийняття) відповідного розпорядчого
документа про вжиття заходів
реагування, обґрунтованість яких
підлягає підтвердженню судом.

З адміністративного позову суб'єкта
владних повноважень вбачається, що
останній звертається до суду в порядку
пункту 5 частини першої статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України та просить суд тимчасово
заборонити (зупинити) діяльність СФГ
"Ліс" у частині експлуатації
обладнання, що здійснює викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря до отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря.

Пунктом 5 частини першої статті 183-2
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі якого позивач
звертається з даним адміністративним
позовом, передбачає застосування у
випадках, передбачених законом,
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю), якщо вони можуть
бути застосовані виключно за судовим
рішенням.

Враховуючи вищенаведене позивач,
звертаючись до суду на підставі
вказаної вище норми Кодексу
адміністративного судочинства
України, не зазначає якою саме правовою
нормою законодавства України
закріплено виключне право суду на
застосування заходів реагування у
сфері державного нагляду (контролю) у
вигляді тимчасової заборони
(зупинення) діяльності.

Позивачем повідомлено, що згідно листа
Державної екологічної інспекції
України територіальним органам
Держеконінспекції в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі роз'яснено про
необхідність звернення до суду з
позовом у порядку пункту 5 частини
першої статті 183-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Натомість, як випливає з наведених вище
норм Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
що кореспондується з вищезазначеними
приписами Положення про державну
екологічну інспекцію в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі та Порядку обмеження,
тимчасової заборони (зупинення) чи
припинення діяльності підприємств,
установ, організацій і об'єктів у разі
порушення ними законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища, що містять спеціальні
правові норми, які регулюють
правовідносини щодо застосування
заходів реагування, а саме: обмеження
чи зупинення (тимчасово) діяльності
підприємств, може бути вжитий
безпосередньо органами
Держекоінспекції України, відповідно
до повноважень, визначених законами
України.

З аналізу наведених норм права
вбачається, що Держекоінспекція
наділена повноваженнями щодо
самостійного прийняття рішення про
обмеження, тимчасову заборону
(зупинення) та припинення діяльності
підприємств у разі порушення ними
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
та відповідних дій щодо опломбування
устаткування.

Таким чином, застосування судом
заходів реагування у сфері державного
нагляду (контролю) можливо лише у тому
випадку, коли вказані дії можуть бути
виключно застосовані за рішенням суду.

Тобто, позивач вправі самостійно
обрати захід реагування у сфері
державного нагляду, який не пов'язаний
із повним або частковим зупиненням
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг /у даному випадку -
тимчасове обмеження експлуатації
обладнання/ та за власним рішенням
застосувати його до відповідача.

Також, з матеріалів справи вбачається ,
що СФГ "Ліс" вживаються дії щодо
виконання вимог припису, зокрема,
розпочато розробку та погодження
документів, що обґрунтовують обсяги
викидів для отримання дозволу на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами. Також, на даний триває
процес встановлення об'єктів викидів.
СФГ "Ліс" 25 січня 2014 року в Кобеляцькій
районній газеті "Колос" розміщено заяву
про наміри відповідача отримати
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря та запропоновано
громадським організаціям подати свої
зауваження з цього питання.

Крім того , колегія суддів зазначає , що
16 грудня 2013 року, як встановлено вище,
Державною екологічною інспекцією у
Полтавській області складено припис
№112-09-21 , яким встановлено строк його
виконання - 15.02.2014р., однак Державна
екологічна інспекція в Полтавській
області не дочекавшись можливості
виконання Селянським фермерським
господарством "Ліс" припису у
встановлений строк, передчасно
звернулась до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо безпідставності
позовних вимог та відмови у
задоволенні позовних вимог .

Інші доводи апеляційної скарги є
помилковими та не спростовують
правомірність висновків суду першої
інстанції.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції погоджується
повністю із висновком суду першої
інстанції, так як обставини справи
встановлені правильно, докази
досліджені вірно, відповідно рішення
ухвалено з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
правова оцінка обставинам у справі
дана вірно, тому судове рішення не
підлягає скасуванню, апеляційна скарга
не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Полтавській
області залишити без задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 07.02.2014р.
по справі № 816/7426/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Подобайло
З.Г.Судді(підпис) (підпис) Григоров А.М.
Макаренко Я.М. Повний текст ухвали
виготовлений 07.04.2014 р.