Справа № 812/10464/13-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №812/10464/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Казначеєва
Е.Г., суддів: Яманко В.Г., Васильєвої І.А.,
за участі секретаря судового засідання
Коханюк А.Р., представників позивача
Болото О.О., за довіреністю від 31.03.2014
року, Казак К.І., за довіреністю від
31.03.2014 року, представника відповідача
Вінару А.П., за довіреністю від 16.07.2013
року, розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Луганського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2014 р. у справі № 812/10464/13-а
(головуючий І інстанції Чернявська Т.І.)
за позовом Приватного акціонерного
товариства "Сєвєродонецьке
науково-виробниче об'єднання "Імпульс"
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
12.12.2013 року №,-

ВСТАНОВИВ :

Приватне акціонерне товариство
"Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання "Імпульс" звернулось до
Луганського окружного
адміністративного суду з позовом до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про визнання протиправним
та скасування податкове
повідомлення-рішення від 12 грудня 2013
року № про збільшення суми
грошового зобов'язання за платежем
«податок на додану вартість» на 33229240,50
грн., у тому числі 22152827,00 грн. - за
основним платежем, 11076413,50 грн. - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами).

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 17 січня
2014року задоволено позовні вимоги. Суд
першої інстанції визнав протиправним
та скасував податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 12 грудня 2013
року № про збільшення
приватному акціонерному товариству
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс» суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 33229240,50 грн., у тому
числі 22152827,00 грн. - за основним платежем,
11076413,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами).

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову
якою відмовити в задоволені позовних
вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу
тим, що вказана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Представники позивача в судовому
засіданні проти задоволення
апеляційної скарги заперечували,
надали додаткові письмові пояснення,
вважають, що постанова суду першої
інстанції винесена з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу не обґрунтованою та
такою що підлягає залишенню без
задоволення.

Представник відповідача в судовому
засіданні доводи викладені в
апеляційній скарзі підтримав, вважає,
що постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
апеляційну скаргу обґрунтованою та
такою що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
переглядає судові рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, сторін, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, встановила наступне.

Приватне акціонерне товариство
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс» є юридичною
особою, зареєстроване виконавчим
комітетом Сєвєродонецької міської
ради Луганської області 23 квітня 2001
року, є платником податку на додану
вартість, перебуває на обліку у
Спеціалізованій державній податковій
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів. (том 1, арк. справи 18-22, 23, 26,
27).

Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів згідно з підпунктом 78.1.1
пункту 78.1 статті 78, статтею 79
Податкового кодексу України на
підставі наказу від 11 листопада 2013 року
за № 215, у період з 12 листопада 2013 року
по 25 листопада 2013 року проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка Приватного акціонерного
товариства «Сєвєродонецьке
науково-виробниче об'єднання
«Імпульс», з питань повноти
нарахування податку на додану вартість
по взаємовідносинам з товариством з
обмеженою відповідальністю «Проксис»,
за період з 01 січня 2012 року по 31 жовтня
2012 року.

За результатами зазначеної перевірки
відповідачем складено акт від 28
листопада 2013 року № 148/22-0/31393258 (том 15,
арк. справи 217, 218-238). Згідно з вказаним
актом відповідачем встановлено
порушення позивачем пункту 198.1, пункту
198.3, пункту 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на додану вартість на
загальну суму 22152827,78 грн., у тому числі у
березні 2012 року в сумі 2041253,43 грн.,
квітні 2012 року в сумі 1304710,30 грн., травні
2012 року в сумі 2715363,13 грн., червні 2012
року в сумі 35313,60 грн., липні 2012 року в
сумі 7831518,11 грн., серпні 2012 року в сумі
8075221,68 грн., жовтні 2012 року в сумі 51544,00
грн., листопаді 2012 року в сумі 38599,87 грн.,
березні 2013 року в сумі 432,33 грн., червні
2013 року в сумі 53871,33 грн., серпні 2013 року
в сумі 5000,00 грн. (том 15, арк. справи 238).

Спеціалізованою державною податковою
інспекцією з обслуговування великих
платників у м. Луганську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на підставі висновків акту
перевірки від 28 листопада 2013 року №
148/22-0/31393258 згідно з підпунктом 54.3.2
пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58,
підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20,
підпунктом75.1.2 пункту 75.1 статті 75,
підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78,
статтею 79 Податкового кодексу України
винесено податкове
повідомлення-рішення від 12 грудня 2013
року № про збільшення Приватному
акціонерному товариству
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс» суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 33229240,50 грн., у тому
числі 22152827,00 грн. - за основним платежем,
11076413,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) (том 1, арк. справи
116).

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що
первинні документи наявні в матеріалах
справи, є належними доказами
підтвердження реальності правочину
укладеного між позивачем та його
контрагентом та наявність права у
позивача на формування податкового
кредиту на підставі наявних у нього
первинних документів бухгалтерського
та податкового обліку, з чим
погоджується і колегія суддів, з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК
України, господарська діяльність -
діяльність особи, що пов'язана з
виробництвом (виготовленням) та/або
реалізацією товарів, виконанням робіт,
наданням послуг, спрямована на
отримання доходу і проводиться такою
особою самостійно та/або через свої
відокремлені підрозділи, а також через
будь-яку іншу особу, що діє на користь
першої особи, зокрема за договорами
комісії, доручення та агентськими
договорами

Відповідно до положень п.п. 14.1.181 п. 14.1
ст. 14 ПК України, податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу

Згідно з пунктом 189.4 статті 189 цього
Кодексу, базою оподаткування для
товарів/послуг, що
передаються/отримуються у межах
договорів комісії (консигнації),
поруки, довірчого управління, є
вартість постачання цих товарів,
визначена у порядку, встановленому
статтею 188 цього Кодексу.

Дата збільшення податкових зобов'язань
та податкового кредиту платників
податку, що здійснюють
постачання/отримання товарів/послуг у
межах договорів комісії (консигнації),
поруки, доручення, довірчого
управління, інших цивільно-правових
договорів та без права власності на
такі товари/послуги, визначається за
правилами, встановленими статтями 187 і
198цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 198.1 ст. 198 ПК
України, право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.2 ст. 198 ПК
України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п. 193.1 статті 193 цього
Кодексу, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з : придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи),у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В пункті 201.1 статті 201 ПК України
визначено обов'язок платника податків
надати покупцю (отримувачу) на його
вимогу підписану уповноваженою
платником особою та скріплену печаткою
(за наявності) податкову накладну,
складену за вибором покупця
(отримувача) в один з способів вказаний
у п.п. «а»-«б» першого абзацу, у якій
зазначаються в окремих рядках,
обов'язкові реквізити, перелік яких
вказаний у п.п. «а»-«і» другого абзацу.

Пунктами 200.1-200.3 статті 200 Податкового
кодексу України передбачено, що сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При позитивному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету у строки,
встановлені цим розділом.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 цієї ж статті,
якщо в наступному податковому періоді
сума, розрахована згідно з пунктом 200.1
цієї статті, має від'ємне значення, то:
а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг; б) залишок
від'ємного значення попередніх
податкових періодів після бюджетного
відшкодування включається до складу
сум, що відносяться до податкового
кредиту наступного податкового
періоду.

Згідно п. 201.8 статті 201 ПК України 201.8
право на нарахування податку та
складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Згідно п. 201.10 статті 201 ПК України
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Як встановлено судом першої та
апеляційної інстанції, між Приватним
акціонерним товариством
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Проксис»
укладений договір від 10 серпня 2010 року
№ 10-08/МТО на постачання промислових
робочих станцій, комплектуючих
виробів, запасних частин та приладдя
для їх виробництва та модернізації (том
3, арк. справи 44-47).

Здійснення господарсько-правових
відносин між позивачем та контрагентом
за зазначеним договором постачання
підтверджується: податковими
накладними; реєстром отриманих
податкових накладних за
березень-серпень 2012 року,
жовтень-листопад 2012 року, березень 2013
року, червень 2013 року, серпень 2013 року;
рахунками на оплату; видатковими
накладними; прибутковими ордерами (том
2, арк. справи 15-22, 34-41, 56-68, 81-85, 106-127, 143-157,
172-179, 194-202, 213-215, 231-241; том 3, арк. справи
17-43, 48-250; том 4, арк. справи 1-250; том 5, арк.
справи 1-250; том 6, арк. справи 1-250; том 7,
арк. справи 1-250; том 8, арк. справи 1-250; том
9, арк. справи 1-250; том 10, арк. справи 1-250;
том 11, арк. справи 1-89).

Транспортування товарно-матеріальних
цінностей за договором постачання від
10 серпня 2010 року № 10-08/МТО
підтверджується товарно-транспортними
накладними. Перевезення товару
здійснювалось на підставі договору від
23 січня 2012 року № 41 про перевезення
вантажів автомобільним транспортом у
місцевому та міжміському сполученні
укладеного між позивачем і фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_5, та
договору від 23 січня 2012 року № 42 про
перевезення вантажів автомобільним
транспортом у місцевому та міжміському
сполученні укладеного між позивачем і
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_6
(том 12, арк. справи 219-250; том 13, арк.
справи 1-5, 6-9, 10-13).

Оплата за договором постачання від 10
серпня 2010 року № 10-08/МТО підтверджена
банківськими виписками та картками
субрахунку 631 «Розрахунки з
вітчизняними постачальниками» рахунку
63 бухгалтерського обліку «Розрахунки з
постачальниками та підрядниками» по
контрагенту - товариству з обмеженою
відповідальністю «Проксис» за період з
01 січня 2012 року по 31 серпня 2012 року і за
період з 01 жовтня 2012 року по 30 листопада
2012 року (том 11, арк. справи 90-146, 147-250; том
12, арк. справи 1-16, 17, 18-185).

Сума податку на додану вартість по
господарсько-правовим відносинам з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Проксис» згідно
додатку 5 «Розшифровки податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів» та реєстрів
отриманих податкових накладних
включена позивачем до складу
податкового кредиту у березні 2012 року в
сумі 2041253,43 грн., квітні 2012 року в сумі
1304710,30 грн., травні 2012 року в сумі 2715363,13
грн., червні 2012 року в сумі 35313,60 грн.,
липні 2012 року в сумі 7831518,11 грн., серпні
2012 року в сумі 8075221,68 грн., жовтні 2012 року
в сумі 51544,00 грн., листопаді 2012 року в
сумі 38599,87 грн., березні 2013 року в сумі
432,33 грн., червні 2013 року в сумі 53871,33 грн.,
серпні 2013 року в сумі 5000,00 грн. (том 2,
арк. справи 1-250; том 3, арк. справи 1-43).

Тобто, з матеріалів справи вбачається,
що наявний договір та складені на його
виконання первинні документи та
податкові накладні, які є належними
доказами правомірності формування
позивачем податкового кредиту по
господарським операціям з його
контрагентом.

Крім того, отримані від товариства з
обмеженою відповідальністю «Проксис»
товарно-матеріальні цінності
використані позивачем в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності, а саме з них
було виготовлено спеціалізоване
обладнання для атомних електростанцій,
яке в подальшому реалізовано
державному підприємству «Національна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», про що свідчать договори
з додатковими угодами та
специфікаціями, накладні,
товарно-транспортні накладні, акти
приймання-передачі
товарно-матеріальних цінностей,
сертифікати відповідності,
лімітно-забірні картки на списання
товарно-матеріальних цінностей, вимоги
на отримання товарно-матеріальних
цінностей (том 13, арк. справи 14-250; том 14,
арк. справи 1-250; том 15, арк. справи 1-154).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», господарська
операція - дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства; первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення; фінансова звітність -
бухгалтерська звітність, що містить
інформацію про фінансове становище,
результати діяльності та рух грошових
коштів підприємства за звітний період.

Відповідно до частини 1 статі 9 цього
Закону підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.15
Положення про документальне
забезпечення записів в
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№ 88 від 24.05.1995, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за
№ 168/704, господарські операції
відображаються у бухгалтерському
обліку методом їх суцільного і
безперервного документування. Записи в
облікових регістрах провадяться на
підставі первинних документів,
створених відповідно до вимог цього
Положення.

Первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Первинні документи повинні
бути складені у момент проведення
кожної господарської операції або,
якщо це неможливо, безпосередньо після
її завершення. При реалізації товарів
за готівку допускається складання
первинного документа не рідше одного
разу на день на підставі даних касових
апаратів, чеків тощо. Для контролю та
впорядкування обробки інформації на
основі первинних документів можуть
складатися зведені документи (далі -
первинні документи). Первинні
документи підлягають обов'язковій
перевірці працівниками, які ведуть
бухгалтерський облік, за формою і
змістом, тобто перевіряється наявність
у документі обов'язкових реквізитів та
відповідність господарської операції
чинному законодавству, логічна ув'язка
окремих показників.

Позивачем надані усі необхідні
документи бухгалтерського та
податкового обліку, які підтверджують
його право на оформлення податкового
кредиту.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту у відповідності
до ст..198 Податкового кодексу України,
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів та
послуг, датою виникнення такого права
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Стосовно посилання відповідача в
апеляційній скарзі, як на підставу
задоволення скарги, що в ході
проведення перевірки позивачем не
надано всі первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
по господарським операціям позивача з
контрагентом (технічної документації,
сертифікатів та інших), колегія суддів
зазначає, що позивачем під час розгляду
справи були надані всі первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку в тому числі на які
посилається апелянт. Колегія суддів
зазначає, що відповідно до матеріалів
справи відповідачем була проведена
позапланова невиїзна документальна
перевірка позивача на підставі наявних
документів, які були надані на запит
відповідача, тобто, відповідачем
дослідження документів
бухгалтерського та податкового обліку
щодо господарських відносин між
позивачем та контрагентом які були у
позивача не здійснювалось.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача в апеляційній скарзі, як на
підставу задоволення скарги, на
висновки акту Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
Головного управління Міндоходів у м.
Києві від 06 вересня 2013 року за №
1041/26-55-22-07/33101280 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «Проксис» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з товариством з
обмеженою відповідальністю «Авеста
Трейд» за період з 01 січня 2012 року по 31
липня 2012 року, приватним підприємством
«Стройторг-Т» за період з 01 лютого 2012
року по 31 травня 2012 року, товариством з
обмеженою відповідальністю «Века»
Груп» за період з 01 квітня 2012 року по 30
квітня 2012 року» та акту Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 24 вересня 2013
року за № 1266/26-55-22-07/33101280 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки товариства з обмеженою
відповідальністю «Проксис» з питань
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарських
взаємовідносин з товариством з
обмеженою відповідальністю
«Консалтингова група «Стратегії і
технології» за період липень, серпень,
жовтень 2012 року» (том 15, арк. справи 189-205,
206-213), оскільки, відповідно до
зазначених актів безпосередньо
перевірка контрагента позивача не
здійснювалась. Проведення зустрічних
звірок відбувалось з питань дотримання
вимог податкового законодавства при
здійсненні фінансово-господарських
взаємовідносин товариства з обмеженою
відповідальністю «Проксис» з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Авеста Трейд»,
приватним підприємством «Стройторг-Т»,
товариством з обмеженою
відповідальністю «Века» Груп» та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Консалтингова група
«Стратегії і технології». Зустрічна
звірка безпосередньо між позивачем та
його контрагентом за спірний період
податковим органом не проводилась.
Тобто, об'єктом дослідження вказаної
перевірки не були взаємовідносини
товариства з обмеженою
відповідальністю «Проксис» з
приватним акціонерним товариством
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс», а тому і
дослідження первинних документів
бухгалтерського та податкового обліку
в рамках проведеної звірки
контролюючим органом не могло
здійснюватись, внаслідок чого висновки
про недійсність укладеного приватним
акціонерним товариством
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс» правочину з
товариством з обмеженою
відповідальністю «Проксис» на
підставі зазначених актів є лише
припущеннями.

Колегія суддів зазначає, що діючий
Податковий кодекс України не ставить в
залежність право віднесення сплачених
сум ПДВ до податкового кредиту від
податкового обліку (стану) інших осіб і
фактичної сплати контрагентом податку
до бюджету. Відповідно до матеріалів
справи, відповідачем під час перевірки
фактично не були дослідженні первинні
документи. Включення до складу
податкового кредиту сум ПДВ є правом
окремо взятого платника податків і не
залежить від розрахунків з бюджетом
третіх осіб. Якщо контрагент не виконав
свого зобов'язання по сплаті податку до
бюджету або встановлено порушення
податкового законодавства з боку
контрагенту, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме щодо цієї особи.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача в апеляційній скарзі, як на
підставу задоволення скарги та не
підтвердження позивачем господарських
операцій з контрагентом, на зазначення
у податкових накладних наданих
позивачем до перевірки у рядку «вид
договору» номери та дати різних
договорів, оскільки, як вірно
встановлено судом першої інстанції та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції в ході дослідження
податкових накладних у податкових
накладних зазначено дати та номеру
рахунків на оплату. З пояснень
представника позивача вбачається, що
відповідне відображення вказаних
даних в податкових накладних
відбувалось для зручності ведення
бухгалтерського та податкового обліку,
та відстеження здійснення
господарських операцій по кожній
накладній. Колегія суддів зазначає, що
зазначене відображення в податковій
накладній номеру та дати вказаних
документів, які підтверджують
здійснення господарських операцій не є
недоліком, який позбавляє платника
податків права на нарахування
податкового кредиту, оскільки
неналежним чином оформлена податкова
накладна не може бути підставою для
нарахування податкового кредиту
тільки при наявності фактів, що
ставлять під сумнів реальність наданої
послуги. Вказане обставина не
досліджувалась відповідачем при
проведенні перевірки.

Колегія суддів не приймає доводи
апелянта що відсутність в
товарно-транспортних накладних даних
про номери подорожнього листа,
оскільки, товарно-транспортна накладна
за своєю суттю є підтвердженням
придбання автотранспортних послуг і
єдиною підставою для включення до
складу валових витрат сплачених сум за
автотранспортні послуги. Порушення
правил перевезення, відсутність ТТН
або помилки при її заповненні не може
впливати на право формування
підприємством податкового кредиту по
податку на додану вартість, а є лише
підставою для притягнення відповідної
особи до відповідальності, та не
свідчить про відсутність фактичного
здійснення господарських операцій між
позивачем та його контрагентом. Крім
того, позивачем до суду надані усі
товарно-транспортні накладні за всіма
операціями з контрагентом та договори,
які підтверджують факт перевезення
товару.

Крім того, ТОВ «Проксис» на час
здійснення господарських операцій
мало статус юридичної особи та було
платником податку. Відповідно до
викладеного під час здійснення
господарських операцій та складення
первинних документів було
зареєстровано як юридична особа, на
момент проведення
фінансово-господарської операції було
платником податків, а тому мало право
здійснювати господарську діяльність
шляхом укладення договору.

Відповідачем також не було
обґрунтовано належним чином і доведено
у встановленому законом порядку, що
зазначений договір між позивачем та
контрагентом порушує публічний
порядок, суперечить моральним засадам
суспільства та спрямовані на
заволодіння майном держави.
Відповідачем лише зазначено, без
відповідних доказів, про відсутність
реальності здійснення господарських
операцій.

Відповідно до положень ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до положень статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що в діях
позивача як платника податку не
вбачається порушень діючого
законодавства, а господарські
операції не викликають сумніву в їх
реальності та відповідності дійсному
економічному змісту, що
підтверджується наявністю належним
чином оформлених документів.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Луганську Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 12 грудня 2013
року № про збільшення
приватному акціонерному товариству
«Сєвєродонецьке науково-виробниче
об'єднання «Імпульс» суми грошового
зобов'язання за платежем «податок на
додану вартість» на 33229240,50 грн., у тому
числі 22152827,00 грн. - за основним платежем,
11076413,50 грн. - за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) є протиправним та
підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи, які
містять докази реального здійснення
фінансово-господарських операцій.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що постанова прийнята судом
першої інстанції з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
тому апеляційна скарга відповідача
залишається без задоволення, а
постанова суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 198, 200,
205, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Луганську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
р. у справі № 812/10464/13-а залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014
р. у справі № 812/10464/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст складено та підписано
колегією суддів 11 квітня 2014 року

Головуючий суддя:
Е.Г.Казначеєв

Судді:
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва