Справа № П/811/509/14
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Україна КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
------------------------------------------------------------------------
-------------------------------
У Х В А Л А

09 квітня 2014 року
справа №П/811/509/14

Кіровоградський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Брегея Р.І.,

в присутності секретаря судового
засідання Осипової Н.В.,

за участі позивача ОСОБА_1,

представників позивача ОСОБА_2, ОСОБА_3

та відповідача Іванової І.Ю., Антонова
А.А.,

розглянувши у судовому засіданні
адміністративний позов ОСОБА_1 до
другої Кіровоградської державної
нотаріальної контори (далі -
нотаріальна контора) про визнання
протиправними дій та зобов'язання
вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з заявою до
нотаріальної контори про визнання
протиправними дій щодо не вирішення
питання про видачу свідоцтва про право
на спадщину та зобов'язання вчинити
такі дії.

У засіданні суд поставив на
обговорення питання стосовно закриття
провадження у справі.

Позивач та її представники заперечили
щодо цієї ініціативи.

Пояснювали, що нотаріальна контора є
державним органом, який наділений
владними повноваженнями.

Представники відповідача також не
погодились з ініціативою суду,
мотивуючи правову позицію наявністю
ухвали Кіровського районного суду
м.Кіровограда, якою адміністративний
позов ОСОБА_1 повернуто та
запропоновано звернутись до окружного
адміністративного суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін та
ознайомившись з матеріали справи,
зробив висновок про закриття
провадження з таких підстав.

Встановленні судом обставини, що стали
підставами звернення.

Так, 25 липня 2000 року ОСОБА_1 подала до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини ОСОБА_6 та видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом (а.с.51).

У заяві вона зазначила, що документи,
які необхідні для оформлення спадщини,
будуть подані додатково.

З того часу нотаріус не видала її
свідоцтво про право на спадщину і не
прийняла рішення про відмову у
вчиненні нотаріальної дії (а.с.46-49).

09 січня 2014 року ОСОБА_1 подала до
нотаріальної контори адміністративний
позов до Кіровського районного суду
м.Кіровограда з такими ж вимогами, які
розглядаються цим судом (а.с.35).

Ухвалою згаданого суду від 15 січня 2014
року позовна заява повернута (а.с.34).

Суд роз'яснив ОСОБА_1, що з урахуванням
статусу відповідача з цим позовом
належить звернутись до окружного
адміністративного суду.

Юридична оцінка встановлених судом
обставин справи.

Перш за все, повертаючи
адміністративний позов, місцевий
загальний суд не зробив висновок, що
спір відноситься до адміністративної
юрисдикції.

Суд, врахувавши лише статус
відповідача, ухвалив рішення про
необхідність звернутись до належного
суду - суду, який розглядає справи за
участі нотаріальної контори.

Отже, ухвала згаданого суду не є
перешкодою для вирішення питання про
як відкриття, так і закриття
провадження (в тому числі і відмові у
відкритті провадження).

Так, відповідно до частини 1 статті 3
Закону України «Про нотаріат» (далі -
Закон) нотаріус - це уповноважена
державою фізична особа, яка здійснює
нотаріальну діяльність у державній
нотаріальній конторі, державному
нотаріальному архіві або незалежну
професійну нотаріальну діяльність,
зокрема посвідчує право, а також факти,
що мають юридичне значення, та вчиняє
інші нотаріальні дії, передбачені
законом, з метою надання їм юридичної
вірогідності.

Отже, предметом позову є не дії, а
бездіяльність нотаріуса, який працює у
державній нотаріальній конторі.

Закон не встановлює відмінностей у
правових статусах нотаріуса у
державній нотаріальній конторі і
приватного нотаріуса.

А тому, нотаріус не є посадовою особою
(які зазначені у частині 1 статті 1
Закону та входять до нотаріату
України), а лише уповноваженою державою
фізичною особою, яка здійснює
нотаріальну діяльність.

Аналізуючи права та обов'язки
нотаріуса, які визначені статтями 4 та 5
Закону, суд зробив висновок, що він не
наділений владними управлінськими
функціями, які б ідентифікували його,
як суб'єкта владних повноважень, за
приписами пункту 7 частини 1 статті 3
Закону.

Нотаріальна діяльність це лише надання
послуг щодо посвідчення права та
фактів, які мають юридичне значення з
метою надання їм юридичної
вірогідності.

Така діяльність не є
владно-управлінською функцією,
оскільки відповідно до приписів статті
2-1 Закону підлягає державному
регулюванню (контроль).

Таким чином, нотаріус не є суб'єктом
владних повноважень, а позов стосовно
його бездіяльності під час вчинення
нотаріальних дій не повинен
розглядатися за правилами КАС України.

Водночас, суд вважає за необхідне
застосувати і історичний метод
тлумачення законодавства на
підтвердження правильності вже
висловленої правової позиції.

Так, КАС України та ЦПК України набрали
чинності одночасно з 01 вересня
2005 року.

До цього часу порядок оскарження
нотаріальних дії або відмови в їх
вчиненні регулювався Главою 39 ЦПК
України (в редакції 1963 року).

Пунктом 8 Розділу 11 Прикінцеві та
Перехідні положення ЦПК України
передбачалось, що скарги, заяви щодо
нотаріальних дій чи відмови у їх
вчиненні, подані до набрання чинності
цим Кодексом відповідно до Глави 39 ЦПК
України 1963 року, розглядаються за
правилами позовного провадження,
встановленими цим Кодексом.

А пунктом 9 того ж Розділу ЦПК України
визначалось, що заяви і скарги у
справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, а
також у справах щодо відмови органу
державної реєстрації актів цивільного
стану внести виправлення в актовий
запис цивільного стану, подані до
набрання чинності цим Кодексу за
правилами, встановленими Главами 29-32, 36
ЦПК України 1963 року, розглядаються в
порядку, встановленому
КАС України.

Провівши системний аналіз цих норм
права, суд зробив висновок, що
законодавець у спорі фізичної особи з
нотаріусом не виявляє ознак
адміністративно-правових відносин.

Законодавець фактично лише змінив
форму провадження в межах ЦПК
України.

А тому, провадження у справі належить
закрити відповідно до приписів пункту 1
частини 1 статті 157 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст.157 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі.

Роз'яснити позивачу про право на
звернення до суду в порядку
цивільно-процесуального
законодавства.

Ухвала може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня отримання її копії.

Повний текст ухвали виготовлено 14
квітня 2014 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного
суду Р.І.Брегей