Справа № К/9991/65483/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/65483/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С. В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від 28
січня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Царичанської
селищної ради про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2009 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до виконавчого комітету
Царичанської селищної ради (з
урахуванням зміни позовних вимог) про
прийняття окремої ухвали щодо
порушення кримінальної справи у
відношенні посадових осіб виконкому
Царичанської селищної ради, скасування
рішення № 266 від 19.11.2008 року «Про
затвердження протоколу № 7 від 21.10.2008
року житлової комісії при виконкомі
Царичанської селищної ради»,
поновлення в черзі на одержання житла в
першочерговому порядку.

Постановою Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від
28 січня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 26 травня 2011 року, у задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач 11 грудня 1997
року був звільнений із Збройних Сил
України за станом здоров`я та з 12 грудня
1997 року перебуває на військовому
обліку в Царичанському об`єднаному
районному військовому комісаріаті. З 06
травня 1998 року позивач перебував у
списку на першочергове отримання
житла.

Рішенням виконавчого комітету
Царичанської селищної ради № 22 від 15
лютого 2006 року «Про розгляд протоколу
№ 2 від 14.02.2006 року житлової комісії при
Царичанській селищній раді» позивача
було виключено зі списків на
першочергове отримання житла на
підставі вимог пункту 2 ст. 40 ЖК України,
в зв'язку з тим, що він не з`явився на
перереєстрацію, виїхавши на постійне
місце проживання в іншу місцевість.
Вказане рішення позивачем було
оскаржено в Царичанському районному
суді Дніпропетровської області.

Постановою Царичанського районного
суду Дніпропетровської області від
29.05.2007 року частково скасовано рішення
виконавчого комітету Царичанської
селищної ради Дніпропетровської
області від 15 лютого 2006 року № 22 «Про
розгляд протоколу № 2 від 14.02.2006 року
житлової комісії при Царичанській
селищній раді» та зобов'язано поновити
ОСОБА_2 в списку осіб на першочергове
отримання житла.

Рішенням виконавчого комітету
Царичанської селищної ради
Дніпропетровської області № 104 п. 3 від
20.06.2007 року позивача було поновлено в
черзі на отримання житла у
першочерговій черзі.

Разом з тим, згідно рішення відповідача
№ 266 від 19 листопада 2008 року «Про
затвердження протоколу № 7 житлової
комісії при виконкомі селищної ради»
затверджено протокол житлової комісії
№7 при виконкомі Царичанської селищної
ради від 21 жовтня 2008 року та виключено
гр. ОСОБА_2 та його сім'ю зі списку осіб,
потребуючих поліпшення житлових умов в
першочерговому порядку, на підставі
вимог пункту 5 ст. 40 ЖК України , а саме
через подання відомостей, що не
відповідають дійсності, які стали
підставою для взяття на облік.

Згідно з пунктом 5 ст. 40 ЖК України
громадяни знімаються з обліку у
випадках, зокрема через подання
відомостей, що не відповідають
дійсності, які стали підставою для
взяття на облік, або неправомірних дій
службових осіб при вирішення питання
про взяття на облік.

Відповідно до статті 2 «Правил обліку
громадян, які потребують поліпшення
житлових умов, і надання їм жилих
приміщень в УРСР», затверджених
постановою від 11.12.1984 року № 470 «Про
затвердження Правил обліку громадян,
які потребують поліпшення житлових
умов, і надання їм жилих приміщень в
Українській РСР» жилі приміщення
надаються громадянам, які потребують
поліпшення житлових умов, постійно
проживають у даному населеному пункті,
як правило, у вигляді окремої квартири
на сім'ю.

Відповідно до статті 25 цих Правил
виконавчі комітети місцевих Рад
народних депутатів, підприємства,
установи, організації щороку в період з
01 жовтня по 31 грудня проводять
перереєстрацію громадян, які
перебувають на квартирному обліку, в
ході якої перевіряються їх облікові
дані. Виявлені зміни вносяться в
облікові справи громадян і книгу
обліку осіб, які перебувають у черзі на
одержання жилих приміщень. Зміни з
питань, що належать до компетенції
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів, адміністрації
підприємства, установи, організації
(органу громадської організації) і
профспілкового комітету, провадяться
після прийняття рішень цими органами.
Про внесені зміни заінтересованим
особам направляється письмове
повідомлення.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що при наданні документів
для перереєстрації в 2008 році, позивач
не надав до житлової комісії довідку з
Комунального підприємства «Сумське
міське бюро технічної інвентаризації»
про наявність у приватній власності
його дружини ОСОБА_3 трикімнатної
квартири, розташованої за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 82,81 кв.м,
житловою площею 44,8 кв.м, яка була
придбана ОСОБА_3 в період перебування у
шлюбі з позивачем, і на час здійснення
перереєстації була спільною власністю
подружжя.

Позивач надав лише довідку із КП
«Царичанське БТІ» про відсутність у
його приватній власності житла на
території Царичанського району
Дніпропетровської області.

Квартира, розташована за адресою
АДРЕСА_1, 17.08.2009 року згідно договору
дарування № 646 була подарована ОСОБА_3
її доньці -ОСОБА_4

Відповідно до положень статті 60
Сімейного кодексу України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Квартира, що є спільною власністю
подружжя, була придбана дружиною
позивача в період шлюбу, про наявність
цієї квартири було відомо позивачу, але
ними про це не було повідомлено
належним чином житлову комісію жодного
разу в ході чергової перереєстрації на
протязі тривалого часу - за період з 2003
по 2008 року.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновками судів першої
та апеляційної інстанцій, що позивачем
подавалися неправдиві відомості, які
стали підставою для взяття на його
облік, що є підставою для зняття ОСОБА_2
з квартирного обліку.

Суди попередніх інстанцій дійшли
вірного висновку, що рішення
виконавчого комітету Царичанської
селищної ради Царичанського району
Дніпропетровської області № 266 від
19.11.2008 року «Про затвердження протоколу
№ 7 від 21.10.2008 року житлової комісії при
виконкомі Царичанської селищної ради»
є правомірним та відповідає нормам
чинного законодавства, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права.

Постановлені у справі судові рішення є
законними та обґрунтованими, підстави
для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Царичанського
районного суду Дніпропетровської
області від 28 січня 2010 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 26 травня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Царичанської
селищної ради про скасування рішення
та зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній