Справа № К/9991/42583/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/42583/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової адміністрації України на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 12 жовтня 2009 року та
ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 29
червня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Державної податкової
адміністрації України, Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві про визнання протиправним
наказів, стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню та зобов'язання
провести перерахунок пенсії, -

встановила:

У червні 2008 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Державної податкової
адміністрації України, Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві про визнання протиправним
наказів, стягнення заборгованості по
грошовому забезпеченню та зобов'язання
провести перерахунок пенсії.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 жовтня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
29 червня 2011 року, позов задоволено
частково.

Визнано протиправними дії Державної
податкової адміністрації України щодо
невиплати ОСОБА_2 щомісячної доплати за
службу на посаді слідчого в розмірі 15
відсотків до окладу щомісячного
грошового утримання в період з
листопада 2004 року по 31 травня 2005 року.

Зобов'язано Державну податкову
адміністрацію України провести
обчислення та виплатити ОСОБА_2
щомісячну доплату за службу на посаді
слідчого в розмірі 15 відсотків до
окладу щомісячного грошового
утримання за період з листопада 2004 року
по 31 травня 2005 року.

Зобов'язано Державну податкову
адміністрацію України направити
документи щодо доплати в розмірі 15
відсотків до окладу щомісячного
грошового утримання за службу на
посаді слідчого до Головного
управління Пенсійного фонду України в
м. Києві для перерахування раніше
призначеної ОСОБА_2 пенсії.

Зобов'язано Державну податкову
адміністрацію України виплатити
ОСОБА_2 допомогу, передбачену статею 9
Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб" у розмірі 50 відсотків місячного
грошового забезпечення за кожний
повний календарний рік служби.

Зобов'язано Головне управління
Пенсійного фонду України в м. Києві на
підставі наданих ДПА України
документів провести перерахунок
раніше призначеної ОСОБА_2 пенсії.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі Державна податкова
адміністрація України, не погоджуючись
з судовими рішеннями по справі,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами було встановлено, що ОСОБА_2
проходив службу в ДПА України на посаді
старшого слідчого в особливо важливих
справах відділу організації
досудового слідства Слідчого
управління податкової міліції та був
звільненим 31 травня 2005 року в запас за
пунктом 65 підпунктом "а" Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ.

Під час проходження служби, починаючи з
22 грудня 2003 року і по день звільнення,
позивачу не виплачувалась щомісячна
доплата в розмірі 25 відсотків суми
пенсіїї, виплата якої була припинена
відповідно до наказу Державної
податкової адміністрації України від 22
грудня 2003 року № 195-Ф "Щодо відміни
надбавок і доплат".

Відповідно пункту 1 наказу Державної
податкової адміністрації України №71
від 04 лютого 2004 року ОСОБА_2 було
припинено виплату щомісячної надбавки
за безперервну службу в розмірі 90
відсотків.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 25 листопада
2004 року №162-Ф "Щодо відміни надбавки за
службу на посадах слідчих" також було
відмінено проведення виплат надбавки в
розмірі 15 % за роботу на посаді
слідчого.

При виході в запас позивачу не було
проведено виплату одноразової
грошової допомоги, передбаченої
статтею 9 Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" (у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин).

Указом Президента України "Про
поширення чинності Указу Президента
України від 24 квітня 2003 року № 370 "Про
надбавки військовослужбовцям Служби
безпеки України та працівникам органів
внутрішніх справ України за
безперервну службу" від 12 липня 2003 року
і на на осіб начальницького складу
податкової міліції ДПА України.

Пунктом 2 Указу № 370 передбачено, що
виплата надбавок за безперервну службу
особам начальницького складу
податкової міліції здійснюється за
рахунок коштів, визначених законом про
Державний бюджет України на утримання
Державної податкової адміністрації
України.

Законом України "Про державний бюджет
України на 2005 рік" встановлено, що
керівники бюджетних установ утримують
чисельність працівників та здійснюють
фактичні видатки на заробітну плату
(грошове забезпечення), включаючи
видатки на премії та інші види
заохочень чи винагород, матеріальну
допомогу, лише в межах фонду заробітної
плати (грошового забезпечення),
затвердженого для бюджетних установ у
кошторисах або планах використання
бюджетних коштів.

Наказом ДПА України № 71 від 04 лютого 2004
року (зі змінами та доповненнями)
передбачено право встановлювати
щорічну надбавку за безперервну службу
у відсотках до грошового забезпечення
мав лише Головою ДПА України.

Таким чином, судами зроблено
правильний висновок, що зазначена
надбавка не носить обов'язкового
характеру і встановлюється у межах
бюджетних асигнувань та призначається
Головою ДПА України.

Відповідно до пункту 5 "г" Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 1996 року № 1592 "Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби» керівникам органів
ДПА надано право у межах установлених
фондів оплати праці та граничної
чисельності працюючих установлювати
особам рядового і начальницького
складу податкової міліції, які мають
право на пенсію згідно із
законодавством і залишені за їх згодою
та в інтересах справи на службі,
щомісячну доплату в розмірі від 25 до 50
відсотків суми пенсії, яка б могла бути
їм нарахована.

Позивачем не надавалася згода на
залишення його на службі і наказ про
залишення його на службі не видавався.

Таким чином, судами попередніх
інстанцій зроблено вірний висновок, що
видаючи наказ Державної податкової
адміністрації України від 22 грудня 2003
року № 195-Ф "Щодо відміни надбавок і
доплат", голова ДПА України діяв у межах
наданих йому повноважень та у
відповідності до вимог п. 5 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 1996 року №1592 "Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби".

Відповідно до пункту 8 Постанови
Кабінету Міністрів України від 31
грудня 1996 року №1592 "Про умови оплати
праці працівників органів державної
податкової служби" установлена
щомісячну надбавку особам
начальницького складу слідчих
підрозділів податкової міліції.

Така виплата є обов'язковою, а тому суди
попередніх інстанцій дійшли вірного
висновку, що позивача незаконно було
позбавлено права на отримання
належної йому виплати надбавки в
розмірі 15 відсотків до грошового
утримання.

Судом також встановлено, що при
звільненні з служби в органах
внутрішніх справ, позивач одноразову
грошову допомогу не отримував,
оскільки був звільненим за порушення
дисципліни.

Таким чином, що при звільненні в запас
зі служби в органах податкової міліції
позивачу повинні були виплатити
одноразову грошову допомогу, яка
передбачена ст. 9 Закону України "Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" (у редакції Закону України
від 25.03.2005 №2505-IV), а тому позовні вимоги
в цій частині також є обгрунтовані.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Враховуючи викладене, доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального чи процесуального
права, що призвело або могло б
призвести до невірного вирішення
спору, а тому оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими
і підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу Державної податкової
адміністрації України залишити без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
12 жовтня 2009 року та ухвалу Апеляційного
суду м. Києва від 29 червня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Державної
податкової адміністрації України,
Головного управління Пенсійного фонду
України в м. Києві про визнання
протиправним наказів, стягнення
заборгованості по грошовому
забезпеченню та зобов'язання провести
перерахунок пенсії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній