Справа № 247/24/14-а
Суддя: Казначеєв Е.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Гнатюк О. М.
Суддя-доповідач - Казначеєв Е.Г.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №247/24/14-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Казначеєва
Е. Г., суддів Яманко В. Г., Васильєвої І.
А., розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області на постанову
Торезького міського суду Донецької
області від 17 лютого 2014 р. у справі №
247/24/14-а (головуючий І інстанції Гнатюк
О. М.) за позовом ОСОБА_2 до Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області, третя особа Державне
підприємство "Торезантрацит", Державне
підприємство
"Донвуглереструктуризація" про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С
Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до Торезького
міського суду Донецької області з
адміністративним позовом до
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
Донецької області, третя особа
Державне підприємство "Торезантрацит",
Державне підприємство
"Донвуглереструктуризація", в якому
просила визнати протиправною відмову
відповідача у наданні пільг на
придбання палива на побутові потреби,
зобов'язати відповідача прийняти її
документи на надання пільг для
придбання палива на побутові потреби
та зобов'язати відповідача надати їй
пільги на придбання твердого палива та
зрідженого газу за рахунок субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам,
затвердженого постановою КМУ №77 від 31
січня 2007 року та № 887 від12 серпня 2009
року зі змінами, затвердженими згідно
постановою КМУ № 831 від 13 листопада 2013
року. (а.с.2).

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2014 року
позовні вимоги задоволено. Суд першої
інстанції визнав протиправною відмову
Управління соціального захисту
населення Торезької міської радив
наданні пільг на придбання палива на
побутові потреби, зобов'язав
Управління соціального захисту
населення Торезької міської ради
прийняти від ОСОБА_2 документи на
надання їй пільг на придбання палива
на побутові потреби та надати ОСОБА_2
пільгу на тверде паливо з урахуванням
вимог ст. 48 Гірничого Закону та
Бюджетного Кодексу України за 2013 рік,
зобов'язав Управління Державної
казначейської служби України в м.
Торезі Донецької області стягнути з
місцевого бюджету на користь ОСОБА_2
судові витрати у сумі 68 грн. 82 коп.
шляхом їх безспірного списання із
рахунку Управління соціального
захисту населення Торезької міської
ради Донецької області.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
з апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення суду першої
інстанції та прийняти нове, яким
відмовити в задоволені позовних вимог.
В скарзі зазначено, що суд першої
інстанції порушив норми матеріального
та процесуального права, висновки суду
не відповідають обставинам справи.

Всі особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання,
тому відповідно до п.2 ч.1 ст. 197 КАС
України суд апеляційної інстанції
розглянув справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів встановила
наступне.

ОСОБА_2 є пенсіонером за віком з 18
червня 1976 року, перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України м.
Тореза, що підтверджується пенсійним
посвідченням. (а.с.10 )

Згідно із трудовою книжкою позивачка
працювала з 12 квітня 1967 року по 15 січня
1977 року в ш/у «Комсомольське» тресту
«Торезантрацит» (у подальшому
перейменовано у «Волинське» комбінату
«Торезантрацит») і звільнена з шахти в
зв'язку із переходом на пенсію за віком.
Відповідно останнє місце роботи
позивачки є вугледобувне
підприємство.(а.с.4-5)

Відповідно до архівної довідки від 26
грудня 2013 року ОСОБА_2 працювала в
«шахтоуправлінні «Волинське» з 12
квітня 1967 року по 15 січня 1977 року і
звільнена в зв'язку із переходом на
пенсію за віком з дільниці БВР-2 шахти
«Розсипнянська-2» за наказом 18к від 16
лютого 1977 року. На час призначення
пенсії 18 червня 1976 року працювала на
ділянці БВР-2 ш. «Розсипнянська-2» шахти
«Волинська» в/о «Торезантрацит». (а.с.6)

Таким чином, остане місце роботи
позивача є саме шахта
«Розсипнянська-2»(а.с.7)

Відповідно до довідки, наданої ВП «ш/у
«Волинське» ДП «Торезантрацит»,
шахтоуправління «Комсомольське»
перейменоване на Шахтоуправління
«Волинське» комбінату «Торезантрацит»
на підставі наказу МВП УРСР №175 від 5
серпня 1972 року. На підставі наказу МВП
УРСР №125 від 17 червня 1975 року
Шахтоуправління «Волинське» комбінату
«Торезантрацит» перейменоване на
Шахта «Волинська» Торезького
виробничого об'єднання з видобутку
антрациту «Торезантрацит». На підставі
наказу МВП УРСР №162 від 27 серпня 1976 року
Шахта «Волинська» Торезького
виробничого об'єднання з видобутку
антрациту «Торезантрацит»
перейменоване на шахтоуправління
«Волинська» Торезького виробничого
об'єднання з видобування антрациту
«Торезантрацит».

Згідно із наказом Міністерства палива
та енергетики України №683 від 24 грудня
2001 року ДВАТ «Шахтоуправління
«Волинське» - дочірне підприємство (ДП)
ДХК «Торезантрацит» реорганізоване
шляхом виділення з його складу
структурного підрозділу «Шахта
«Розсипнянська №2» та створене на його
базі ДП «Шахта «Розсипнянська №2».
Зазначене підприємство стало
правонаступником прав та обов'язків
ДВАТ «Шахтоуправління «Волинське» в
частині майна, переданого до
статутного фонду держпідприємства
відповідно до розподільчого балансу.
(а.с.43)

Відповідно до наказу Міністерства
палива та енергетики України №87 від 15
лютого 2002 року розпочатий процес
ліквідації ДП «Шахта «Розсипнянська
№2». Правонаступником ДП «Шахта
«Розсипнянська №2» на період
ліквідації згідно із передаточним
балансом призначене ДК
«Укрвуглереструктуризація». Пунктом 5.1
зазначеного наказу за ДК
«Укрвуглереструктуризація» наказано
прийняти на баланс заборгованість із
забезпечення працівників і окремих
категорій населення побутовим
вугіллям. (а.с.44)

Згідно із наказом Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України №52 від 11 лютого 2013 року
затверджений акт комісії з розгляду
підсумків фактичного виконання робіт і
заходів, передбачених проектом
ліквідації шахти «Розсипнянська №2».
(а.с. 66)

У проекті ліквідації шахти
«Розсипнянська 2» ДВАТ
«Шахтоуправління «Волинське»»
передбачається, що після ліквідації
шахти, забезпечення вуглеотримувачів
ліквідованих шахт безкоштовним
вугіллям проводиться місцевим органом
виконавчої влади за рахунок
передбачених на такі цілі коштів. (а.с.
67-68).

Відповідно до довідки ДП
«Донвуглереструктуризація» №9107-255 від
13 лютого 2014 року ОСОБА_2
забезпечувалася безплатним побутовим
паливом у відповідності із ст. 48
Гірничого закону України за початку
ліквідації шахти «Розсипнянська 2» у 2002
році і до закінчення повної фізичної
ліквідації шахти у 2012 році.

Позивач звернувся до відповідача з
заявою про надання пільг на придбання
твердого пічного побутового палива.

Відповідно до повідомлень Управління
праці та соціального захисту населення
Торезької міської ради від 5 березня 2013
року № 09-0757 та від 20 грудня 2013 року №
09-3231, ОСОБА_2 відмовлено у забезпеченні
безкоштовним побутовим вугіллям на
побутові потреби (а.с.9).

Задовольняючи позовні вимоги суду
першої інстанції виходив з того, що
чинним законодавством на відповідача
покладений обов'язок щодо здійснення
соціального захисту осіб гірничих
підприємств після їх ліквідації
відповідно до вимог ст.48 Гірничого
закону України, а тому відмова
відповідача надати позивачу пільги на
придбання твердого побутового палива є
протиправною.

Колегія суддів з зазначеним висновком
суду першої інстанції погоджується, з
наступних підстав.

Згідно ст. 2 Кодексу адміністративного
судочинства України, завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно положень ч.7 ст. 43 Гірничого
закону України підприємства з
видобутку вугілля та вуглебудівні
підприємства безоплатно надають
вугілля на побутові потреби у розмірі,
що визначається колективним договором,
у тому числі пенсіонерам колишнім
працівникам з видобутку (переробки)
вугілля та вуглебудівних підприємств.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 45 Гірничого
закону України, ліквідація або
консервація гірничого
підприємства здійснюється за
проектом, затвердженим власником
(керівником) гірничого підприємства,
який включає соціально-економічне
обґрунтування, технічне рішення,
пропозиції про можливе відновлення
гірничих робіт, використання
гірничих виробок, будівель, споруд
іншого призначення, заходи,
спрямовані на запобігання
небезпечному впливу на інші
підприємства, довкілля та людей, та
який пройшов екологічну, технічну та
інші види експертиз, а також
погоджений в установленому
законодавством порядку з органами
гірничого нагляду, органами
місцевого самоврядування та іншими
заінтересованими органами. Проект
ліквідації або консервації гірничого
підприємства затверджується
одночасно з комплексним планом
соціального захисту працівників, які
вивільняються, розвитку соціальної
інфраструктури та з визначенням джерел
фінансування цих заходів.

Пунктом 2 частини 5 ст. 48 Гірничого
закону України передбачена категорія
осіб, яка після ліквідації чи
консервації гірничого підприємства
забезпечуються вугіллям на побутові
потреби, в межах галузевої угоди, а саме
пенсіонерам, які пропрацювали на
підприємствах з видобутку (переробки)
вугілля, вуглебудівних підприємствах
на підземних роботах - не менше ніж 10
років для чоловіків .

Крім того, відповідно до п. 12.10.7 та 12.10.8
Галузевої угоди між Міністерством
вугільної промисловості України,
іншими державними органами, власниками
(об'єднаннями власників), що діють у
вугільній галузі, і всеукраїнськими
профспілками вугільної промисловості
від 3 липня 2001 року, безоплатне
забезпечення вугіллям поширюється на
пенсіонерів, що живуть в Україні,
незалежно від того, з якого
підприємства вугільної промисловості
України вони вийшли на пенсію, якщо
вони відпрацювали в галузі: на
підземних роботах чоловіки не менше 10
років, жінки - 7,5 років; на роботах,
пов'язаних з підземними умовами,
чоловіки - не менше 15 років, жінки - 12,5
років; на роботах у технологічному
ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що
будуються, шахт, розрізів,
збагачувальних і брикетних фабриках, в
шахтовуглебудівельних підприємствах
чоловіки не менше 20 років, жінки - 15
років.

Ця категорія осіб забезпечується
побутовим вугіллям тим Підприємством,
з якого вони вийшли на пенсію. На
підприємствах, що ліквідуються,
забезпечення працівників побутовим
паливом здійснюється за рахунок
бюджетних коштів.

Надання пільг на придбання твердого
пічного палива здійснюється
відповідно до статті 102 Бюджетного
кодексу України, згідно якої за рахунок
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на надання пільг та
житлових субсидій населенню на
придбання твердого та рідкого пічного
побутового палива і скрапленого газу
надаються пільги, виходячи із
розрахунку вартості однієї тонни
твердого палива та одного балона
скрапленого газу на домогосподарство
на рік, а особам, які мають таке право
згідно із статтею 48 Гірничого закону
України, - з розрахунку вартості 3,1
тонни вугілля або торф'яного брикету на
побутові потреби на домогосподарство
на рік.

Порядок, який визначає механізм
надання пільг на придбання твердого
палива і скрапленого газу за рахунок
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам особам, які мають
право на пільги за соціальною ознакою з
придбання твердого та рідкого палива і
скрапленого газу відповідно до статті
48 Гірничого закону України, визначений
«Порядком надання пільг на придбання
твердого палива за рахунок субвенцій з
державного бюджету місцевим бюджетам»,
затвердженого відповідною постановою
Кабінету Міністрів України №77 від 31.01.07
року з наступними змінами і
доповненнями, яким передбачено, що
визначення права на пільги на тверде
побутове паливо відповідно до
Гірничого закону України покладено на
управління праці та соціального
захисту населення на підставі
відомостей із трудової книжки та
пенсійного посвідчення.

Пунктом 4 Порядку №77, встановлено, що
для призначення пільг з придбання
твердого палива і скрапленого газу
територіальними управліннями праці та
соціального захисту населення за
місцем мешкання здійснюється відносно
осіб за їх зверненнями, окрім тих осіб,
які мають право на безоплатне
забезпечення вугіллям для побутових
потреб згідно із статтею 48 Гірничого
закону України, тобто за виключенням
тих осіб у тому числі і пенсіонери, які
були колишніми працівниками вугільної
промисловості того підприємства, які
на момент звернення ліквідується або
консервується.

Зазначеним пунктом 4 Порядку також
встановлено, що особи, які мають право
на безоплатне забезпечення вугіллям
для побутових потреб згідно із статтею
48 Гірничого закону України,
пред'являють уповноваженому органові
трудову книжку та пенсійне посвідчення
(крім не працевлаштованих працівників),
що підтверджують відповідність
вимогам статті 48 зазначеного Закону, а
також подають: заяву та довідку,
передбачені абзацом першим цього
пункту.

Вказаним пунктом 4 Порядку також
передбачено, що у разі коли на підставі
записів у трудовій книжці особи, яка
має право на безоплатне забезпечення
вугіллям для побутових потреб згідно
із статтею 48 Гірничого закону України,
неможливо встановити факт виходу на
пенсію з ліквідованого гірничого
підприємства (ліквідація,
реорганізація, перейменування), до
уповноваженого органу за його запитом
надається архівна довідка або довідка
Міненерговугілля про зміни, які
відбулися на гірничому підприємстві з
моменту виходу на пенсію особи до
ліквідації зазначеного підприємства,
та копії підтвердних документів
(розпорядження, накази).

Відповідно до Порядку ліквідації
збиткових вугледобувних та
вуглепереробних підприємств,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 27 серпня 1997 № 939,
датою фізичної ліквідації гірничого
підприємства вважається дата
затвердження Мінвуглепромом актів
прийняття відповідних робіт, а також
визначення правонаступника щодо
соціального захисту осіб відповідно до
частини п'ятої статті 48 Гірничого
закону України.

Фізична ліквідація ДП шахта
«Розсипнянська 2» підтверджена наказом
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України від 11.02.203 року №
52, яким затверджено Акт комісії з
розгляду підсумків фактичного
виконання робіт та заходів,
передбачених проектом ліквідації
шахти «Розсипнянська 2», яким роботи з
ліквідації шахти визнані закінченими
у повному обсязі. Відповідно до
матеріалів справи ліквідація
відбулась без правонаступника.

Відповідно до матеріалів справи,
соціальний захист колишніх
працівників ДП «Шахта «Розсипнянська
2» протягом фізичної ліквідації був
покладений на державне підприємство
«Донвуглереструктуризація».

Після закінчення ліквідації
управлінню соціального захисту
населення був переданий перелік осіб,
які мають право на безплатне
забезпечення твердим побутовим
паливом згідно із статтею 48 Гірничого
Закону України, тобто, після фізичної
ліквідації вищевказаного підприємства
обов'язок щодо забезпечення пільги на
тверде побутове паливо у відповідності
до норм діючого законодавства
покладено на управління соціального
захисту, оскільки вказана шахта
ліквідована без правонаступника.

Колегія суддів зазначає, що
матеріалами справи доведено, що
позивач працював у вугільній галузі,
перебував на посадах пов'язаних з
підземними умовами більше 10 років,
останнім місцем роботи позивача перед
призначенням пенсії є саме шахта
«Розсипнянська 2», яка була ліквідована
без правонаступника, проживає у
житловому приміщенні пічного опалення
на твердому паливі, тобто, позивач має
право на пільгове забезпечення паливом
на побутові потреби передбачене ч.5
статтею 48 Гірничого Закону України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач звернувся до відповідача з
заявою та документами у відповідності
до вимог Порядку №77, що не
спростовується відповідачем.

З врахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідач
необґрунтовано відмовив позивачу у
наданні пільг на придбання твердого
палива.

Колегія суддів не приймає посилання
відповідача в апеляційній скарзі, як на
підставу для задоволення скарги, на те,
що обов'язок забезпечення вугіллям
покладено на ДП «Торезантрацит» до
складу якого входить шахтоуправління
«Волинське», оскільки, як зазначалось
вище позивач працював на шахті
«Розсипнянська 2», яка в подальшому
була виділена в самостійну юридичну
особу - ДП «Шахта «Розсипнянська 2», з
відповідними правами та обов'язками
правонаступника шахти «Розсипнянська
2», шахтоуправління «Волинське» не є
правонаступником шахти
«Розсипнянська 2», а тому відповідно до
чинного законодавства до нього не
перейшли обов'язки щодо забезпечення
позивача пільгами на придбання
твердого побутового палива.

Відповідно до вимог Кодексу
адміністративного судочинства України
підставами для скасування рішення є
порушення судом норм матеріального чи
процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
зазначає, що постанова прийнята судом
першої інстанції правильно встановив
обставини справи, з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
тому апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись статтями 160, 167, 184, 195, 196, 197, 198,
200, 205, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Торезької міської ради Донецької
області на постанову Торезького
міського суду Донецької області від 17
лютого 2014 р. у справі № 247/24/14-а
залишити без задоволення.

Постанову Торезького міського суду
Донецької області від 17 лютого 2014 р. у
справі № 247/24/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Е.Г.Казначеєв

Судді
В.Г.Яманко

І.А.Васильєва