Справа № 2а-4981/11
Суддя: Каралюс В.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Справа
№ 138152/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі :

Головуючого судді - Каралюса В.М.,

суддів: Матковської З.М., Затолочного
В.С.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 20 вересня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
сільського голови Зорянської
сільської ради Мосорука Олександра
Петровича, Зорянської сільської ради
про визнання неправомірними дій та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О
В И Л А :

В квітні 2009 року позивач ОСОБА_1
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Сільського голови
Зорянської сільської ради
Володимир-Волинського району
Волинської області Мосорука
Олександра Петровича та Зорянської
сільської ради Володимир-Волинського
району Волинської області, в якому
просила визнати протиправними дії
Зорянської сільської ради та
сільського голови Зорянської
сільської ради Мосорука Олександра
Петровича щодо розгляду її заяви від
26.11.2008 року., відповіді від 23.12.2008 року та
відмови у видачі свідоцтва; зобов'язати
сільського голову Зорянської
сільської ради Мосорука Олександра
Петровича видати їй свідоцтво про
право власності на майновий пай СГВК
«Зоря» на загальну суму вартості всіх
переданих свідоцтв розміром 119 595 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Зорянська сільська рада та сільський
голова з порушенням Указу Президента
України «Про заходи щодо забезпечення
майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора
економіки »від 29.01.2001 року № 62/2001 та
постанови № 177 від 28.02.2001 року «Про
врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектору
економіки » не видали свідоцтва на
майновий пай СГВК «Зоря ».

Постановою Володимир-Волинського
міського суду від 20 вересня 2011 року в
задоволенні адміністративного позову
відмовлено повністю.

Постанова суду мотивована тим, що
рішення Зорянською сільською радою про
видачу позивачці свідоцтва на право
власності на майновий пай не
приймалося, а тому відповідач
сільський голова Мосорук П.В. не вправі
був одноособово видавати вищевказане
свідоцтво позивачці ставити свій
підпис та гербову печатку.

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, зазначену постанову
оскаржила ОСОБА_1, та просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Володимир-Волинського
міського суду від 20 вересня 2011 року та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги
обґрунтовані тим, що судом першої
інстанції під час ухвалення рішення не
взято до уваги та не розглянуто по суті
позовні вимоги щодо визнання
неправомірними дій Зорянської
сільської ради чим порушено норми
матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
скарги в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи в
процесі реорганізації
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Зоря» членам цього
кооперативу було видано свідоцтва про
право власності на майновий пай члена
колективного сільськогосподарського
підприємства ( майновий сертифікат ) .
Дані свідоцтва видавались на виконання
Указу Президента України «Про заходи
щодо забезпечення майнових прав селян
у процесі реформування аграрного
сектора економіки» від 29.01.2001 року №
62/2001, постанови Кабінету міністрів
України за № 177 від 28.02.2001 року «Про
врегулювання питань щодо забезпечення
захисту майнових прав селян у процесі
реформування аграрного сектора
економіки» та списку осіб, які мають
право на майновий пай, затвердженого
зборами від 14 листопада 2001 року.

Свідоцтва видавались Зорянською
сільською радою на відповідних
номерних бланках з відповідною серією
та номером, з визначенням особи, якій
належить право на майновий фонд у СГВК
«Зоря» його загальний розмір та розмір
частки члена у грошовому та
відсотковому значенні.

ОСОБА_1 на підставі договорів купівлі
продажу придбала у членів СГВК «Зоря»
паї на загальну суму 119595, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме протоколу засідання комісії з
організації і розподілу майна с. Ворчин
від 22.08.2008 року, майнові паї членів СГВК
«Зоря» складаються із приміщення
корівника 1990 року в с. Ворчин, загальною
вартістю 115584, 00 грн.

Вищезазначений протокол підписаний
членами комісії та затверджений
Зорянським сільським головою.

14 жовтня та 26 листопада 2008 року ОСОБА_1
зверталась до голови Зорянської
сільської ради із заявою про видачу
свідоцтва про право власності на
придбані нею майнові паї, однак
відповідач двічі відмовляв у видачі
свідоцтва , заперечуючи при цьому факт
набуття позивачкою права власності
укладеними договорами.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ст. 42 Законом України «Про
місцеве самоврядування» при
здійсненні повноважень сільський
голова відповідальний перед
відповідною Радою і підписує рішення
Ради і її виконавчого комітету.

Відповідно до «Порядку визначення
розмірів майнових паїв членів
колективних сільськогосподарських
підприємств та їх документального
посвідчення, «Затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 28.02.2001
року № 177» свідоцтво видається
сільською, селищною або міською радою
тільки за наявності рішення ради,
сільський голова має право ставити
свій підпис та гербову печатку.

З вищенаведеного колегія суддів
приходить до висновку, що сільський
голова Зорянської сільської ради не
вправі одноособово видавати свідоцтво
на право власності на майновий пай без
рішення сільської ради про його видачу.

Таким чином, судом першої
інстанції правильно встановлені
фактичні обставини справи, а судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права;
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись статтями 195, 197, 198 п.1, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Володимир-Волинського міського суду
Волинської області від 20 вересня 2011
року у справі № 2а-4981/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В.М. Каралюс

суддя
З.М. Матковська

суддя
В.С.
Затолочний