Справа № 815/7868/13-а
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

08 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/7868/13-а

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції:
Єфіменко К. С.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Вербицької Н.В.,

Кравченко
К.В.

при секретарі:
Паламарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області на постанову Одеського
окружного адміністративного суду від 17
січня 2014р. по справі за
адміністративним позовом Малого
приватного підприємства «АВІЗ» до
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області про визнання протиправними дій
щодо вжиття заходів для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки, щодо коригування показників
податкової звітності, визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
11.11.2013р. №; №,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013р. МПП «Авіз»
(далі-підприємство) звернулось в суд із
позовом до Державної податкової
інспекції у Приморському районі
м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області
(далі-ДПІ) про визнання протиправними
дій щодо вжиття заходів для проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки позивача з питань перевірки
даних, задекларованих у податковій
звітності з ПДВ за квітень 2013р., по
формуванню неправомірних висновків в
акті перевірки від 25.10.2013р.
№2293/15-53-22-6/22500648, щодо коригування
показників податкової звітності
позивача з ПДВ за вересень 2012р. та з
податку на прибуток підприємств за 4
квартал 2012р., визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 11.11.2013р. №;
№.

В обґрунтування своїх вимог
позивач посилається на те, що на
підставі наказу керівника ДПІ №786
від25.09.2013р. на проведення перевірки та
направлення на проведення перевірки
від 25.09.2013р. №000794/636 посадовими особами
ДПІ в період з 14.10.2013р. по 18.10.2013р.
проведена позапланова виїзна
документальна перевірка позивача з
питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Абсолют Бест»
за період з 16.01.2012р. по 31.12.2012р.

За результатами перевірки 25.10.2013р.
складений акт за №2293/15-53-22-6/22500648 у
висновках якого встановлено, що
підприємство завищило валові витрати в
результаті чого занижений податок на
прибуток підприємств на суму 4208грн.,
занижено податкове зобов'язання з ПДВ
на загальну суму 4008грн., у зв'язку із
порушенням позивачем вимог
Податкового кодексу України.

На підставі зазначеного акту 11.11.2013р.
ДПІ прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
нарахування податкового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 4208,00грн. та штрафних санкцій на
суму 1052грн., № про нарахування
податкового зобов'язання з ПДВ на суму
4008грн. та штрафних санкцій в розмірі
2004грн.

Позивач зазначає, що операції по
поставці позивачу товарів та послуг з
боку контрагента ТОВ «Абсолют Бест»
підтверджені наданими суду первинними
бухгалтерськими документами, мали
фактичний характер, а тому позивач
правомірно сформував суми податкового
кредиту у вказаних податкових періодах
на підставі факту проведення оплати
вартості товарів та послуг, в тому
числі ПДВ та отримання від
постачальників податкових накладних
на відповідні суми. Посилаючись на
зазначені обставини позивач просить
позов задовольнити.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014р.
позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області щодо
формування висновків в акті перевірки
від 25.10.3013р. №2293/15-53-22-6/22500648.

Визнано протиправними та скасовані
податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Приморському районі м.Одеси Головного
управління Міндоходів в Одеській
області від 11.11.2013р. №; №.

У задоволені інших позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
постанову суду скасувати, прийняти
нову постанову, якою у задоволені
позовних вимог відмовити у повному
обсязі, посилаючись на порушення норм
права.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи апеляційної скарги, пояснення
на неї, перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла до висновку про
залишення скарги без задоволення,
постанови суду без змін, з наступних
підстав.

За правилами ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті рішення
суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги частково,
суд першої інстанції виходив з того, що
ДПІ не надано доказів, які б
спростовували або ставили під сумнів
надані підприємством первинні
документи бухгалтерського та
податкового обліку, у зв'язку з чим,
надані підприємством письмові докази є
достатніми для доведення факту
постачання товарів та надання послуг
його контрагентом, а тому висновок
податкового органу про безтоварність
такої угоди є помилковим, а дії
посадових осіб ДПІ щодо формування
висновків акту перевірки від 25.10.2013р.
№2293/15-53-22-6/22500648 є неправомірними. Отже,
винесені на підставі акту перевірки
податкові повідомлення-рішення
підлягають скасуванню.

Вирішуючи спір судова колегія вважає,
що суд першої інстанції повно та
об'єктивно дослідив обставини по
справі, надані докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції
встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що на підставі
виїзної документальної позапланової
перевірки підприємства та акту від
25.10.2013р. №2293/15-53-22-6/22500648 (а.с.12-21) ДПІ
прийняті податкові
повідомлення-рішення № про
нарахування податкового зобов'язання з
податку на прибуток підприємств на
суму 4208,00грн. та штрафних санкцій на
суму 1052грн., № про нарахування
податкового зобов'язання з ПДВ на суму
4008грн. та штрафних санкцій в розмірі
2004грн. (а.с.56-57).

Підставою прийняття податкових
повідомлень-рішень стали висновки акту
перевірки про порушення вимог ПК
України внаслідок чого підприємством
занижено значення податку на прибуток
у загальній сумі 4208грн за 4 квартал 2012р.,
занижено значення ПДВ, що підлягає
сплаті до бюджету на суму 4008грн. за
вересень 2012р.

Крім того, в акті перевірки зазначено
про неможливість проведення
зустрічної перевірки ТОВ «Абсолют
Бест» - контрагента позивача і у якого
на думку ДПІ відсутні транспортні
засоби та складські приміщення, а тому
угоди укладені з позивачем є
нікчемними, оскільки є безтоварними та
не спричиняють реального настання
правових наслідків.

Перевіряючи правомірність прийнятих
податкових повідомлень-рішень, суд
першої інстанції виходив з того, що ч.1
ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
визначено, що підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Згідно з п.2.1., 2.2. Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
№88 від 24.05.1995р., первинні документи - це
документи, створені у письмовій або
електронній формі, що фіксують та
підтверджують господарські операції,
включаючи розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення. Господарські операції - це
факти підприємницької та іншої
діяльності, що впливають на стан майна,
капіталу, зобов'язань і фінансових
результатів. Первинні документи
повинні бути складені у момент
проведення кожної господарської
операції або, якщо це неможливо,
безпосередньо після її завершення.

Дотримання наведених вимог
законодавства дає можливість
підтвердити виконання договору та,
відповідно, реальність здійснюваних
господарських операцій.

Матеріалами справи встановлено, що між
позивачем (замовник) та ТОВ «Абсолют
Бест» (постачальник) 24.09.2012р. укладено
договір поставки №11 (а.с.63), предметом
договору є поставка товару, тобто
постачальник зобов'язується поставити,
а замовник зобов'язується прийняти та
сплатити за поставлений товар
обумовлену суму грошей.

На підтвердження виконання даного
договору підприємством надано
наступні документи: - накладна на
відвантаження товарів від 28.09.2012р
№РН-0928/05, в якій вказаний наступний
товар: підвіска для гребня у кількості
2500шт. на загальну суму 6471,25грн.; блістер
для кусачек у кількості 30шт. на
загальну суму 749,58грн.; упаковка для
пилок 3550шт. на суму 3727,50грн.; упаковка
для галантереї 4500шт. на суму 9090грн.,
всього відвантажено товару на суму
24046грн. з ПДВ (а.с.64); - податкова
накладна від 28.09.2012р. №27 (а.с.65); -
вимога-накладна від 28.09.2012р. №1 від
28.09.2012р. про оприбуткування поставлених
товарів на складі покупця (а.с.66); -
квитанція про доставку продукції та
оплата вартості доставки від 28.09.2012р.
(а.с.67); - акт списання поставлених
товарів у виробництво позивача №10 від
28.12.2012р. (а.с.68); - оборотно-сальдова
відомість (а.с.69-75).

Отже, судом першої інстанції
встановлено, що перелічені вище
первинні документи складені
відповідно до п.2.4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, і мають усі обов'язкові
реквізити.

Представлені документи спростовують
висновок ДПІ про безтоварність угод, а
тому суд першої інстанції дійшов
висновку, що прийнятті спірні
податкові повідомлення-рішення є
помилковими, і не відповідають дійсним
обставинам справи.

Що стосується посилання ДПІ на
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Абсолют Бест», судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
правильно дійшов висновку про те, що
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача не може
бути доказами того, що підприємство
порушило норми податкового
законодавства.

Стосовно позовної вимоги щодо визнання
протиправними дій щодо вжиття заходів
для проведення документальної
позапланової виїзної перевірки
позивача, суд першої інстанції
приймаючи рішення виходив з
наступного.

Працівники ДПІ здійснювали перевірку
підприємства на підставі наказу
керівника ДПІ від 25.09.2013р. №786 (а.с.34).
Підставою для датування наказу стало
ненадання підприємством витребуваних
документів на підставі запиту ДПІ та
отримання інформації від ДПІ у
Київському районі м.Харкова про
неможливість проведення перевірки
контрагента позивача - ТОВ «Абсолют
Бест» (а.с.39).

Отже, на підставі викладеного, у ДПІ
були усі підстави для проведення
перевірки, передбачені ПК України, а
тому дана позовна вимога задоволенню
не підлягає.

Судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
позовної вимоги, стосовно визнання
протиправними дії по коригуванню
показників податкової звітності
підприємства з ПДВ за вересень 2012р. та з
податку на прибуток підприємств за 4
квартал 2012р. Суд першої інстанції
відмовив у задоволенні цієї вимоги,
оскільки позивачем не надано жодних
належних доказів про встановлення
факту самостійного коригування ДПІ
показників декларацій позивача, шляхом
внесення відповідних змін у показники
цих декларацій в електронному вигляді.

Відповідно до ч.1, 2 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Оскільки ні в суді першої інстанції, а
ні в суді апеляційної інстанції ДПІ не
доведено належними доказами
безтоварність господарської операції
та відповідно правомірності свого
рішення, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції дійшов правильного та
обґрунтованого висновку, що податкові
повідомлення-рішення є протиправними,
безпідставними, необґрунтованими та
підлягають скасуванню.

В доводах апеляційної скарги
апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права чи порушення норм процесуального
права. На думку судової колегії,
викладені у скарзі доводи не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що постанова суду ухвалена з
додержанням норм процесуального та
матеріального права, а тому не вбачає
підстав для її скасування.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.196,198,200,206 КАС України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Приморському
районі м.Одеси Головного управління
Міндоходів в Одеській області -
залишити без задоволення.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 17 січня 2014р.
- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.М. Градовський

Судді:
Н.В. Вербицька

К.В. Кравченко