Справа № 740/1432/14
Суддя: Бережняк В. Д.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1432/14
Провадження № 2-а/740/41/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого - судді Бережняка В.Д.,

при секретарі Гладкевич
Л.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Ніжині справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради про визнання протиправною
бездіяльності, а також про призначення,
нарахування (здійснення перерахунку)
та виплату одноразової компенсації та
щорічної допомоги на оздоровлення
особі, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом, в якому
просить визнати протиправною
бездіяльність та зобов*язати
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради здійснити перерахунок, нарахувати
та виплатити йому щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період, починаючи з 1996 року по 2013 рік
включно, що дорівнює 85 розмірам
мінімальних заробітних плат; визнати
протиправною бездіяльність та
зобов*язати управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
йому одноразову компенсацію як
інваліду ІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат; зобов*язати
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради в подальшому нараховувати та
виплачувати йому щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»;
звільнити від сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що він є інвалідом ІІ
групи та віднесений до категорії 1 осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи. Відповідно
до положень Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач має право отримати
одноразову компенсацію як інвалід ІІ
групи з числа учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 45
мінімальних заробітних плат та як
учасник ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, на той час
віднесений до категорії 2 отримувати
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат.
При зверненні представника позивача до
Управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради була отримана відповідь, де
зазначено, що одноразова компенсація
позивачу як інваліду ІІ групи з числа
учасників ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС , який став інвалідом внаслідок
Чорнобильської катастрофи в розмірі 45
мінімальних заробітних плат не
виплачувалась, а щорічна допомога на
оздоровлення призначена у
відповідності до положень чинного
законодавства, підстав для перерахунку
та виплати допомоги в іншому розмірі
не вбачається.

Представником позивача до суду подана
заява, в якій він просить справу
розглядати без присутності позивача та
представника позивача.

Відповідач - Управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради у судове
засідання не з*явився, надіслав
клопотання про розгляд справи у їх
відсутність, з позовом не погоджуються
та просять відмовити у її задоволенні з
підстав, вказаних у поданому
запереченні.

У поданому запереченні відповідач
вказує на те, що ОСОБА_1 на обліку в
управлінні перебуває з 03 грудня 2001 року
як постраждалий від наслідків
Чорнобильської катастрофи вже маючи 2
групу інвалідності та з виплатою
одноразової компенсації до управління
не звертався. Оскільки група
інвалідності позивачу не змінювалась,
право на одноразову компенсацію
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС позивач не набував. Щорічна
допомога на оздоровлення у 2001-2004 роках
позивачу була нарахована та виплачена
в розмірі, передбаченому постановою
Кабінету Міністрів України від 26 липня
1996 року №836 «Про компенсаційні виплати
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», з 2005 рік по
2012 рік включно розміри щорічної
допомоги на оздоровлення регулювалися
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Щорічна
допомога на оздоровлення за 2013 рік
позивачу як інваліду 2 групи була
нарахована в лютому 2013 року в розмірі 120
грн. відповідно до Постанови Кабінету
Міністрів України №562 від 12.07.2005 року
та проведена виплата 27 грудня 2013 року.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що позивач є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 2 категорії,
інвалідом ІІ групи (а.с.10), у зв*язку з
чим відповідно до ст. 48 Закону України
«Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» має право
на отримання щорічної грошової
допомоги на оздоровлення у розмірі 2
мінімальних заробітних плат,
роз*яснення порядку застосування цього
Закону провадиться у порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, рішення якого є обов*язковими
для виконання місцевими органами
виконавчої влади. На підставі ст.117
Конституцій України Кабінет Міністрів
України в межах своєї компетенції
видає постанови і розпорядження, які є
обов*язковими до виконання, тому всі
виплати, передбачені Законом України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», які
базуються на розмірі мінімальної
заробітної плати, виплачуються у
розмірах, встановлених постановами
Кабінету Міністрів України.
Фінансування витрат, пов*язаних з
реалізацією вказаного Закону
здійснюється за рахунок державного
бюджету. Згідно із ст.95 ч.2 Конституції
України виключно Законом «Про
Державний бюджет України»
визначаються будь-які видатки держави
на загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Статтею 76 ч.1 Закону України «Про
використання ядерної енергії та
радіаційну безпеку» право на подання
позову про відшкодування ядерної
шкоди, заподіяної життю і здоров*ю
особи, не обмежується строком давності.
Статтею 90 вказаного Закону
передбачено, що всі вимоги Закону
застосовуються щодо будь-якого
ядерного інциденту, що може статися на
території України, після набрання цим
Законом чинності, тобто після 21 березня
1995 року.

Статтею 99 ч.2 КАС України передбачено,
що для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Позивач же у поданому позові не вказує
на пропущення ним строку звернення до
адміністративного суду, натомість
посилається на положення ст.76 Закону
України «Про використання ядерної
енергії та радіаційну безпеку».

Відповідно до ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи, та сім*ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, щорічна допомога на
оздоровлення виплачується в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до довідки про розмір
одноразової щорічної допомоги на
оздоровлення, згідно ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та постанови Кабінету Міністрів
України від 12.07.2005 року №562 «Про щорічну
допомогу на оздоровлення громадянам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» (а.с.8)
щорічна допомога на оздоровлення у
2001-2004 роках позивачу була нарахована та
виплачена в розмірі, передбаченому
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 липня 1996 року №836 «Про
компенсаційні виплати особам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а з 2005 по 2012 рік включно
розміри щорічної допомоги на
оздоровлення регулювалися постановою
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005
року №562 «Про щорічну допомогу на
оздоровлення громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи». Щорічна допомога на
оздоровлення за 2013 рік позивачу як
інваліду 2 групи була нарахована в
лютому 2013 в розмірі 120 грн. відповідно
до постанови Кабінету Міністрів
України №562 від 12.07.2005 року та
проведена виплата 27 грудня 2013 року.

Таким чином, враховуючи викладене
позов ОСОБА_1 в частині зобов*язання
Управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради здійснити перерахунок, нарахувати
та виплатити йому щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат, в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
за період, починаючи з 1996 року по 2013 рік
включно, що дорівнює 85 розмірам
мінімальних заробітних плат слід
залишити без розгляду у зв*язку з
пропущенням строку звернення до
адміністративного суду.

Що стосується вимог щодо визнання
протиправною бездіяльність та
зобов*язання управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
позивачу одноразову компенсацію як
інваліду ІІ групи з числа учасників
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат, то в цій частині
позову слід відмовити, оскільки за час
перебування на обліку в управлінні
праці та соціального захисту населення
Ніжинської міської ради позивачу не
змінювалась група інвалідності, а отже
він не має права на отримання
вищезазначеної компенсації.

Щодо вимог позивача зобов*язати
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради в подальшому нараховувати та
виплачувати йому щорічну допомогу на
оздоровлення у розмірі 5 мінімальних
заробітних плат в порядку та на умовах,
визначених положеннями ст.48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
то в цій частині позов слід залишити
без розгляду, оскільки вказана вимога
позивача є передчасною, і суд не вбачає
підстав для її задоволення.

Керуючись ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», ст.90
Закону України «Про використання
ядерної енергії та радіаційну
безпеку», ст.ст.99, 159-163 КАС України, суд,
-

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Ніжинської міської ради про визнання
протиправною бездіяльність та
зобов*язати управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради здійснити
перерахунок, нарахувати та виплатити
йому щорічну допомогу на оздоровлення
у розмірі 5 мінімальних заробітних
плат, в порядку та на умовах, визначених
положеннями ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» за період,
починаючи з 1996 року по 2013 рік включно,
що дорівнює 85 розмірам мінімальних
заробітних плат залишити без розгляду.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради в частині визнання протиправною
бездіяльність та зобов*язати
управління праці та соціального
захисту населення Ніжинської міської
ради здійснити перерахунок, нарахувати
та виплатити йому одноразову
компенсацію як інваліду ІІ групи з
числа учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, який став
інвалідом внаслідок Чорнобильської
катастрофи в розмірі 45 мінімальних
заробітних плат - відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
праці та соціального захисту населення
Ніжинської міської ради про
зобов*язати управління праці та
соціального захисту населення
Ніжинської міської ради в подальшому
нараховувати та виплачувати йому
щорічну допомогу на оздоровлення у
розмірі 5 мінімальних заробітних плат в
порядку та на умовах, визначених
положеннями ст.48 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» залишити
без розгляду.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ніжинський міськрайонний суд протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Бережняк В.Д.