Справа № 754/12976/13
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
інстанції: Сенюта В.О.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів Хрімлі О.Г.,
Ганечко О.М., Літвіної Н.М.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_4
на постанову Деснянського районного
суду м. Києва від 12 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до відділу державної виконавчої
служби Деснянського районного
управління юстиції у м. Києві про
визнання протиправною та скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_4 звернувся до Деснянського
районного суду м. Києва з
адміністративним позовом до відділу
державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
від 14 березня 2013 року ВП № 36983101 та
зобов'язання відмовити ПАТ «Райффайзен
банк Аваль» у відкритті виконавчого
провадження за виконавчим листом №
2-5818, виданим 09 квітня 2012 року.

Постановою Деснянського районного
суду в м. Києві від 12 грудня 2013 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
адміністративний позов задовольнити у
повному обсязі.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю.

Зважаючи на те, що у справі відсутні
клопотання від усіх осіб, які беруть
участь у справі, про розгляд справи за
їх участю, колегія суддів вирішила
справу розглянути у порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, рішенням Деснянського
районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011
року позовну заяву ПАТ «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором кредиту
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
суму заборгованості за кредитом та
процентами у загальному порядку у
розмірі 257 704,02 грн. У частині позовних
вимог про стягнення пені - відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
16 лютого 2012 року рішення Деснянського
районного суду м. Києва від 27 жовтня 2011
року залишено без змін.

09 квітня 2012 року видано виконавчий лист
у справі № 2-5818/2011, строк пред'явлення до
виконання якого встановлено до 16
лютого 2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про
відкриття виконавчого провадження
направлена на адресу відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції у м. Києві
13 лютого 2013 року, про що свідчить
відтиск штампу поштового зв'язку на
копії конверту та лист Київської
міської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» № 303/15-Д-3296 від 15
листопада 2013 року, наявні в матеріалах
справи.

Зокрема, згідно з листом Київської
міської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» № 303/15-Д-3296 від 15
листопада 2013 року повідомлено, що
рекомендований лист № 335
прийнятий саме 13 лютого 2013 року у
відділенні поштового зв'язку ВПЗ Київ
-30 та в цей же день направлений за
призначенням. Вищезазначений лист
надійшов до укрупненого доставного
відділення поштового зв'язку УДВПЗ
Київ-225 15 лютого 2013 року, на адресу ВДВС
Деснянського РУЮ у м. Києві (вул.
Бальзака, 64, м. Київ, 02232) та цього ж дня
вручений уповноваженій на одержання
пошти ОСОБА_6

14 березня 2013 року державним виконавцем
ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві
винесена постанова про відкриття
виконавчого провадження (ВП № 36983101) про
примусове виконання виконавчого листа
№ 2-5818, виданого 09 квітня 2012 року
Деснянським районним судом м. Києва.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
про відкриття виконавчого провадження
та вважаючи її протиправною, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону,
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

За змістом ч. 1 ст. 5 Закону України «Про
виконавче провадження», вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних і
юридичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 17 вказаного Закону,
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи: 1)
виконавчі листи, що видаються судами, і
накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті; 2) ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом; 3) судові накази;
4) виконавчі написи нотаріусів; 5)
посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій; 6)
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом; 7)
постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу; 8) рішення інших
органів державної влади, якщо їх
виконання за законом покладено на
державну виконавчу службу; 9) рішення
Європейського суду з прав людини з
урахуванням особливостей,
передбачених Законом України «Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини».

Згідно з ч. 1 ст. 19 вказаного Закону,
державний виконавець відкриває
виконавче провадження на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону: 1) за заявою
стягувача або його представника про
примусове виконання рішення; 2) за
заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді; 3) у разі якщо
виконавчий лист надійшов від суду на
підставі ухвали про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду в порядку,
встановленому законом; 4) в інших
передбачених законом випадках.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 вказаного
Закону, виконавчі документи можуть
бути пред'явлені до виконання в такі
строки: 1) посвідчення комісій по
трудових спорах, постанови судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанови органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, - протягом трьох
місяців; 2) інші виконавчі документи -
протягом року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, зазначені у частині першій цієї
статті, встановлюються для: 1) виконання
судових рішень - з наступного дня після
набрання рішенням законної сили чи
закінчення строку, встановленого у
разі відстрочки чи розстрочки
виконання рішення, а в разі якщо судове
рішення підлягає негайному виконанню, -
з наступного дня після його
постановлення; 2) виконання рішень
комісій по трудових спорах - з дня
видачі посвідчення на примусове
виконання рішення; 3) інших виконавчих
документів з наступного дня після
набрання ними юридичної сили, якщо інше
не передбачено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Згідно зі ст. 255 Цивільного кодексу
України, якщо строк встановлено для
вчинення дії, вона може бути вчинена до
закінчення останнього дня строку. У
разі, якщо ця дія має бути вчинена в
установі, то строк спливає тоді, коли у
цій установі за встановленими
правилами припиняються відповідні
операції.

Письмові заяви та повідомлення, здані
до установи зв'язку до закінчення
останнього дня строку, вважаються
такими, що здані своєчасно.

Відповідно до абз. 5 п. 1.8 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999
року, постанова державного виконавця
про відкриття виконавчого провадження
не може бути скасована лише з
формальних підстав, передбачених
пунктом 3 частини першої статті 19
Закону, які не перешкоджають
подальшому провадженню виконавчих дій.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
обставини справи, колегія суддів
вважає, що державний виконавець
відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві під час винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 14 березня 2013 року діяв
на підставі та у спосіб, передбачений
Законом України «Про виконавче
провадження», Інструкцією про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15 грудня 1999
року, а тому постанова про відкриття
виконавчого провадження є законною та
обґрунтованою, з урахуванням того, що
належними та допустимими доказами у
справі доведено дотримання стягувачем
строку для пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності дій з прийняття
оскаржуваної постанови про відкриття
виконавчого провадження, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

З огляду на зазначене, колегія суддів
приходить до висновку про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_4
до відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції у м. Києві про визнання дій
протиправною та скасування постанови
про відкриття виконавчого провадження
та зобов'язання вчинити певні дії.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, постанову Деснянського
районного суду м. Києва від 12 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів після набрання нею законної сили
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.