Справа № 826/1924/14
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2014 року № 826/1924/14
Окружний адміністративний суд міста
головуючого судді - Добрівської Н.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
Мегаполіс- Україна» до Заступника
начальника Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
Кулікова О.В. (відповідач-1),
Державтоінспектора Відділення
Державтоінспекції Білоцерківського
МВ ГУ МВС України в Київській області
Бондара О.М. (відповідача-2), про
визнання протиправним та скасування
рішення від 20.01.2014 року №18/847, визнання
дій незаконними, визнання
протиправним, незаконним та
скасування припису від 29.11.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Торгова компанія
Мегаполіс-Україна» звернулось до суду
з позовом до Заступника начальника
Управління Державтоінспекції ГУ МВС
України в Київській області Кулікова
О.В. про:

- визнання протиправним та скасування
рішення заступника начальника
Управління Державтоінспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в Київській
області Кулікова О.В. від 20.01.2014 року
№18/847;

- визнання дій державтоінспектора
Відділу державтоінспекції
Білоцерківського району МВ ГУ МВС
Украйни в Київській області капітана
міліції Бондар О.М. по винесенню
припису від 29.11.2013 року з вимогами,
непередбаченими чинним законодавством
України, незаконними;

- визнання припису від 29.11.2013 року,
винесеного державтоінспектором
Відділу державтоінспекції
Білоцерківського району МВ ГУ МВС
Украйни в Київській області капітана
міліції Бондар О.М. протиправним та
незаконним;

- скасування припису від 29.11.2013 року,
винесеного державтоінспектором
Відділу державтоінспекції
Білоцерківського району МВ ГУ МВС
Украйни в Київській області капітана
міліції Бондар О.М.

Свої вимоги позивач обґрунтовує
допущенням державтоінспектором правил
проведення перевірки, а саме, не
наданням перевіряючим наказу на
перевірку і не пред'явленням
посвідчення, а складений за наслідками
перевірки припис, за твердженням
позивача, є незаконним і складеним з
перевищенням посадовою особою владних
повноважень. Крім того, позивач
наголошує на тому, що оскаржуваний
припис не містить посилань на норму
чинного законодавства та стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, які були порушені
позивачем. При цьому, заступника
начальника УДАІ ГУ МВС України в
Київській області Куліков О.В. під час
розгляду скарги позивача на припис
державтоінспектора не надав належної
правової оцінки неправомірним діям
останнього.

Ухвалою судді Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 лютого 2014 відкрито провадження у
справі і призначено її до розгляду в
судовому засіданні.

В судовому засіданні 25 лютого 2014 року, з
огляду на заявлені позивачем вимоги, до
участі у справі в якості
співвідповідача залучено
державтоінспектора ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області Бондара Олександра
Михайловича (далі по тексту -
державтоінспектор), у зв'язку з чим
розгляд справи відкладено до 13 березня
2014 року.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав і
просив їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві.

Повідомлений у відповідності із
вимогами статті 35 КАС України про день,
час і місце проведення судового
засідання відповідач-1 в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду не повідомив, заяв/клопотань до
суду не направляв.

Відповідач-2 в судове засідання також
не з'явився, направив засобами
електронного зв'язку свої письмові
заперечення проти заявлених до нього
вимог і просив відмовити у їх
задоволенні з огляду на їх
безпідставність. При цьому,
відповідач-2 стверджує про
правомірність (законність)
оскаржуваного припису, а його зміст, за
твердженням відповідача-2, не
суперечить нормам законодавства.

У зв'язку з неявкою в судове засідання 13
березня 2014 року відповідачів, а також
беручи до уваги відсутність потреби
заслухати свідка чи експерта, суд на
підставі ч.6 ст.71, ч.ч.4, 6 ст.128 КАС України
перейшов до розгляду справи у порядку
письмового провадження на підставі
наявних у справі доказів.

Розглянувши надані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
доводи позивача і ознайомившись з
викладеними письмово доводами
відповідача-2, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду і вирішення справи по суті,
суд встановив наступне.

29 листопада 2013 року
державтоінспектором ВДАІ
Білоцерківського МВ (з обслуговування
міста Біла Церква та Білоцерківського
району) Бондарем О.М. 29 листопада 2013
року складено акт позапланової
перевірки виконання вимог
нормативно-правових актів у сфері
безпеки дорожнього руху підприємством
ТОВ «Торгова компанія
Мегаполіс-Україна» (в зв'язку з
скоєнням дорожньо-транспортної
пригоди (1-0-0) 11.09.2013 року з вини водія
ОСОБА_1, автомобіля Форд-Транзит н.з.
НОМЕР_1, який належить суб'єкту
господарювання ТОВ «ТК
Мегаполіс-Україна») (далі по тексту -
Акт перевірки).

Вказаним Актом перевірки, зокрема, було
зафіксовано:

- не ведеться облік
дорожньо-транспортних пригод та
порушень Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (із
змінами), допущених водіями під час
роботи на лінії (виконання вимог
постанови Кабінету Міністрів України
№227) (п.2.4 Акта перевірки) у тому числі
порушень Правил дорожнього руху,
передбачених частинами першою та
другою статті 130 Кодексу України про
адміністративні правопорушення (п.п.2.4.2
Акта перевірки);

- відсутні заходи реагування до водіїв -
порушників Правил дорожнього руху
(п.п.2.4.3 Акта перевірки).

За результатами перевірки виконання
посадовими особами автогосподарства,
під час якої встановлено, що в
підприємстві не налагоджено у
відповідності до вимог Законів України
«Про дорожній рух», «Про автомобільний
транспорт» роботу із забезпечення
безпеки дорожнього руху,
державтоінспектором на виконання
вимог Законів України «Про міліцію»,
«Про дорожній рух» та «Про
автомобільний транспорт» 29 листопада
2013 року складено припис, яким
запропоновано позивачу:

1. проводити звірку порушень ПДР
водіями підприємства з ДАІ - до 15.12.2013
року, в подальшому щомісячно;

2. розробити та постійно здійснювати
дієві заходи реагування до водіїв, які
порушують ПДР. Проводити профілактичну
роботу з водіями підприємства по
дотриманню ними БДР під час
експлуатації транспортних засобів - до
15.12.2013 року;

3. скласти план роботи з попередження
дорожньо-транспортних пригод -
щоквартально.

Не погоджуючись з вказаним приписом
позивач оскаржив його в
адміністративному порядку, направивши
на ім'я начальника ВДІ
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області скаргу від 11.12.2013
року за вих. №629/ГО, в якій просив
винести мотивоване рішення, яким
визнати дії державтоінспектора по
винесенню припису незаконними, визнати
припис протиправним і незаконним та
скасувати його.

За результатами розгляду викладених у
скарзі фактів Управління ДАІ ГУМВС
України в Київській області направило
на адресу ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна»
лист №18/847 від 20 січня 2014 року за
підписом заступника начальника
Кулікова О.В., яким повідомлено
позивача про те, що в ході проведення
службової перевірки фактів, викладених
у вищевказаній скарзі, встановлено, що
дії державтоінспектора ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області під час надання
припису про усунення порушень правил,
норм та стандартів, що стосуються
забезпечення безпеки дорожнього руху
визнано такими, що не суперечать
вимогами діючого законодавства.

Не погоджуючись з діями
державтоінспектора і виданим ним
приписом, а також з рішенням заступника
начальника УДАІ ГУМВС України в
Київській області, прийнятого за
наслідками розгляду скарги, позивач
звернувся до суду із даним позовом.

При вирішення питання щодо наявності
підстав для задоволення вимог позивача
суд виходить з наступного.

В законі України від 05.04.2007р. №877-V «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», який, згідно його
преамбули, визначає правові та
організаційні засади, основні принципи
і порядок здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю), в частині 4 статті 4
закріплено, що виключно законами
встановлюються:

- органи, уповноважені здійснювати
державний нагляд (контроль) у сфері
господарської діяльності;

- види господарської діяльності, які є
предметом державного нагляду
(контролю);

- повноваження органів державного
нагляду (контролю) щодо зупинення
виробництва (виготовлення) або
реалізації продукції, виконання робіт,
надання послуг;

- вичерпний перелік підстав для
зупинення господарської діяльності;

- спосіб здійснення державного нагляду
(контролю);

- санкції за порушення вимог
законодавства і перелік порушень, які є
підставою для видачі органом
державного нагляду (контролю) припису,
розпорядження або іншого розпорядчого
документа.

Орган державного нагляду (контролю) не
може здійснювати державний нагляд
(контроль) у сфері господарської
діяльності, якщо закон прямо не
уповноважує такий орган на здійснення
державного нагляду (контролю) у певній
сфері господарської діяльності та не
визначає повноваження такого органу
під час здійснення державного нагляду
(контролю).

При цьому, законом України від 30.06.1993р.
№3353-XII «Про дорожній рух», який
визначає правові та соціальні основи
дорожнього руху з метою захисту життя
та здоров'я громадян, створення
безпечних і комфортних умов для
учасників руху та охорони
навколишнього природного середовища,
визначено повноваження Міністерства
внутрішніх справ України у сфері
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Так, відповідно стаття 521 наведеного
Закону встановлено, що до повноважень
Міністерства внутрішніх справ України
у сфері забезпечення безпеки
дорожнього руху, зокрема, належать:
забезпечення безпеки дорожнього руху,
державний контроль, у тому числі шляхом
проведення перевірок, за додержанням
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форм
власності законів, правил і нормативів
у цій сфері, здійснення державної
реєстрації та обліку транспортних
засобів, приймання іспитів для
отримання права керування
транспортними засобами і видача
відповідних документі.

Згідно пункту 1 Положення про Державну
автомобільну інспекцію Міністерства
внутрішніх справ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 14 квітня 1997 р. №341 (далі по тексту -
Положення №341 в редакції на момент
виникнення спірних правовідносин),
Державна автомобільна інспекція
(Державтоінспекція) є головним органом,
на який покладається забезпечення
безпеки дорожнього руху в Україні, що
входить до системи органів
Міністерства внутрішніх справ України.
До складу Державтоінспекції входять
департамент Державтоінспекції МВС,
управління (відділи) Державтоінспекції
головних управлінь, управлінь МВС
України в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
Центр безпеки дорожнього руху та
автоматизованих систем, спеціальний
підрозділ дорожньо-патрульної служби
особливого призначення при
департаменті Державтоінспекції МВС,
відділи (відділення) Державтоінспекції
з обслуговування адміністративних
територій міст, районів, районів у
містах, підрозділи дорожньо-патрульної
служби та центри надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів.

Державтоінспекція у своїй діяльності
керується Конституцією України,
законами України, постановами
Верховної Ради України, указами і
розпорядженнями Президента України,
декретами, постановами і
розпорядженнями Кабінету Міністрів
України, цим Положенням, нормативними
актами МВС (п.2 Положення №341).

Основними завданнями
Державтоінспекції, відповідно до
пункту 3 Положення №341, є: реалізація в
межах своєї компетенції державної
політики щодо забезпечення безпеки
дорожнього руху; організація контролю
за додержанням законів, інших
нормативних актів з питань безпеки
дорожнього руху та охорони
навколишнього середовища від
шкідливого впливу
автомототранспортних засобів (далі -
транспортних засобів); удосконалення
регулювання дорожнього руху з метою
забезпечення його безпеки та
підвищення ефективності використання
транспортних засобів; виявлення та
припинення фактів порушення безпеки
дорожнього руху, а також виявлення
причин і умов, що сприяють їх вчиненню.

Як зазначено в пункті 4 Положення №341,
Державтоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань, зокрема:
здійснює контроль за дотриманням
власниками (володільцями) транспортних
засобів, а також громадянами,
посадовими і службовими особами вимог
Закону України «Про дорожній рух»,
правил, норм та стандартів з питань
забезпечення безпеки дорожнього руху,
які регламентують вимоги щодо
організації дорожнього руху (абз.3 п.п.4
п.4 Положення №341); виявляє та вживає
заходів до попередження і припинення
адміністративних правопорушень Правил
дорожнього руху, забезпечує розгляд
справ, віднесених до відання
Державтоінспекції (п.п.6 п.4 Положення
№341); аналізує обставини і причини
виникнення дорожньо-транспортних
пригод, забезпечує внесення відомостей
про пригоди, загиблих і потерпілих у
них осіб до єдиної централізованої
бази даних, розробляє і здійснює заходи
щодо запобігання таким пригодам (п.п.30
п.4 Положення №341); проводить згідно із
законодавством перевірки, пов'язані з
дорожньо-транспортними пригодами (п.п.36
п.4 Положення №341).

Згідно підпунктів 1, 2 пункту 5 Положення
№341 підрозділи Державтоінспекції
мають права, передбачені Законами
України «Про міліцію», «Про дорожній
рух» та іншими нормативно-правовими
актами, що регулюють їх діяльність.
Зокрема, працівники Державтоінспекції
під час виконання службових обов'язків
мають право: перевіряти виконання
власниками (володільцями) транспортних
засобів вимог законодавства, в тому
числі правил, норм та стандартів, що
стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху і охорони довкілля, а
також вимагати і отримувати від них
безплатно необхідні відомості та
документацію; давати посадовим і
службовим особам та громадянам
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень законодавства, в
тому числі правил, норм та стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху, а у разі невиконання
таких приписів - притягувати винних
осіб до передбаченої законодавством
відповідальності.

В абзаці 4 пункту 21 частини першої
статті 11 Закону України «Про міліцію»,
міліції для виконання покладених на
неї обов'язків надається право
відвідувати підприємства, установи й
організації для виконання контрольних
і профілактичних функцій щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до абзацу 7 частини 1 статті 6
Закону України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності», однією з
підстав для здійснення позапланових
заходів є настання аварії, смерті
потерпілого внаслідок нещасного
випадку або професійного захворювання,
що було пов'язано з діяльністю суб'єкта
господарювання.

Орган державного нагляду (контролю) в
межах повноважень, передбачених
законом, під час здійснення державного
нагляду (контролю), у відповідності до
частини 1 статті 8 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», має право: вимагати від
суб'єкта господарювання усунення
виявлених порушень вимог
законодавства; вимагати припинення
дій, які перешкоджають здійсненню
державного нагляду (контролю);
відбирати зразки продукції, призначати
експертизу, одержувати пояснення,
довідки, документи, матеріали,
відомості з питань, що виникають під
час державного нагляду (контролю),
відповідно до закону; надавати
(надсилати) суб'єктам господарювання
обов'язкові для виконання приписи про
усунення порушень і недоліків;
накладати штрафні санкції та вживати
заходи, передбачені законом.

Частиною 2 статті 8 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» закріплені обов'язки
органів державного нагляду (контролю)
та їх посадових осіб під час здійснення
заходів державного нагляду (контролю),
а саме: повно, об'єктивно та
неупереджено здійснювати державний
нагляд (контроль) у межах повноважень,
передбачених законом; дотримуватися
ділової етики у взаємовідносинах із
суб'єктами господарювання; не
втручатися і не перешкоджати
здійсненню господарської діяльності
під час здійснення заходів державного
нагляду (контролю), якщо це не загрожує
життю та здоров'ю людей, не спричиняє
небезпеки виникнення техногенних
ситуацій і пожеж; забезпечувати
нерозголошення комерційної таємниці
суб'єкта господарювання, що стає
доступною посадовим особам у ході
здійснення державного нагляду
(контролю); ознайомити керівника
суб'єкта господарювання або його
заступника, або уповноважену ним особу
з результатами державного нагляду
(контролю) в строки, передбачені
законом; надавати суб'єкту
господарювання консультаційну
допомогу щодо здійснення державного
нагляду (контролю).

Будь-яких доказів на підтвердження
зловживання посадовою особою ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області своїми правами під
час проведення перевірки, або
невиконання останнім своїх обов'язків
позивач суду не надав.

З огляду на наведені вище норми
законодавства, суд приходить до
висновку, що державтоінспектор
здійснюючи перевірку ТОВ «Торгова
компанія Мегаполіс-Україна» діяв в
межах та на виконання наданих йому
законодавцем повноважень за наявності
законних підстав для проведення такої
перевірки.

Згідно частини 5 статті 7 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» перед початком здійснення
заходу посадові особи органу
державного нагляду (контролю)
зобов'язані пред'явити керівнику
суб'єкта господарювання або
уповноваженій ним особі посвідчення
(направлення) та службове посвідчення,
що засвідчує посадову особу органу
державного нагляду (контролю), і надати
суб'єкту господарювання копію
посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) без посвідчення
(направлення) на здійснення заходу та
службового посвідчення не має права
здійснювати державний нагляд
(контроль) суб'єкта господарювання.

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

Враховуючи, що зібрані у справі докази
свідчать про те, що посадова особа ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області була допущена
позивачем до проведення перевірки, суд
визнає недоведеними доводи позивача
щодо допущення контролюючим органом
порушень вимог законодавства під час
здійснення перевірки господарюючого
суб'єкта. З огляду на наведене, суд не
вбачає підстав для визнання незаконною
проведену державтоінспектором ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУМВС України в
Київській області Бондарем О.М.
перевірку ТОВ «Торгова компанія
Мегаполіс-Україна» щодо виконання
вимог нормативно-правових актів у
сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до частини 6 статті 7 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» за
результатами здійснення планового або
позапланового заходу посадова особа
органу державного нагляду (контролю), у
разі виявлення порушень вимог
законодавства, складає акт, який
повинен містити такі відомості:

- дату складення акта;

- тип заходу (плановий або
позаплановий);

- вид заходу (перевірка, ревізія,
обстеження, огляд тощо);

- предмет державного нагляду (контролю);

- найменування органу державного
нагляду (контролю), а також посаду,
прізвище, ім'я та по батькові посадової
особи, яка здійснила захід;

- найменування юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи - підприємця, щодо діяльності
яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного
нагляду (контролю) зазначає в акті стан
виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

Наявна в матеріалах справи копія Акта
перевірки, яка надана була позивачем,
відповідає наведеним вище вимогам
законодавства щодо його форми і змісту.

В останній день перевірки, за приписами
частини 6 статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», два примірники акта
підписуються посадовими особами
органу державного нагляду (контролю),
які здійснювали захід, та суб'єктом
господарювання або уповноваженою ним
особою, якщо інше не передбачено
законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

При цьому, як вбачається з копії Акта
перевірки, жодних зауважень щодо
встановлених державтоінспектором
фактів товариством не наведено ні в
акті , ні в додатках до нього.

Щодо тверджень позивача про
незаконність складеного
державтоінспектором за наслідками
проведеної перевірки владного припису,
суд вважає за доцільне на наступне.

Згідно із визначенням, наведеним у
частині 8 статті 7 Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», припис - це обов'язкова для
виконання у визначені строки письмова
вимога посадової особи органу
державного нагляду (контролю) суб'єкту
господарювання щодо усунення порушень
вимог законодавства. Припис не
передбачає застосування санкцій щодо
суб'єкта господарювання. Припис
видається та підписується посадовою
особою органу державного нагляду
(контролю), яка здійснювала перевірку.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про
дорожніх рух» закріплено, що
підприємства, установи та організації
незалежно від форм власності та
господарювання розробляють і
здійснюють заходи для забезпечення
безпеки дорожнього руху, проводять у
трудових колективах профілактичну
роботу по дотриманню вимог
законодавства про дорожній рух, за
згодою з первинними профспілковими
організаціями включають до
колективних договорів вимоги щодо форм
впливу на членів трудового колективу у
разі порушення ними обов'язків
учасників дорожнього руху,
встановлених чинним законодавством
про дорожній рух.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 05.04.1994р. за №227 затверджено
Положення про службу безпеки
дорожнього руху міністерств, інших
центральних органів державної
виконавчої влади, підприємств, їх
об'єднань, установ і організацій (далі
по тексту - Положення №227), відповідно
до пункту 1 якого робота щодо
забезпечення безпеки дорожнього руху,
запобігання дорожньо-транспортним
пригодам у міністерствах, інших
центральних органах державної
виконавчої влади, на підприємствах, в
їх об'єднаннях, установах і
організаціях, що мають транспортні
засоби, ведеться залежно від
чисельності працівників, зайнятих
експлуатацією цих засобів, відповідним
структурним підрозділом - службою
безпеки дорожнього руху або окремими
фахівцями з цих питань (далі-служба
безпеки дорожнього руху).

Служба безпеки дорожнього руху
підприємства, об'єднань підприємств,
установи, організації, згідно пункту 2
Положення №227, підпорядковується
безпосередньо їх керівникам. Служба
безпеки дорожнього руху прирівнюється
до основних виробничо-технічних служб
і в своїй діяльності взаємодіє з
відповідними підрозділами
Державтоінспекції МВС та іншими
органами, діяльність яких пов'язана з
безпекою дорожнього руху.

Відповідно до пункту 4 Положення №227
основними завданнями служби безпеки
дорожнього руху є:

- проведення заходів, спрямованих на
забезпечення безпеки дорожнього руху;

- здійснення контролю за додержанням
працівниками вимог актів
законодавства та інших нормативних
документів з безпеки дорожнього руху;

- аналіз стану аварійності та фактів
порушення вимог з безпеки дорожнього
руху, розроблення разом з відповідними
структурними підрозділами заходів
щодо запобігання їм і контроль за
проведенням цих заходів;

- облік і подання в установленому
порядку органам державної виконавчої
влади і організаціям звітної
інформації про дорожньо-транспортні
пригоди та їх наслідки.

За змістом абзацу 14 підпункту «в»
пункту 5 Положення №227, відповідно до
основних завдань служба безпеки
дорожнього руху на підприємствах, в
установах та організаціях, крім іншого,
щомісячно звіряє у місцевих органах
Державтоінспекції відомості про
дорожньо-транспортні пригоди, до яких
причетні транспортні засоби
підприємства, і порушення Правил
дорожнього руху водіями підприємства.

З метою впорядкування статистичних
спостережень і звітності та проведення
аналізу стану безпеки дорожнього руху
Кабінет Міністрів України своєю
постановою від 30.06.2005 року за №538
затвердив Порядок обліку
дорожньо-транспортних пригод, який
визначає процедуру єдиного обліку
дорожньо-транспортних пригод і
обов'язковий для виконання на всій
території України.

Облік дорожньо-транспортних пригод
поділяється на загальнодержавний і
відомчий (п.5 Порядку обліку
дорожньо-транспортних пригод від 30.06.2005
року №538).

Відомчий облік дорожньо-транспортних
пригод ведеться центральними органами
виконавчої влади, підприємствами,
установами і організаціями незалежно
від форми власності (далі -
підприємства) у такому порядку,
визначеному в пункті 10 Порядку обліку
дорожньо-транспортних пригод від 30.06.2005
року №538.

Зокрема, підприємства беруть на облік
усі дорожньо-транспортні пригоди, що
сталися за участю транспортних
засобів, власниками яких вони є
(підпункт 1 пункту 10 Порядку обліку
дорожньо-транспортних пригод від 30.06.2005
року №538).

Виявивши під час проведення
позапланової перевірки порушення
товариством вимог законодавства щодо
ведення обліку дорожньо-транспортних
пригод і належне реагування
керівництва позивача щодо водіїв
товариства, якими допущені порушення
правил дорожнього руху, а також
відсутність закріплених розпорядчими
актами заходів щодо попередження
дорожньо-транспортних пригод,
державтоінспектор в межах наданих йому
повноважень склав припис із
зазначенням пропозицій щодо вжиття
заходів, спрямованих на усунення
допущених ТОВ «Торгова компанія
Мегаполіс-Україна» порушень.

З огляду на встановлені під час
розгляду справи обставини з
урахуванням норм законодавства, якими
регулюються спірні правовідносини і
визначаються повноваження
контролюючого органу, суд не вбачає
підстав для визнання дій
державтоінспектора незаконними і для
скасування припису від 29.11.2013 року з
огляду на недоведеність позивачем
причин для визнання його протиправним
і незаконним.

Враховуючи висновки суду щодо
відсутності порушень вимог діючого
законодавства в діях
державтоінспектора під час проведення
перевірки і складенні ним припису, а
також зважаючи на те, що позивач був
належним чином повідомлений про
наслідки проведення службового
розслідування за результатами
розгляду викладених ним фактів у
скарзі від 11.12.2013 року за вих. №629/ГО,
підстави для задоволення позову в
частині вимог про визнання
протиправним та скасування рішення
заступника начальника Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
Кулікова О.В. від 20.01.2014 року №18/847 у суду
також відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст.69-71, 94, ч.6 ст.128, 158-163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгова компанія
Мегаполіс-Україна» до Заступника
начальника Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України в Київській області
Кулікова О.В. та Державтоінспектора
Відділення Державтоінспекції
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області Бондара О.М. про
визнання протиправним та скасування
рішення від 20.01.2014 року №18/847, визнання
дій незаконними, визнання
протиправним, незаконним та скасування
припису від 29.11.2013 року відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили у
порядку, встановленому в ст.254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду в
порядку та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя: Н.А. Добрівська