Справа № 2-а/381/66/13 (381/1252/13-а)
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а/381/66/13 (381/1252/13-а) Головуючий у 1-й
інстанції: Зуй Т.С.,
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Кучми А.Ю.

суддів:
Аліменка В.О., Безименної
Н.В.,

при секретарі:
Козловій І.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Київського обласного центру
зайнятості на ухвалу судді
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 13.03.2013 у справі за
адміністративним позовом Київського
обласного центру зайнятості до
Комунального підприємства
Фастівського комбінату комунальних
підприємств, третя особа: Фастівський
міськрайонний центр зайнятості про
стягнення штрафу, -

В С
Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 13.03.2013 у відкритті провадження у
справі за вищевказаним позовом
відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу у якій
просить скасувати ухвалу судді від
13.03.2013, як таку, що постановлена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню,
оскаржувана ухвала - скасуванню, а
справа направленню для продовження
розгляду.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України, суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове якщо встановить
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги вважає, що апеляційну скаргу
слід задовольнити, виходячи з
наступного.

Оскаржувана ухвала про відмову у
відкритті провадження в справі
вмотивована тим, що питання щодо
стягнення з осіб штрафів не
відноситься до компетенції
адміністративного суду.

Проте, з таким висновком суду не можна
погодитися.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позивач просить стягнути з КП
Фастівський комбінат комунальних
підприємств штраф у розмірі 47 685,71 грн.,
у зв'язку із порушенням ним частини
п'ятої ст. 20 Закону України «Про
зайнятість населення».

Надаючи правову оцінку відмові суду
першої інстанції у відкритті
провадження в справі, колегія суддів
зважає на наступне.

За змістом п. 1 частини першої ст. 3 КАС
України справа адміністративної
юрисдикції - це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно частини першої ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Так, згідно ст. 23 Кодексу України про
адміністративні правопорушення, ВР
УРСР, від 07.12.1984, № 8073-X (далі - КУпАП)
адміністративне стягнення є мірою
відповідальності і застосовується з
метою виховання особи, яка вчинила
адміністративне правопорушення, в дусі
додержання законів України, поваги до
правил співжиття, а також запобігання
вчиненню нових правопорушень як самим
правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 24 КУпАП визначає види
адміністративних стягнень.

Згідно ст. 27 КУпАП штраф є грошовим
стягненням, що накладається на
громадян і посадових осіб за
адміністративні правопорушення у
випадках і розмірі, встановлених цим
Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п. 5 ст. 20 Закону України
«Про зайнятість населення» при
вивільненні працівників (у тому числі
працюючих пенсіонерів та інвалідів) у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці, у тому числі
ліквідацією, реорганізацією або
перепрофілюванням підприємств,
установ, організацій, скороченням
чисельності або штату працівників,
підприємства, установи, організації,
незалежно від форми власності,
повідомляють про це не пізніш як за два
місяці в письмовій формі державну
службу зайнятості, вказуючи підстави і
строки вивільнення, найменування
професій, спеціальностей,
кваліфікації, розмір оплати праці, а в
десятиденний строк після вивільнення -
направляють списки фактично
вивільнених працівників, зазначаючи в
них інвалідів.

У разі неподання або порушення строків
подання цих даних стягується штраф у
розмірі річної заробітної плати за
кожного вивільненого працівника. Ці
кошти зараховуються до Фонду
загальнообов'язкового державного
соціального страхування України на
випадок безробіття і використовуються
для фінансування заходів по
працевлаштуванню та соціального
захисту вивільнюваних працівників.

Разом з тим, порядок стягнення та
розміри штрафів за невиконання вимог
цієї статті з підприємств, установ і
організацій встановлюються
законодавством України.

Згідно з підпунктом "г" пункту 8
Положення про інспекцію по контролю за
додержанням законодавства про
зайнятість населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 47 від 24.06.91, Інспекції надається право
застосовувати економічні санкції до
підприємств, установ і організацій,
незалежно від форм власності й
господарювання, за порушення
законодавства про зайнятість
населення, передбачені, зокрема, ст. 20
Закону.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з доводами апелянта про
те, що штраф за невиконання вимог п. 5 ст.
20 Закону України «Про зайнятість
населення» не є видом
адміністративного стягнення,
передбаченого ст. 27 КУпАП, оскільки є
економічною санкцією.

Враховуючи вищевикладене та приписи
ст. 159 КАС України, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
позивача задовольнити, ухвалу судді
від 13.03.2013 - скасувати з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 199, 202, 205, 206,
211, 212, 254 КАС України колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу Київського
обласного центру зайнятості -
задовольнити.

Ухвалу судді Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 13.03.2013 - скасувати.

Справу за позовом Київського обласного
центру зайнятості до Комунального
підприємства Фастівського комбінату
комунальних підприємств, третя особа:
Фастівський міськрайонний центр
зайнятості про стягнення штрафу
направити до Фастівського
міськрайонного суду Київської області
для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено: 08.04.2014.

Головуючий-суддя:
А.Ю. Кучма

Судді:
В.О. Аліменко

Н.В. Безименна

оловуючий суддя
Кучма А.Ю.

Судді:
Аліменко В.О.

Безименна Н.В.