Справа № 0670/2598/12
Суддя: Васильченко Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
м. Київ К/800/23026/13

Колегія суддів

Вищого адміністративного суду України
в складі:

суддів: Васильченко Н.В., Калашнікової
О.В., Леонтович К.Г.,

провівши попередній розгляд справи за
касаційною скаргою Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області на постанову Житомирського
окружного адміністративного суду від 25
вересня 2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року у справі № 0670/2598/12 за
адміністративним позовом комунального
підприємства Житомирський обласний
лікувально-санаторний центр
радіаційного захисту для дитячого та
дорослого населення "Дениші" до
Державної фінансової інспекції в
Житомирській області про скасування
вимоги, -

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з вказаним
адміністративним позовом, в якому (з
урахуванням уточнення позовних вимог)
просив скасувати вимогу Державної
фінансової інспекції в Житомирській
області № 06-07-17/633 від 27.01.2012 року.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 01 квітня 2013
року, позов задоволено.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, Державна фінансова
інспекція в Житомирській області
звернулася з касаційною скаргою, у якій
просить судові рішення скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову. Касаційна скарга
мотивована невірним застосуванням
судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши за наявними у справі
матеріалами викладені у касаційній
скарзі доводи, правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що Державною
фінансовою інспекцією в Житомирській
області проведено перевірку державних
закупівель в Комунальному
підприємстві "Житомирський обласний
лікувально-санаторний центр
радіаційного захисту для дитячого та
дорослого населення "Дениші" за 2008-2010
роки та завершений період 2011 року, про
що складено акт № 06-07-09/008 від 23.01.2012
року.

Перевіркою річного плану закупівель на
2010 рік та завершений звітний період 2011
року встановлено, що закупівлі на
товари, роботи, послуги здійснювалися
без річного плану та відповідних
розрахунків потреб. Перевіркою
банківських виписок, платіжних
доручень, розрахунків-фактур,
видаткових та прибуткових накладних,
встановлено, що КП "Дениші" в 2010 році без
визначених законодавством процедур
закуплено в населення продуктів
харчування на загальну суму 1 206 776,01 грн.

Крім того, КП "Дениші" протягом 3-4
кварталів 2010 року та 1-3 кварталів 2011
року, в порушення вимог п.1, п.5 ст.2,ст.4
Закону України "Про здійснення
державних закупівель" від 01.06.2010 року
здійснено закупівлю товарів без
проведення визначених процедур
закупівлі на загальну суму 2 676 153,88 грн.

Згідно з висновками ревізійного органу
наведені порушення призвели до збитків
підприємству-позивача на загальну 9 895,14
грн.

На підставі висновків акту перевірки
ДФІ в Житомирській області винесено
вимогу № 06-07-17/633 від 27.01.2012 року "Про
усунення порушень виявлених
перевіркою державних закупівель в КП
"ЖОЛСЦРЗ "Дениші", відповідно до яких
позивача зобов'язано:

1. Розглянути та опрацювати матеріали
перевірки та вжити відповідні заходи
щодо повного усунення виявлених
порушень, недоліків, та недопущення їх
у майбутньому.

2. За результатами розгляду акту
притягнути до відповідальності осіб,
винних в допущених порушеннях, які
зазначені в акті перевірки.

3. Відобразити в обліку КП "Дениші"
дебіторську заборгованість перед ПП
ОСОБА_1 - в сумі 8136,21 грн., перед ПП ОСОБА_2
- в сумі 1373,34 грн., перед ПП ОСОБА_3 - в
сумі 385,59 грн. та провести
претензійно-позовну роботу з ПП ОСОБА_1,
ПП ОСОБА_2, ПП ОСОБА_2 щодо відшкодування
зайвих виплат шляхом повернення коштів
або постачання відповідного товару. В
іншому випадку стягнути з осіб, винних
у проведенні зайвих витрат, шкоду в
порядку та розмірі встановленому
ст.130-136 Кодексу законів про працю.

4. Забезпечити проходження членами
комітету з конкурсних торгів навчання
з питань організації та здійснення
процедур державних закупівель.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог, суд першої інстанції,
позицію якого підтримав суд
апеляційної інстанції, дійшов до
висновку про те, що ревізійним органом
перевищені повноваженні під час
ревізії, відповідачем належним чином
не доведено наявності збитків на
підприємстві внаслідок встановлених
порушень, які, до того ж, інкримінуються
необґрунтовано, оскільки спірна
фінансово-господарська діяльність
позивача не регулюється Законом
України «Про державні закупівлі», тому
вимога № 06-07-17/633 від 27.01.2012 року
винесена незаконно.

Статус державної фінансової інспекції
(контрольно-ревізійної служби) в
Україні, її функції та правові основи
діяльності визначає Закон України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" № 2939-XII від 26.01.1993 року в
редакції на момент виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до пункту 7 статті 10 Закону
України "Про державну
контрольно-ревізійну службу в Україні",
Головному контрольно-ревізійному
управлінню України,
контрольно-ревізійним управлінням в
Республіці Крим, областях, містах Києві
і Севастополі, контрольно-ревізійним
підрозділам (відділам, групам) у
районах, містах і районах у містах
надається право пред'являти керівникам
та іншим службовим особам
підконтрольних установ, що
ревізуються, вимоги щодо усунення
виявлених порушень законодавства з
питань збереження і використання
державної власності та фінансів,
вилучати в судовому порядку до бюджету
виявлені ревізіями приховані і
занижені валютні та інші платежі,
ставити перед відповідними органами
питання про припинення бюджетного
фінансування і кредитування, якщо
отримані підприємствами, установами та
організаціями кошти і позички
використовуються з порушенням чинного
законодавства.

Згідно з пунктом 46 Порядку проведення
інспектування Державною фінансовою
інспекцією, її територіальними
органами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №
550, якщо вжитими в період ревізії
заходами не забезпечено повне усунення
виявлених порушень, контролюючим
органом у строк не пізніше ніж 10
робочих днів після реєстрації акта
ревізії, а у разі надходження
заперечень (зауважень) до нього - не
пізніше ніж 3 робочих дні після
надіслання висновків на такі
заперечення (зауваження) надсилається
об'єкту контролю письмова вимога щодо
усунення виявлених ревізією порушень
законодавства із зазначенням строку
зворотного інформування.

Частиною 2 статті 15 Закону України "Про
державну контрольно-ревізійну службу в
Україні" встановлено, що обов'язковими
для виконання службовими особами
об'єктів, що ревізуються, є законні
вимоги службових осіб державної
контрольно-ревізійної служби.

Спірна вимога обумовлена порушенням
позивачем вимог п.1, п.5 ст.2, ст.4 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель».

Разом з тим, як вірно зазначено судом
апеляційної інстанції, Закон України
"Про здійснення державних закупівель"
введено в дію з 30 липня 2010 року.

Системний аналіз положень цього Закону
свідчить про відсутність у ньому норми
щодо зворотної дії в часі, тому норми
цього Закону не можуть
розповсюджуватись на правовідносини,
що виникли по договорах про закупівлю,
укладених до введення його в дію, у
зв'язку з чим протилежні висновки
відповідача обґрунтовано не взято до
уваги.

Також, відповідно до п.21 ст.1 Закону № 2289
підприємства - підприємства, утворені в
установленому порядку органами
державної влади, органами влади
Автономної Республіки Крим чи органами
місцевого самоврядування та
уповноважені на отримання державних
коштів, взяття за ними зобов'язань і
здійснення платежів, у тому числі
державні, казенні, комунальні
підприємства, а також господарські
товариства, у статутному капіталі яких
державна або комунальна частка акцій
(часток, паїв) перевищує 50 відсотків, їх
дочірні підприємства, а також
підприємства, господарські товариства,
у статутному капіталі яких 50 і більше
відсотків належить державним, у тому
числі казенним, комунальним
підприємствам та господарським
товариствам, у статутному капіталі
яких державна або комунальна частка
акцій (часток, паїв) перевищує 50
відсотків, об'єднання таких
підприємств (господарських товариств).

Згідно з ч.2 ст.2 Закону № 2289 (в редакції
від 02.10.2011р.)цей Закон застосовується до
підприємств, визначених у п. 21 ч.1 ст. 1
цього Закону, у разі якщо підприємства
відповідають хоча б одній з таких
ознак:

1) підприємство користується
податковою пільгою, передбаченою
податковим, митним законодавством
України, - протягом користування такою
пільгою;

2) підприємство відповідно до закону
звільнено від обов'язку сплачувати
заборгованість перед бюджетами, за
єдиним внеском на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, за
зобов'язаннями перед фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування - протягом
календарного року від дати такого
звільнення;

3) отримує пряму або опосередковану
бюджетну підтримку, в тому числі у
вигляді компенсації частини витрат або
відшкодування відсотків за кредитами, -
протягом календарного року від дати
одержання бюджетної підтримки.

Судом першої інстанції зроблено
вірний висновок про те, що якщо
підприємство не відповідає жодній з
наведених ознак, то дія Закону № 2289 не
розповсюджувалася на такого суб'єкта
при здійсненні ним закупівель товарів,
робіт і послуг за кошти, отримані від
господарської діяльності.

Судами встановлено, що в перевірений
період підприємство не отримувало
бюджетної підтримки у будь-якому
вигляді, а також не було звільнено від
сплати податків та обов'язкових
платежів до державних цільових фондів,
не користувалося іншими пільгами. Всі
проведені закупівлі було здійснено за
рахунок коштів, які отримані від
здійснення власної господарської
діяльності підприємства.

Таким чином, обґрунтованим є висновок
судів попередніх інстанцій про те, що
спірна фінансово-господарська
діяльність позивача не підпадала під
дію Закону України «Про державні
закупівлі», у зв'язку з чим вимога,
спрямована на усунення порушень норм
цього закону є безпідставною та
підлягає скасуванню.

Отже, колегія суддів дійшла думки, що
рішення судів про задоволення позову
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні усіх обставин справи в їх
сукупності. Судами вірно встановлено
характер спірних взаємовідносин та
обґрунтовано застосовано норми
матеріального права до їх вирішення.
Порушень норм процесуального закону,
які б могли призвести до прийняття
невірного рішення, не встановлено.
Твердження касаційної скарги
зазначені висновки суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 220, 220-1, 224, 230, 231 КАС України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції в Житомирській області
відхилити.

Постанову Житомирського окружного
адміністративного суду від 25 вересня
2012 року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 01 квітня 2013 року у справі № 0670/2598/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, в порядку та у строки,
визначені ст.ст. 236 - 238, 239-1 КАС України.

Судді: