Справа № 2а-12980/11/1370
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
щодо встановлення способу і порядку
виконання судового рішення
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючий суддя
секретар судового засідання
розглянув у відкритому судовому
засіданні подання про встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Міністерства внутрішніх справ України
на Львівській Залізниці, Державної
казначейської служби України про
зобов'язання виплатити кошти, -

в с т а н о в и в :

До Львівського окружного
адміністративного суду звернувся
головний державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України з
поданням про встановлення способу і
порядку виконання судового рішення у
справі № 2а-12980/11/1370 прийнятого
Львівським окружним адміністративним
судом 26.08.2013 року про стягнення з
Державної казначейської служби
України на користь ОСОБА_1 витрати
пов'язані з відрядженням в сумі 1650 грн.
за періоди січень-квітень, червень,
серпень, вересень 2008 року; січень,
березень, квітень, липень-вересень 2009
року; лютий, квітень, травень, липень,
серпень, вересень 2010 року.

В обґрунтування заявленого подання
державний виконавець зазначив, що у цій
справі 26.08.2013 року видано виконавчий
лист; 06.11.2013 року відкрито виконавче
провадження № 40606337 з примусового
виконання виконавчого листа; 28.01.2014
року державною виконавчою службою
направлено до державної казначейської
служби України платіжні вимоги для
безспірного списання грошових коштів
присуджених на користь стягувача;
11.02.2014 року вищевказані платіжні вимоги
повернуто без виконання, а державну
виконавчу службу повідомлено, що
стягнення коштів з рахунків боржника
здійснюється відповідно до пунктів 24-34
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевого
бюджетів або боржників, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 845 від 03.08.2011 року (зі змінами
внесеними постановою Кабінету
Міністрів України від 06.02.2013 року).

У поданні державний виконавець просив
розгляд подання проводити без участі
представника, а про прийняте за
результатами розгляду рішення
повідомити державну виконавчу службу у
встановлений законом строк.

Сторони про дату, час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, в
судове засідання не з'явилися, явку
уповноважених представників не
забезпечили, жодних клопотань про
перенесення розгляду подання чи іншого
змісту не подавали.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 263 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд продовжив розгляд подання
без участі сторін та державного
виконавця.

Вирішуючи дане подання суд керується
наступним.

Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Згідно з ч. 2 ст. 263 КАС України суд
розглядає питання про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення в
десятиденний строк у судовому
засіданні з повідомленням державного
виконавця або сторони виконавчого
провадження, що звернулися із поданням
(заявою), та осіб, які беруть участь у
справі, та у виняткових випадках може
відстрочити або розстрочити виконання,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення. Неприбуття у судове
засідання осіб, які були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
розгляду справи, не перешкоджає
судовому розгляду. У разі прийняття
рішення про відстрочення чи
розстрочення виконання постанови в
адміністративній справі суд змінює
строк подання суб'єктом владних
повноважень звіту про виконання такої
постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України
«Про виконавче провадження» від 21.04.1999
р. № 606-ХІV, за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.

Законом України «Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень» від
05.06.2012 р. № 4901-VІ (в редакції від 16.10.2013
року) передбачено, що виконавчі
документи, що набрали законної сили,
боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2
цього Закону суб'єкти, які видані або
ухвалені до набрання чинності цим
Законом, подаються до органів
державної виконавчої служби (п. 3
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення»).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 цього Закону
держава гарантує виконання рішення
суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є: державний
орган; державні підприємство, установа,
організація (далі - державне
підприємство); юридична особа,
примусова реалізація майна якої
забороняється відповідно до
законодавства (далі - юридична особа).

Водночас, державний виконавець
зауважує, що п.п. 24-34 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року
(зі змінами внесеними постановою
Кабінету Міністрів України від 06.02.2013
року) не передбачено механізму
виконання виконавчих документів за
рішеннями суду про стягнення коштів
або рішення суду, що набрали законної
сили, боржниками за якими є визначені ч.
1 ст. 2 Закону України «Про гарантії
держави щодо виконання судових рішень»
суб'єкти, які видані або ухвалені до
набрання чинності цим Законом.

Суд зважає на такі покликання
державного виконавця, однак зазначає,
що згідно з п. 3 розділу ІІ Прикінцевих
та Перехідних положень Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», рішення суду, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органів державної виконавчої служби.
Відповідний Закон має вищу юридичну
силу у порівнянні з Порядком виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевого бюджетів або боржників.

Частиною 2 ст. 263 КАС України
передбачено, що суд у виняткових
випадках може відстрочити або
розстрочити виконання, змінити чи
встановити спосіб чи порядок виконання
рішення.

Враховуючи вищевикладене, розглянувши
подання державного виконавця про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення та додані
до нього матеріали, суд дійшов висновку
про те, що рішення суду є чітким і
зрозумілим, не може бути зміненим по
суті, а тому підстав для задоволення
подання не має.

Керуючись ст.ст. 2, 158-160, 165, 167, 263 КАС
України, -

у х в а л и в :

1. У задоволенні подання про
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення у
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України на Львівській
Залізниці, Державної казначейської
служби України про зобов'язання
виплатити кошти - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, згідно ст.
186 КАС України, протягом 5 днів з дня її
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі якщо
ухвалу було постановлено в письмовому
провадженні або згідно з ч. 3 ст. 160 КАС
України, або без виклику особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом 5 днів з дня отримання копії
ухвали.

Ухвала набирає законної сили, згідно
ст. 254 КАС України, після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого КАС України, якщо таку
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та
підписано о 17.30 год. 14.04.2014 року.

Суддя
Кравців О.Р.