Справа № 805/1908/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 р.
Справа № 805/1908/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Чекменьова Г.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Єнакієве Донецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Єнакієве про
стягнення заборгованості у розмірі
609,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Єнакієве про стягнення заборгованості
у розмірі 609,36 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що ним було виплачено
пенсії по особовій справі ОСОБА_1, якому
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який отримав трудове
каліцтво за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р.
у розмірі 609,36 грн.

Позивач вказує, що відповідач
відмовився відшкодовувати зазначені
вище суми. Просить стягнути з
відповідача виплачені пенсії по
інвалідності від трудового каліцтва
ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р. у
розмірі 609,36 грн.

Представник позивача підтримав
заявлені вимоги з підстав, викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
надав суду заперечення, в яких
зазначено, що справа ОСОБА_1 до
відділення Фонду не передавалася та
даний потерпілий на обліку у
відповідача не знаходиться, тому
відшкодовувати витрати відділення
Фонду не повинно. Пояснив, що пунктом 2
ст. 7 («Прикінцеві положення») Закону
України «Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», який набрав чинності
з 01.04.2001 року, встановлено, що Фонд
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 01.04.2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Тому вказує, що позивачем не
доведено складу заявлених вимог, факту
настання нещасного випадку, факту
здійснення виплати пенсії.

З наведених підстав представник
відповідача просив суд у задоволенні
позову відмовити.

До судового засідання 17 березня 2013 р.
представник позивача не з'явився,
направив до суду заяву про розгляд
справи за його відсутністю. За таких
обставин, оскільки прибули не всі
особи, які беруть участь у справі, хоча
і були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового розгляду,
відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши наявні в ній докази, судом
встановлені наступні обставини.

Управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області є органом
виконавчої влади, який в цих
правовідносинах здійснює
повноваження, покладені на нього ст. 12
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Положенням про
Пенсійний фонд України, затвердженого
Указом Президента України від 6 квітня
2011 року № 384/2011 з наступними змінами та
доповненнями.

У відповідності до п. 12 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», у період до перетворення
Пенсійного фонду України в
неприбуткову самоврядну організацію
він функціонує як центральний орган
виконавчої влади на підставі норм
цього Закону (крім норм, зазначених в
абзаці шостому пункту 1 цього розділу)
та Положення про Пенсійний фонд
України, яке затверджує Президент
України. Бюджет Пенсійного фонду
України в зазначений період затверджує
Кабінет Міністрів України.

Згідно зі ст. 1 Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 6 квітня 2011 року
N 384/2011 з наступними змінами та
доповненнями, Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра соціальної політики
України.

Згідно із ст. 7 Положення, Пенсійний
фонд України здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
утворені в установленому порядку
територіальні органи.

У відповідності до ст. 4 вказаного
Положення організовує, координує та
контролює роботу головних управлінь
Пенсійного фонду України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, управлінь у районах,
містах, районах у містах, а також
управлінь у містах та районах (далі -
територіальні органи) щодо
забезпечення додержання
підприємствами, установами,
організаціями та громадянами актів
законодавства про пенсійне
забезпечення і законодавства про збір
та ведення обліку єдиного внеску;
повного і своєчасного обліку платників
єдиного внеску; забезпечення збору та
ведення обліку надходжень від сплати
єдиного внеску, інших коштів
відповідно до законодавства;
здійснення контролю за додержанням
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, правильністю нарахування,
обчислення, повнотою і своєчасністю
сплати єдиного внеску, страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування (далі -
страхові внески) та інших платежів,
призначенням (перерахунком) і виплатою
пенсій, щомісячного довічного
грошового утримання суддям у відставці
та іншими виплатами, які згідно із
законодавством здійснюються за
рахунок коштів Пенсійного фонду
України, інших джерел, визначених
законодавством; стягнення у
передбаченому законодавством порядку
своєчасно не нарахованих та/або не
сплачених сум єдиного внеску,
страхових внесків та інших платежів;
забезпечення своєчасного і в повному
обсязі фінансування та виплати пенсій,
допомоги на поховання та інших виплат,
які згідно із законодавством
здійснюються за рахунок коштів
Пенсійного фонду України та інших
джерел, визначених законодавством.

Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" встановлено, що
страхування від нещасного випадку
здійснює Фонд соціального страхування
від нещасних випадків - некомерційна
самоврядна організація, що діє на
підставі статуту, який затверджується
її правлінням.

Виконавча дирекція Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань відповідно до п. 1.1
Загальних положень про виконавчу
дирекцію Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 15 від 20.04.2001 року (із наступними
змінами та доповненнями) є постійно
діючим виконавчим органом правління
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України (далі -
Фонд), що здійснює реалізацію завдань
та основних принципів страхування від
нещасного випадку.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач направив на адресу відповідача
акти щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання. Проте, зазначені акти
звірок відділенням Фонду не підписані
у повному обсязі, а саме не врахована
сума по особовій справі ОСОБА_1, якому
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який отримав трудове
каліцтво за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р.
у розмірі 609,36 грн.

Відповідно до зазначених актів
відділення Фонду не приймає суму
витрат по особовій справі пенсіонера
ОСОБА_1, який з 01.02.1991р. визнаний
інвалідом 3 групи, отримує з 1992 року
пенсію, згідно довідок МСЕК інвалідом
позивач став внаслідок нещасного
випадку на виробництві, який стався
31.08.1979 р. м.Єнакієве.

Стаття 19 Конституції України
передбачає, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З набранням чинності Закону України
від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (надалі - Закон № 1105),
обов'язок щодо відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або в разі
його смерті при настанні страхового
випадку, зокрема, виплати йому або
особам, які перебувають на його
утриманні пенсій по інвалідності у
зв'язку із втратою годувальника,
покладено на Фонд соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань (підпункти "г", "д" пункту 1
статті 21 Закону). Відповідно до
частини 2 статті 24 Закону № 1105, якщо
після призначення застрахованій особі
матеріальної допомоги чи надання
соціальних послуг між Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків і страховиками з інших видів
соціального страхування виникають
спори щодо понесених витрат, виплата
здійснюється страховиком, до якого
звернувся застрахований. При цьому
страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з частиною 2 статті 7 Закону
України від 22 лютого 2001 року № 2272-III "Про
страхові тарифи на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності"
(далі - Закон № 2272-III) Фонд соціального
страхування від нещасних випадків
сплачує страхові виплати та надає
соціальні послуги працівникам (членам
їх сімей), які потерпіли на виробництві
до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли
відповідні підприємства передали в
установленому порядку Фонду документи,
що підтверджують право цих працівників
(членів їх сімей) на такі страхові
виплати та соціальні послуги, або коли
таке право встановлено в судовому
порядку. Потерпілі, документи яких не
передані до Фонду, продовжують
отримувати належні виплати та
соціальні послуги від свого
роботодавця, Пенсійного фонду України
та Фонду соціального страхування
України.

Відповідно до статті 21 Закону № 1105 та
Порядку відповідач зобов'язаний у
встановленому законом порядку
своєчасно та в повному обсязі
відшкодовувати шкоду заподіяну
працівникові внаслідок ушкодження
здоров'я, а саме суму пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання, суму пенсії
у зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, допомога на поховання
сім'ї померлого, суми витрат Пенсійного
фонду з виплати і доставки вказаних
пенсій. Наведений перелік
відшкодування шкоди при ушкодженні
здоров'я являється вичерпним та
розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно із ч. 16 ст. 34 Закону України №
1105-XIV виплата пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання провадиться потерпілому
відповідно до законодавства про
пенсійне забезпечення, крім випадків,
передбачених пунктом 2 статті 8 та
статтею 9 цього Закону.

Частиною 3 статті 30 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 року, № 1058 ІV
(далі - Закон № 1058 ІV) передбачено, що
пенсія по інвалідності від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання призначається відповідно
до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності".

Статтею 7 Закону України №2272 від 22.02.2001
р. "Про страхові тарифи на
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" передбачено, що органи
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків,
починаючи з 01 квітня 2001 року,
відшкодовують органам Пенсійного
фонду пенсії, сплачені особам, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Механізм відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою пенсій по інвалідності та у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві визначено Порядком,
затвердженим постановою правління ПФУ
від 03.03.2003 р. № 5-4 та правління Фонду
соцстрахування від нещасних випадків
України від 04.03.2003 р. № 4, зареєстрованим
у Міністерстві юстиції України 16.05.2003р.
за №376/7697.

П. 2 вказаного Порядку визначає
механізм відшкодування на
централізованому рівні Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України (далі - Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків) Пенсійному фонду України
(далі - Пенсійний фонд) витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, які призначені особам, що
застраховані згідно із Законом України
"Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" (крім осіб, зазначених
у пункті 2 статті 8 цього Закону), у тому
числі добровільно застраховані, та
потерпілим особам, право яких на
отримання відшкодування шкоди раніше
було встановлено згідно із
законодавством СРСР або
законодавством України про
відшкодування шкоди, заподіяної
працівникам внаслідок травмування на
виробництві або професійного
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця, до 10
числа місяця, наступного за звітним, на
підставі списку осіб, яким виплачено
пенсії по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 1), та списку
померлих осіб і осіб, знятих з обліку з
інших причин, які отримували пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 2), проводять з
відділеннями виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в
районах та містах обласного значення
(далі - відділення виконавчої дирекції
Фонду соціального страхування від
нещасних випадків) звірку витрат за
особовими справами потерпілих,
складають акт щомісячної звірки витрат
за особовими справами потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання (додаток 3), у якому
визначають загальну суму витрат, що
підлягає відшкодуванню, та до 15 числа
місяця, наступного за звітним, подають
його відповідно головним управлінням
Пенсійного фонду ' України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - головні
управління Пенсійного фонду) і
управлінням виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі.

Згідно ст. 10 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" - пенсійне
забезпечення громадян здійснюється
органами Пенсійного фонду України, а
ст. 81 цього Закону передбачено, що
призначення пенсій і оформлення
документів для їх виплати здійснюється
органами Пенсійного фонду України.

Відповідно ч.1 ст. 1 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", - громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених Законом.

Згідно ч.2 ст. 2 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності", якою встановлено, що
особи, право яких на отримання
відшкодування шкоди раніше було
встановлено згідно із законодавством
СРСР про відшкодування шкоди,
захворювання, пов'язаних з виконанням
ними трудових обов'язків, мають право
на забезпечення по страхуванню від
нещасного випадку відповідно до
вищевказаного Закону.

Відповідно ст. 24 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
страхування від нещасного випадку на
виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності" якщо після призначення
застрахованій особі матеріальної
допомоги чи надання соціальних послуг
між Фондом соціального страхування від
нещасних випадків і страховиками з
інших видів соціального страхування
виникають спори щодо понесення витрат,
виплата здійснюється страховиком, до
якого звернувся застрахований. При
цьому страховик, до якого звернувся
застрахований, має право звернутися до
відповідного страховика з інших видів
соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат,
тобто, колегія суддів вважає, що
Пенсійний фонд має право звернутися до
Фонду соціального страхування щодо
відшкодування понесених ним витрат з
виплати пенсій по інвалідності
внаслідок нещасного випадку.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, факт отримання
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві ОСОБА_1
підтверджений актом про нещасний
випадок на виробництві та довідкою
МСЕК.

Враховуючи наведене та те, що факт
отримання інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві
підтверджений актом про нещасний
випадок на виробництві та довідкою
МСЕК, суд вважає позовну заяву про
витрат по особовій справі ОСОБА_1, якому
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, який отримав трудове
каліцтво за період з 01.09.2013 р. по 31.12.2013 р.
у розмірі 609,36 грн., такою, що підлягає
задоволенню.

Статтею 71 Кодексу адміністративного
судочинства встановлено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Оскільки постановами Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06.06.2013 року по справі № 805/3941/13-а та
від 07.06.2013 р. по справі №805/14252/13-а вже
були встановлені обставини відносно
ОСОБА_1, суд прийняв до відома
встановлені обставини у
вищезазначених постановах, які не
підлягають повторному доказуванню.

За таких обставин, понесені позивачем
витрати в сумі 609,36 грн. підлягають
відшкодуванню відповідачем,
відповідно позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Єнакієве Донецької
області до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Єнакієве про
стягнення заборгованості з витрат по
особовій справі ОСОБА_1, якому
виплачено пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві за період з 01.09.2013 р. по
31.12.2013 р. у розмірі 609,36 грн. -
задовольнити.

Стягнути з Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків та
професійних захворювань України в м.
Єнакієве Донецької області на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Єнакієве Донецької області
заборгованість по витратам по особовій
справі ОСОБА_1 за період з 01.09.2013 р. по
31.12.2013 р. у розмірі 609 (шістсот дев'ять)
грн. 36 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.