Справа № 808/10115/13-а
Суддя: Каракуша Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року 15 год. 20 хв. Справа
№ 808/10115/13-а м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний
суд у складі

головуючого судді Каракуші С.М.

за участю секретаря Лазько Д.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача 1 Чорної О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду адміністративну
справу

за позовом: фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до: Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області

Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя

про: визнання протиправними та
скасування вимог, зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом про визнання протиправними та
скасування вимоги про сплату боргу,
видану Управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському району м.
Запоріжжя № ф-2051 від 01.08.2013, та вимоги
про сплату боргу, видану Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Запоріжжя № Ф-60у від 21.10.2013, а
також про зобов'язання Державну
податкову інспекцію у Ленінському
районі м. Запоріжжя провести
перерахунок боргу (недоїмки).

Позивач зазначає, що у період з 01.01.2012 по
31.12.2012 він знаходився на загальній
системі оподаткування, у зв'язку з чим
вимоги про сплату недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, у тому
числі за вказаний період, прийняті
протиправно. Також позивач вважає, що
вимога, яка сформована Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області за своїм змістом дублює вимогу,
яка прийнята Управлінням Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя, що призведене до подвійного
стягнення суми заборгованості, у
зв'язку з чим просить скасувати
оскаржувані вимоги та зобов'язати
Державну податкову інспекцію у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області провести
перерахунок боргу.

Враховуючи, що правовідносини, які
виникли між сторонами, виникли у
зв'язку із здійсненням ОСОБА_1
підприємницької діяльності, судом,
відповідно до статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства
України, проведено заміну первинного
позивача на належного - фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 49).

В судовому засіданні позивач позов
підтримав у повному обсязі, просив його
задовольнити та надав пояснення в його
обґрунтування, аналогічні викладеним у
позовній заяві. Також позивач зазначив,
що вимога Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському району м.
Запоріжжя № ф-2051 від 01.08.2013 на даний час
перебуває на виконанні в органах
державної виконавчої служби, на
підтвердження чого надав копію
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Представник відповідача - Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області позов визнала та пояснила, що
при винесені вимоги відповідачем 1 не
враховано, що протягом 2012 року позивач
не перебув на спрощеній системі
оподаткування та не отримував доходу
від заняття підприємницької
діяльності, у зв'язку з чим сума
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4572 грн.
42 коп. була включена до вимоги
помилково. Також представник
відповідача зазначила, що на час
прийняття вимоги податковій інспекції
не було відмово про прийняття вимоги
Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя. На
даний час до облікової картки позивача
внесені відповідні зміни та вимога
скасована.

Представник другого відповідача -
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя, який
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, в судове
засідання не прибув, подав заяву про
розгляд справи у його відсутності (а.с.
28).

Також другим відповідачем подані
заперечення проти позову, у яких
відповідач позов не визнає, просить у
його задоволенні відмовити та
зазначає, що позивач протягом періоду з
01.01.2011 по 2 квартал 2013 року перебував на
спрощеній системі оподаткування та був
платником єдиного внеску, який повинен
був сплачувати. За вказаний період було
нараховано єдиного внеску у розмірі 10970
грн. 78 коп., сплачено 2179 грн. 59 коп.,
заборгованість, на яку винесено вимогу
становить 8791 грн. 19 коп., у зв'язку з чим,
на думку представника відповідача,
підстави для скасування вимоги
відсутні (а.с. 25-26).

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець 14.02.2007 (а.с. 21).

У період з 01.01.2011 по 31.12.2011, та з 01.01.2013
позивач перебув на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
копіями свідоцтв платника єдиного
податку (а.с. 68-зворот, 71,75-зворот).

04.01.2012 позивач звернувся із заявою до
податкового органу про прийняття
свідоцтва платника єдиного податку на
2011 та з проханням не продовжувати
термін його дії на 2012 рік (а.с 75).

Таким чином, у період з 01.01.2012 по 31.12.2012
позивач перебував на загальній системі
оподаткування, що також
підтверджується наданою представником
відповідача 1 копією довідки від 17.10.2013
№ 3763/10/08-28-17-01 (а.с. 98).

Відповідно до розрахунку доходу за 2012
рік, який подавався позивачем до
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області, протягом 2012 року
позивач не отримував доходу від
заняття підприємницької діяльності
(70-зворот).

Згідно зі звітністю про суми
нарахованого доходу застрахованих
осіб та суми нарахованого єдиного
внеску за 2012 рік, яка подана позивачем
до Управління Пенсійного фонду України
в Ленінському районі м. Запоріжжя
15.01.2013, єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування позивачем не
нараховувався (а.с. 60-61).

Управлінням Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Запоріжжя 01.08.2013
прийнято вимогу про сплату боргу від
01.08.2013 № ф-2051, якою зобов'язано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 8791 грн.
19 коп.(а.с. 10).

За результатами здійсненого позивачем
оскарження рішенням Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Запоріжжя від 16.10.2013 № 15990/12
скарга позивача залишена без
задоволення, вимога - без змін (а.с. 11-13).

21.10.2013 Державною податковою інспекцією
у Ленінському районі м. Запоріжжя
Головного управління Міндоходів у
Запорізькій області прийнято вимогу
про сплату боргу (недоїмки) від 21.10.2013 №
Ф-60у, якою позивача зобов'язано
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 8791 грн. 19 коп. (а.с. 97).

Як вбачається із наданого відповідачем
2 розрахунку, сума недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 8791 грн. 19 коп. складається із
заборгованості за січень-грудень 2011
року у розмірі 1830 грн. 71 коп.,
заборгованості за січень-грудень 2012
року у розмірі 4572 грн. 42 коп. та
заборгованості за січень-травень 2013
року у розмірі 2388 грн. 06 коп. (а.с. 27).

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» (далі -
Закон).

Згідно з пунктом 2 частини 1 Закону,
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування (далі -
єдиний внесок) - консолідований
страховий внесок, збір якого
здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 4
Закону, платниками єдиного внеску є -
фізичні особи-підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 7
Закону, єдиний внесок нараховується
для платників, зазначених у пункті 4
частини першої статті 4 цього Закону,
які обрали спрощену систему
оподаткування, - на суми, що
визначаються такими платниками
самостійно для себе та членів сім'ї, які
беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, але не
більше максимальної величини бази
нарахування єдиного внеску,
встановленої цим Законом. При цьому
сума єдиного внеску не може бути меншою
за розмір мінімального страхового
внеску за кожну особу.

Відповідно до абзацу першого пункту 2
частини 1 цієї ж статті, єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 (крім фізичних
осіб - підприємців, які обрали спрощену
систему оподаткування) та 5 частини
першої статті 4 цього Закону, - на суму
доходу (прибутку), отриманого від їх
діяльності, що підлягає обкладенню
податком на доходи фізичних осіб, та на
суму доходу, що розподіляється між
членами сім'ї фізичних осіб -
підприємців, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності. При цьому сума єдиного
внеску не може бути меншою за розмір
мінімального страхового внеску за
кожну особу за місяць, у якому отримано
дохід (прибуток).

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обгрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
4)безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дескримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9)з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Враховуючи, що у період з 01.01.2012 по 31.12.2012
позивач перебував на загальній системі
оподаткування та протягом вказаного
періоду не отримував доходу від
здійснення підприємницької
діяльності, суд приходить до висновку,
що вимога Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Запоріжжя про сплату боргу від 01.08.2013 №
ф-2051 в частини зобов'язання фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1 сплатити суму
недоїмки зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у розмірі 4572 грн.
42 коп., яка включена до визначеній у
вимозі загальної суми заборгованості
як недоїмка за 2012 рік, прийнята
протиправно та підлягає скасуванню в
цій частині.

Також суд вважає обґрунтованими
позовні вимоги про скасування
прийнятої Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
21.10.2013 № Ф-60у, оскільки зазначена вимога
дублює прийняту органами Пенсійного
фонду України вимогу про сплату боргу
від 01.08.2013 № ф-2051, при тому, що на час
прийняття органом доходів і зборів
вимоги, вимога Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Запоріжжя була чинною.

Посилання представника відповідача 1
про те, що прийнята Державною
податковою інспекцією у Ленінському
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області вимога про сплату боргу
(недоїмки) від 21.10.2013 № Ф-60у на даний час
є скасованою, суд вважає
необґрунтованими, оскільки відповідне
рішення про скасування такої вимоги,
суду не надано.

Заявлену позивачем вимогу про
зобов'язання відповідача 1 здійснити
перерахунок боргу (недоїмки) суд вважає
такою, що не підлягає задоволенню,
оскільки як встановлено судом
відповідно до наданої облікової карти,
відповідачем внесені відповідні зміни
щодо обліку наявної суми
заборгованості (а.с. 76).

На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню.

Відповідно до частини 3 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо адміністративний позов
задоволено частково, судові витрати,
здійснені позивачем, присуджуються
йому відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи, що при подачі
адміністративного позову позивачем
сплачено 10 відсотків розміру ставки
судового збору, відповідно до частини 3
статті 4 Закону України «Про судовий
збір» стягненню з позивача підлягає
сума судового збору у розмірі 238 грн. 92
коп. (а.с. 2,20).

Керуючись статтями 2, 11, 17, 71, 94, 160, 163, 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
прийняту Державною податковою
інспекцією у Ленінському районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області
вимогу про сплату боргу (недоїмки) від
21.10.2013 № Ф-60у.

Визнати протиправною та скасувати
прийняту Управлінням Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м
Запоріжжя вимогу про сплату боргу від
01.08.2013 № ф-2051 в частини зобов'язання
фізичну особу-підприємця ОСОБА_1
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
розмірі 4572 (чотири тисячі п'ятсот
сімдесят дві) грн. 42 коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на користь Державної
казначейської служби України у
Ленінському районі м. Запоріжжя (р/р
4006, МФО 813015, , банк
отримувача Головне управління
Державної казначейської служби у
Запорізькій області, код бюджетної
класифікації 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код 35450335) суму
судового збору у розмірі 238 (двісті
тридцять вісім) грн. 92 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 Кодексу адміністративного
судочинства України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
С.М Каракуша