Справа № 2а-2684/10/1170
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Київ К/800/45005/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ТОВ НВФ "Агросвіт" до
Кіровоградської митниці Міндоходів
треті особи: Головне управління
державного казначейства в
Кіровоградській області м. Кіровоград,
ПП "АФ "Олександріяконссервіс" про
скасування рішення про визначення
митної вартості товару за касаційною
скаргою Кіровоградської митниці
Міндоходів на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2011 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2010 року позивач звернувся в суд
із позовом до Кіровоградської митниці
Міндоходів треті особи: Головне
управління державного казначейства в
Кіровоградській області м. Кіровоград,
ПП "АФ "Олександріяконссервіс" про
скасування рішення про визначення
митної вартості товару.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2010
року позов задоволено частково.
Визнано неправомірним та скасовано
рішення Кіровоградської митниці
Державної митної служби України про
визначення митної вартості товару від
29 червня 2010 року за № 901030000/2010/000267/2. В
задоволені інших позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції відповідач звернувся
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2011 року апеляційну
скаргу відповідача залишено без
задоволення, постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, відповідач звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою
відмовити в задоволенні позову,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 19 січня 2010 року
між Компанією „Камінова А/С" (Данія)
(далі „Продавець") та ТОВ науково
виробничої фірми „Агросвіт" (далі
„Покупець") укладено договір купівлі
продажу №СН-2010/0119 (далі за текстом
Договір №СН-2010/0119) (а.с. 12-15).

В межах даного зовнішньоекономічного
Продавцем поставлено Покупцю товар, а
саме фунгіцид „Імпакт 25 SC." в кількості
4800 л. на загальну суму 740132,64 грн.

Позивачем, для здійснення митного
оформлення зазначеного товару, через
декларанта/представника ПП «АФ
«Олександріяконссервіс»подано
вантажно митну декларацію №
901030000/2010/000816 від 25.06.2010, в якій визначено
суму вартості товару у розмірі 19,50
дол./США за 1 літр (що становить 17,73
дол/США за 1 кг.), всього на загальну суму
740319,84 грн., в тому числі ПДВ 148063, 97 грн.
(а.с.130).

Кіровоградською митницею Державної
митної служби України 29.06.2010 року
прийнято рішення про визначення митної
вартості товару за №901030000/2010/000267/2, яким
визначено суму вартості за одиницю
товару у розмірі 19,27 дол./США за 1
кілограм та збільшено суму податку на
додану вартість на 12882,10 грн. від
заявленого податку на додану вартість
в вантажно митній декларації №
901030000/2010/000816 від 25.06.2010 (а.с.16,17,130).

При цьому, згідно даного рішення,
митним органом для визначення митної
вартості товару використовувались
документи, надані до митного
оформлення, ст.ст.260, 264, 266-273 Митного
кодексу України, цінова інформація з
ПІК „Інформаційно пошукова система
обробки та аналізу цінової інформації
при визначенні митної вартості
товарів, що переміщуються через митний
кордон України" бази даних Єдиної
автоматизованої інформаційної системи
Державної митної служби України.

Відповідно до ст.259 Митного кодексу
України (далі за текстом - МК України)
митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є їх ціна, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, обчислена відповідно до
положень цього Кодексу.

Митна вартість товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, визначається декларантом
відповідно до положень цього Кодексу
(ч. 1 ст. 260 МК України).

Згідно ч.1 ст.262 МК України, митна
вартість товарів і метод її визначення
заявляються (декларуються) митному
органу декларантом під час переміщення
товарів через митний кордон України
шляхом подання декларації митної
вартості.

Статтею 266 МК України встановлено, що
основним метод визначення митної
вартості товарів - це метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції).

Відповідно до ч.2 ст.262 МК Україн,и
порядок та умови декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України,
встановлюються Кабінетом Міністрів
України, а порядок заповнення
декларацій митної вартості -
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади в галузі
митної справи.

Пунктом 7 Порядку декларування митної
вартості товарів, які переміщуються
через митний кордон України, та подання
відомостей для її підтвердження,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 20.12.2006р. №1766 (далі
за текстом Порядок №1766), визначено, що
для підтвердження заявлених
відомостей про митну вартість товарів
декларант зобов'язаний подати:
зовнішньоекономічний договір
(контракт) і додатки до нього;
рахунок-фактуру (інвойс) або
рахунок-проформу; банківські платіжні
документи (якщо рахунок сплачено), а
також інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
рішення митного органу про визначення
митної вартості раніше ввезених
ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів, якщо воно
прийнято за одним договором
(контрактом); пакувальні листи; копію
ліцензії на ввезення (вивезення)
товарів, імпорт (експорт) яких підлягає
ліцензуванню.

Відповідно до п. 11 Порядку №1766, для
підтвердження митної вартості товарів
на вимогу митного органу декларант
зобов'язаний подати додаткові
документи. Для підтвердження заявленої
декларантом митної вартості
оцінюваних товарів можуть подаватися:
договір з третіми особами, що
пов'язаний з договором (контрактом) про
поставку товарів, митна вартість яких
визначається; рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця; рахунки про сплату
комісійних, брокерських
(посередницьких) послуг, пов'язаних з
виконанням умов договору (контракту);
відповідна бухгалтерська
документація; ліцензійний чи
авторський договір (контракт);
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) фірми - виробника товару;
калькуляція фірми - виробника товару;
копія вантажної митної декларації
країни відправлення, а в разі, коли в
такій країні товар розміщувався в
митному режимі, яким не передбачено
сплату податків і відповідно до якого
товар перебував під митним контролем, -
копія вантажної митної декларації,
оформленої в попередній експорту
митний режим; висновки про якісні та
вартісні характеристики товарів,
підготовлені спеціалізованими
експертними організаціями, що мають
відповідні повноваження згідно із
законодавством; сертифікат про
походження товару; відомості про
якісні характеристики товару;
інформація зовнішньоторговельних та
біржових організацій про вартість
товару та/або сировини.

Із змісту вказаної норми вбачається, що
вона не зобов'язує позивача надати
повний перелік документів відповідно
до п.11 Порядку №1766. При цьому, саме
формулювання вказаної норми - "можуть
подаватися", вказує на те, що
витребовування таких документів може
мати місце у випадку наявності
обґрунтованих сумнівів у
достовірності поданих декларантом
відомостей.

Разом із тим, витребувавши практично
весь перелік документів, передбачених
п.11 Порядку №1766, митний орган не
зазначив, які саме обставини ці
документи повинні підтвердити.

Для підтвердження заявленої митної
вартості Позивачем відповідно до п.11
Порядку №1766 надано митному органу:
прас-лист за 2010 рік, копія сертифіката
про дестриб»ютерську діяльність,
дестриб»ютерський договір,
калькуляцію від 10.05.2010. Вказані
фактичні обставини не заперечувались в
судовому засіданні представниками
Відповідача 1(а.с.150).

Однак, Відповідачем, зазначені
документи не прийняти до уваги з
формальних підстав.

Доказів того, що документи, подані
позивачем для митного оформлення
товару, є недостатніми чи такими, що у
своїй сукупності викликають сумнів в
достовірності наданої інформації суду
не надано.

Відповідно до ч.4 ст.267 МК України, метод
визначення митної вартості за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартості операції),
використовується в разі, якщо: немає
жодних обмежень щодо прав покупця
(імпортера) на використання оцінюваних
товарів; стосовно продажу оцінюваних
товарів або їх ціни відсутні будь-які
умови або застереження, що
унеможливлюють визначення вартості
цих товарів; жодна частина виручки від
будь-якого подальшого перепродажу,
розпорядження або використання
товарів покупцем не надійде прямо чи
опосередковано продавцеві, якщо тільки
не може бути зроблено відповідне
коригування відповідно до положень
частини другої цієї статті; покупець і
продавець не є пов'язаними між собою
особами або хоч і є пов'язаними між
собою особами, але ці відносини не
вплинули на ціну товарів.

Так, відповідно до п.5.2, 5.2.1 Договору
№СН-2010/0119 (а.с. 12-15) сторони договору
вирішили, що оплата буде проводитись
протягом 90 днів починаючи від дати
розмитнення, що підтверджується
рахунком-фактурою (інвойсом) №021016 від
09.06.2010 (а.с.142).

Крім того, позивачем було надано до
митного органу сертифікат походження
товару №AY0670233, в якому вказано
експортера, а саме компанія Кемінова
А/С (Данія) та країну походження товару
(Німеччина) (а.с.29). Також Відповідачу 1
надавалось посвідчення про державну
реєстрацію препарату фунгіцид „Імпакт
25 SC" серії А №01721, в якому зазначено
виробника Кемінова А/С, м. Лемвиг, Данія
(а.с.28).

При визначені митної вартості
Відповідачем 1 не прийнято до уваги
подана позивачем калькуляція від 10.05.2010
(а.с.26), та лист Кемінова А/С від 18.05.2010
№0518/2, в якому зазначено вартість
перевезення препарату фунгіцид
„Імпакт 25 SC" на умовах «СІР _
Олександрія»у розмірі 0,13 дол/США за 1
літр ( а.с. 25). Відповідно до зазначених
документів ціна товару, яку підтвердив
постачальник митному органу становить
19,50 дол/США за 1 літр, що відповідає ціні
зазначеної в п.4.1 Договору №СН-2010/0119
(а.с.13).

З огляду на викладене, суд правильно
зазначив про те, що Відповідачу 1 було
надано всі необхідні документи на
підтвердження митної вартості товару.

Крім того, судом вірно вказано на те, що
Відповідачем 1 у квітні 2010 року
проведено розмитнення препарату
фунгіцид „Імпакт 25 SC" за аналогічним
договором №СН-2010/0402 від 30.03.2010 за
митними деклараціями Позивача №
/0/000457, № /0/000405, № /0/000390
за ціною 19,50 дол/США за 1 літр при
визначенні позивачем митної вартості
товарів за першим методом (а.с.99-117).

Також відповідно, до Довідки про
визначення митної вартості товару від
25.06.2010 Позивачем була заявлена митна
вартість 17,73 дол/США за 1 кг. (19,50 до/США
за 1 л.) на умовах СІР Олександрія.
Останнє митне оформлення ідентичних
товарів відбулося 12.06.2010 за 1 методом по
ВМД №209000011/0/21579 за митною вартістю 17,73
дол/США за 1 кг. (а.с.135).

За таких підстав, Відповідач 1 повинен
був визначити ціну товару за другим
методом, оскільки відповідно до ч.1 ст.268
МК України, у разі, якщо митна вартість
імпортованих товарів не може бути
визначена згідно з положеннями статті
267 цього Кодексу, за митну вартість
береться вартість операції з
ідентичними товарами, які продаються
на експорт в Україну з тієї ж країни і
час експорту яких збігається з часом
експорту оцінюваних товарів або є
максимально наближеним до нього.

При цьому, відповідно до ч.4 ст.266 МК
України, кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Між тим, відповідачем 1 визначено митну
вартість товару на підставі резервного
методу. При цьому, не надано суду
доказів того, що Кіровоградською
митницею Державної митної служби
України до застосування резервного
методу послідовно застосовувались
інші методи визначення митної
вартості, а також не зазначалось, чому
їх неможливо було застосувати.

Таким чином, суд, у своєму рішенні,
вірно вказав на те, що Кіровоградською
митницею Державної митної служби
України, як суб'єктом владних
повноважень, не виконано покладеного
на нього обов'язку щодо доказування
правомірності визначення оскаржуваним
рішенням митної вартості товару на
підставі резервного методу, а також
прийняття рішення про визначення
митної вартості товару від 15.07.2010р. за
№901030000/2010/00280/2.

Наведене вище свідчить про
неправомірність прийняття
Кіровоградською митницею Державної
митної служби України рішення про
визначення митної вартості товару від
29.06.2010 за № 901030000/2010/000267/2 та
обґрунтованість позовних вимог щодо
скасування даного рішення.

Відмовляючи в задоволенні іншої
частини позовних вимог, суд правильно в
казав на те, що позовні вимоги в частині
повернення з Державного бюджету
України на розрахунковий рахунок ТОВ
науково виробничої фірми „Агросвіт"
надмірно сплачених коштів суми
визначення податку на додану вартість
у розмірі 12 882 грн. 10 коп. не підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 Р.ІІІ Порядку
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, затвердженого наказом
Державної митної служби України від
20.07.2007р. №618 (далі за текстом Порядок
№618), для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером субєкта
господарської діяльності або фізичною
особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го
дня, наступного за днем зарахування
коштів до Державного бюджету України.

У відповідності до п.2 Р.ІІІ Порядку №618,
заява, зареєстрована в загальному
відділі, після розгляду керівником
(заступником керівника) митного органу
разом з пакетом документів передається
до Відділу для перевірки
обґрунтованості повернення заявлених
сум.

Згідно п.3 Р.ІІІ Порядку №618, відділ
перевіряє факт перерахування митних та
інших платежів з відповідного рахунку
до Державного бюджету України та
наявність переплати.

Пунктом 4 розділу ІІІ Порядку №618
встановлено, що для підготовки
висновку про повернення з Державного
бюджету України помилково та/або
надмірно зарахованих до бюджету митних
та інших платежів, контроль за
справлянням яких покладається на митні
органи (далі Висновок про повернення),
керівництвом Відділу за потреби
ініціюється проведення перевірки в
митному органі щодо правильності
митного оформлення із залученням
відповідних підрозділів митного
органу.

Доказів звернення ТОВ науково
виробничої фірми „Агросвіт" до
Кіровоградської митниці Державної
митної служби України, у встановленому
порядку, із заявою про повернення з
Державного бюджету України митних
платежів, надмірно сплачених до
бюджету позивачем суду не надано, що
означає відсутність у митного органу
підстав для прийняття рішення щодо
повернення позивачу з Державного
бюджету України митних платежів.

Враховуючи викладене, суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність факту порушення прав та
охоронюваних законом інтересів ТОВ
науково виробничої фірми „Агросвіт" в
частині позовних вимог щодо повернення
з Державного бюджету України на
розрахунковий рахунок позивача
надмірно сплачених коштів суми
визначення податку на додану вартість
у розмірі 12 882 грн. 10 коп.

Крім того, направлення висновку про
повернення з Державного бюджету
України помилково та/або надмірно
зарахованих до бюджету митних та інших
платежів, контроль за справлянням яких
покладається на митні органи
розраховане на відсутність спору між
відповідними органами в цій частині, а
тому не може бути окремою позовною
вимогою з огляду на те, що право
позивача в такому випадку, порушується
внаслідок неодержання коштів з
бюджету, тому способом захисту цього
права має бути вимога про стягнення
зазначених коштів (відшкодування
заборгованості).

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу Кіровоградської
митниці Міндоходів залишити без
задоволення, постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 06 грудня 2010
року та ухвалу Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 08 листопада 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді