Справа № 2а-2701/89/12
Суддя: Мироненко О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 року
м. Київ К/800/57670/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

судді - доповідача Мироненка О.В.

суддів - Розваляєвої Т.С.

Чумаченко Т.А.

провівши попередній розгляд справи за
позовом ОСОБА_2 до Балаклавської
районної у м. Севастополі рада, треті
особи - ОСОБА_3,

Обслуговуючий кооператив "Садівниче
товариство "Гавань" про визнання
рішення протиправним за касаційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Балаклавського районного суду м.
Севастополя від 25 жовтня 2012 року та
ухвалу Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2010 року позивачка звернулася в
суд із позовом до Балаклавської
районної у м. Севастополі рада, треті
особи - ОСОБА_3, Обслуговуючий
кооператив "Садівниче товариство
"Гавань" про визнання рішення
протиправним.

Постановою Балаклавського районного
суду м. Севастополя від 25 жовтня 2012 року
відмовлено в задоволенні позову.

Не погоджуючись із постановою суду
першої інстанції позивачка звернулася
зі скаргою до суду апеляційної
інстанції щодо скасування зазначеного
вище рішення.

Ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 05 листопада 2013 року апеляційну
скаргу позивачки залишено без
задоволення, постанову суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою суду
першої та ухвалою суду апеляційної
інстанцій, позивачка звернувся із
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України, в якій
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нову постанову, якою позов
задовольнити, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
наведені в скарзі доводи, колегія
суддів дійшла висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач вказує
те, що спірна земельна ділянка
виділялась її померлому чоловіку як
члену кооперативу, разом з ним вони
обробляли її, збирались збудувати
садовий будинок, використовували її
для садівництва та відпочинку.

Оформити документи на земельну ділянку
її чоловік не встиг, але позивач вважає,
що до неї перейшли усі його права, у
тому числі і на спірну ділянку.

Позивач вважає, що рішення відповідача
від 24.04.2009 про затвердження технічної
документації та передачу в приватну
власність земельні ділянки громадянам
(т.2 а.с. 78, 79) є неправомірним та таким, що
підлягає скасуванню, з огляду на те, що
цім рішенням третій особі - ОСОБА_3
передана у власність земельна ділянка,
на яку претендує сама позивач.

Щодо перебування позивача в членах
кооперативу та безпідставності
передачі земельної ділянки третій
особі судами встановлено, що рішенням
Балаклавського районного суду міста
Севастополя від 06.11.2007, залишеним без
змін ухвалою колегії суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Севастополя
від 17.10.2008 (т.1 а.с. 25 - 28), встановлено, що
ОСОБА_5 дійсно був членом
Обслуговуючого кооперативу СТ
«Гавань» з 1989 року, за ним було
закріплено земельна ділянку № 710.

Судом також встановлено, що рішенням
правління кооперативу, затвердженого
зборами уповноважених від 16.06.2005, на
підставі п. 6 Розділу III ОК СТ «Гавань»
та у відповідністю зі ст. 13 Закону
України "Про кооперацію" ОСОБА_5 був
виключений у 2005 році зі складу членів
цього кооперативу, а ОСОБА_3, за її
заявою, прийнята у члені кооперативу.

На час звернення позивача до суду,
будь-яких доказів скасування або
визнання не чинним рішення про
виключення ОСОБА_5 зі складу членів
товариства, та прийняття до його складу
ОСОБА_3, судам не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких участь ті
самі особи або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Згідно ч.ч. 1, 5 статті 35 Земельного
кодексу України, громадяни України із
земель державної і комунальної
власності мають право набувати
безоплатно у власність або на умовах
оренди земельні ділянки для ведення
індивідуального або колективного
садівництва, приватизація земельної
ділянки громадянином - членом
садівницького товариства здійснюється
без згоди на те інших членів цього
товариства.

Порядок приватизації земельних
ділянок для ведення садівництва
передбачений статтею 118 ЗК України і
полягає у вчиненні низки юридично
значущих дій.

Третя особа скористалася своїм правом
на отримання у власність земельну
ділянку.

Суд зазначив, що право власності або
право користування земельною ділянкою
не виникає у члена садівничого
товариства за раніше діючим
законодавством - Земельним кодексом
УРСР 1970 року та Земельним кодексом
України 1990 року - тільки в силу лише
факту членства у відповідному
садівницькому товаристві.

Також, суд зазначив, що право на спірну
земельну ділянку, про яке під час
судового засідання неодноразово
нагадував позивач та її представник не
увійшло та не мало увійти до спадкової
маси ОСОБА_5

Тому чисельні та багатоемоційні
міркування з цього приводу
представника позивача не мають під
собою ніякого обґрунтування.

Таким чином, враховуючи припинення
членства ОСОБА_7 в обслуговуючому
кооперативі СТ «Гавань» на час
звернення до суду з адміністративним
позовом, він не мав будь яких прав,
пов'язаних з приватизацією спірної
земельної ділянки.

Як вбачається зі Свідоцтва про смерть
Серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_7
помер. Спадкоємцем визначено ОСОБА_2,
яка, проте, також у кооператив не
вступила (ст. 11 Закону України "Про
кооперацію").

Тому вона не здобула право на спірну
земельну ділянку та її права спірне
рішення жодним чином не зачіпляє.

ОСОБА_3, яка вступила у кооператив
замість виключеного ОСОБА_7,
скористалась своїм правом щодо
приватизації закріпленої за нею
земельної ділянки, і Рішенням
Балаклавської районної у місті
Севастополі Ради № 30с-5-566 від 24.04.2009 (т.2
а.с. 78), їй передано у приватну власність
земельну ділянку №710 площею 0.0445 га, у
визначених межах землекористування
кооперативу.

Право власності ОСОБА_3 на зазначену
земельну ділянку посвідчується
державним актом на право власності на
земельну ділянку і зареєстроване, що
сторонами визнається. На даний час
вказаний акт не скасований та не
визнаний не чинним.

Посилання у позовних заявах на
порушення положень Земельного Кодексу
України з боку відповідача, під час
прийняття спірного рішення, судами не
встановлено.

Відповідач діяв в межах наданих
повноважень, дотримуючись вимог
земельного законодавства.

Що стосується посилань та зауважень
позивача щодо насаджень та поліпшень
спірній земельній ділянці, отриманих
третьою особою, то суд вірно вважав, що
вказана обставина може бути предметом
цивільних правовідносин, та не є
підставою для оскарження рішення
відповідача у адміністративному
судочинстві.

За таких підстав, суд дійшов
обгрунтвоаного висновку про те, що не
встановивши, що оскаржений правовий
акт органу місцевого самоврядування
прийнятий під час здійснення владних
управлінських функцій, а навпаки - у
порядку реалізації повноважень
власника земельної ділянки, суд дійшов
висновку про відсутність
безпосередньо предмету спору, тобто
правового акту органу місцевого
самоврядування, прийнятого внаслідок
реалізації владних управлінських
функцій, - що є підставою для відмови у
задоволенні позовної заяви.

З огляду на викладене, постанова суду
першої та ухвала суду апеляційної
інстанцій відповідають обставинам
справи наданим доказам та нормам
процесуального права.

Доводи касаційної скарги висновки суду
не спростовують.

Підстав для скасування судового
рішення з мотивів, викладених в
касаційні скарзі, не вбачається.

За правилами частини 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо суди не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень, то суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення-без змін.

Керуючись статтями 220-1, 224, 230, 231 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, постанову Балаклавського
районного суду м. Севастополя від 25
жовтня 2012 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 05 листопада
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді