Справа № 826/1418/13а
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2014 року
м. Київ К/800/33590/13

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючої: суддів: Блажівської Н.Є.,
Сіроша М.В., Усенко Є.А., розглянувши у
попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 лютого 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 червня 2013
року

у справі № 826/1418/13-а

за позовом ОСОБА_4

до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
міста Києва Державної податкової
служби

про визнання
протиправними та скасування
податкового

повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 (надалі також - позивач, ОСОБА_4)
звернулась до суду з адміністративним
позовом до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
міста Києва Державної податкової
служби (надалі також - відповідач, ДПІ)
про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення від 11 травня 2011
року № .

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року позов задоволено в
повному обсязі. Визнано протиправним
та скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі міста Києва від 11 травня 2011 року
№ .

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 червня 2013
року апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі м. Києва залишено без
задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 27
лютого 2013 року - без змін.

ДПІ в касаційній скарзі, вказуючи на
допущені судами першої та апеляційної
інстанцій порушення вимог
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
спору, просить скасувати постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 27 лютого 2013 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 3 червня 2013
року і прийняти нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги
та перевіривши за матеріалами справи
правильність застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі, суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, які не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 зареєстрована в
якості суб'єкта підприємницької
діяльності з 26 листопада 2002 року;
основним видом діяльності згідно
Класифікатора видів економічної
діяльності (КВЕД) є здавання під найм
власної та державної нерухомості
виробничо-технічного та культурного
призначення.

Позивач є власником двоповерхової
нежитлової будівлі (літ. А) загальною
площею 847, 9 кв. м., розташованої за
адресою: АДРЕСА_1. Належне позивачу
приміщення передано в оренду
частинами: ТОВ «Стигмат» (5,75 кв. м.), ТОВ
«ФАРМАЦІЯ-ХХІ СТОЛІТТЯ» (92,4 кв. м.), ТОВ
«АЛЬТАІС" (32 кв. м.), ФОП ОСОБА_5 (33,5 кв. м.),
ТОВ «Сайнарама» (10 кв. м.), що
підтверджується договорами оренди
нежилого приміщення.

ОСОБА_4 перебуває на обліку в ДПІ у
Солом'янському районі міста Києва ДПС
та обрала спрощену систему
оподаткування, обліку та звітності, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи копією свідоцтва про сплату
єдиного податку від 15 грудня 2010 року
серії НОМЕР_1, термін дії якого - 2011 рік.

11 травня 2011 року ДПІ у Солом'янському
районі міста Києва було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким позивачу нараховано
грошове зобов'язання з податку на землю
з фізичних осіб на суму 49 552,27 грн.

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 6
Указу Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва» від 3 липня 1998 року №
727/98 (дію указу припинено згідно із
Законом України від 4 листопада 2011 року
№ 4014-VI) визначено, що суб'єкт малого
підприємництва, який згідно з абзацом
п'ятим частини першої статті 6 не є
платником плати (податку) за землю,
звільняється від плати (податку) за
землю лише за земельні ділянки, які
використовуються ним для провадження
підприємницької діяльності.

З огляду на викладене, а також
враховуючи встановлені судами
попередніх інстанцій обставини щодо
використання позивачем земельної
ділянки для провадження
підприємницької діяльності, колегія
суддів касаційної інстанції
погоджується з висновком про те, що
позивач є суб'єктом пільг з податку на
землю.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують і не дають підстав для
висновку, що судами при розгляді справи
неправильно застосовано норми
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, чи порушено
норми процесуального права. Таким
чином, ухвалені по справі рішення є
законними і обґрунтованими, а
зазначена в касаційній скарзі позиція
відповідача не знаходить свого
підтвердження матеріалами справи та не
ґрунтується на положеннях чинного
законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

За таких обставин, суд, перевіривши у
межах касаційної скарги правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
приходить до висновку, що касаційну
скаргу необхідно відхилити, а
оскаржувані рішення слід залишити без
змін.

Керуючись статтями 2201, 223, 224, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

У Х В А Л И В

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі м.
Києва Державної податкової служби
відхилити, а постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 лютого 2013 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 3 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, що беруть участь справі та може
бути переглянута з підстав
встановлених статтею 237 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуюча:
Н. Є. Блажівська

Судді:
М.В. Сірош

Є.А. Усенко