Справа № 816/7428/13-а
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.Справа № 816/7428/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Макаренко Я.М.

Суддів: Григорова А.М. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання
Гончаровій С.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Горобець О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області на постанову Полтавського
окружного адміністративного суду від
29.01.2014р. по справі № 816/7428/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області , Київського районного
відділу Полтавського міського
управління Управління Міністерства
внутрішніх справ України в Полтавській
області

про скасування наказів,поновлення на
роботі та стягнення грошового
утримання,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 (надалі по тексту позивач)
звернувся до Полтавського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Управління Міністерства Внутрішніх
Справ України в Полтавській області
(надалі по тексту відповідач-1),
Київського районного відділу
Полтавського міського управління
Управління Міністерства Внутрішніх
Справ України в Полтавській області
(надалі по тексту відповідач-2), в якому
просив суд:

-визнати недійсними п.1 наказу №1536,
виданого Управлінням МВС України в
Полтавській області від 27.11.2013 року;

-визнати недійсним наказ № 574 о/с,
виданий Управлінням МВС України в
Полтавській області від 09.12.2013 року;

-поновити старшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1 на посаді старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського РВ Полтавського МУ
УМВС України в Полтавській області;

-зобов'язати Київське РВ Полтавського
МУ виплатити старшому лейтенанту
ОСОБА_1 грошове забезпечення з дня
звільнення до дня поновлення на роботі.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.01.2014 року
адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
пункт 1 наказу начальника Управління
МВС України в Полтавській області № 1536
від 27.11.2013.

Визнано протиправним та скасовано
наказ начальника Управління МВС
України в Полтавській області № 574 о/с
від 09.12.2013.

Поновлено ОСОБА_1 на службі в органах
внутрішніх справ на посаді старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського РВ Полтавського МУ
УМВС України в Полтавській області в
званні старшого лейтенанта міліції з
09.12.2013.

Зобов'язано Київський районний відділу
Полтавського міського управління
Управління Міністерства Внутрішніх
Справ України в Полтавській області
здійснити перерахунок та виплатити
ОСОБА_1 заробітну плату за час
вимушеного прогулу з 09.12.2013 по дату
поновлення.

Відповідач-1, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи, просить суд
апеляційної інстанції скасувати
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.01.2014 року
та прийняти нове судове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити у
повному обсязі.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу в яких посилаючись
на законність та обґрунтованість
оскаржуваного судового рішення просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, постанову суду першої
інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення позивача, представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, вважає, що вимоги апеляційної
скарги задоволенню не підлягають,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
наказом ДЮІ № 113 о/с від 15.08.2006 ОСОБА_1
прийнятий на службу в органи
внутрішніх справ.

Відповідно до наказу УМВС України в
Полтавській області від 27.11.2013 № 1536
(а.с.5-7) за порушення службової
дисципліни, що виявилось в недотримані
ст. 7 Дисциплінарного статуту органів
внутрішніх справ України,
затвердженого Законом України від
22.02.2006 № 3460-ІV, пунктів 3.3, 4.1 розділу ІІІ,
пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 2.3 розділу IV Правил
поведінки та професійної етики осіб
рядового та начальницького складу
органів внутрішніх справ України,
затверджених наказом УМВС України від
22.02.2012 № 155, оперуповноваженого сектору
карного розшуку Київського районного
відділу Полтавського міського
управління старшого лейтенанта
міліції ОСОБА_1 звільнено з органів
внутрішніх справ.

На підставі наказу УМВС України в
Полтавській області від 27.11.2013 № 1536
наказом УМВС України в Полтавській
області № 574 о/с від 09.12.2013 старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського районного відділу
Полтавського міського управління
звільнено з органів внутрішніх справ
за порушення дисципліни (пункт 63 "є"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ) (а.с. 4).

Позивач не погодився із пунктом 1
наказу № 1536 від 27.11.2013 та наказом № 574
о/с від 09.12.2013 оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з
протиправності оскаржуваних наказів.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України основним
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними управлінських функцій
на основі законодавства, в тому числі
на виконання делегованих повноважень.

Згідно вимог частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди зобов'язані перевірити оскаржені
рішення, дії на предмет того, чи
прийняті (вчинені) вони на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України; з використанням повноваження
з метою, з якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення; безсторонньо;
добросовісно; розсудливо, з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів осіб і
цілями, на яке спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно.

Отже, під час розгляду спорів щодо
оскарження рішень (дій) суб'єктів
владних повноважень, суд зобов'язаний
незалежно від підстав, наведених у
позові, перевіряти оскаржувані
рішення(дії) на їх відповідність усім
зазначеним вимогам.

Наказом УМВС України в Полтавській
області № 574 о/с від 09.12.2013 року старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського районного відділу
Полтавського міського управління,
звільнено з органів внутрішніх справ
за порушення дисципліни (пункт 64 "є"
Положення про проходження служби
рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ України »)
(а.с. 4).

Відповідно до пп. "є"п. 64 Положення про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 липня 1991 р. N 114
особи середнього, старшого і вищого
начальницького складу звільняються зі
служби в запас (з постановкою на
військовий облік) за порушення
дисципліни.

Як вбачається з матеріалів справи,
виданню наказу УМВС України в
Полтавській області № 574 о/с від 09.12.2013
про звільнення з органів внутрішніх
справ за порушення дисципліни старшого
лейтенанта міліції ОСОБА_1, старшого
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Київського районного відділу
Полтавського міського управління,
передувало проведення службового
розслідування.

Згідно наказу УМВС України в
Полтавській області № 614 від 16.11.2013 року
службове розслідування було проведено
за фактом відкриття кримінального
провадження № 0000244 від 15.11.2013 р. за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368
КК України, з метою уточнення обставин
за вказаним кримінальним провадженням
та з'ясування інших обставин.

За результатами проведеного
службового розслідування складено
висновок, яким встановлено, що 14.11.2013
року старший оперуповноважений
сектору карного розшуку Київського РВ
Полтавського МУ старший лейтенант
міліції ОСОБА_1 та оперуповноважений
цього ж підрозділу лейтенант міліції
ОСОБА_3 у спільному службовому кабінеті
мали спілкування з гр. ОСОБА_2 Наслідком
спілкування стало звернення гр. ОСОБА_2
із заявою про вимагання з нього
зазначеними працівниками міліції
незаконної грошової винагороди у сумі
3000 грн. 15.11.2013 року старший лейтенант
міліції ОСОБА_1 та лейтенант міліції
ОСОБА_3 в службовий час, не маючи
відповідних вказівок, прибули за
місцем мешкання гр. ОСОБА_2, де в
під'їзді будинку були затримані
працівниками ВВБ в Полтавській
області. На місці події у ході огляду
вилучено грошові кошти в сумі 2 700 грн.

У висновку зазначено, що в ході
проведеного службового розслідування
встановлено порушення позивачем
службової дисципліни, що виразилось в
недотриманні ст. 7 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України, п.3.3, 4.1 розділу 3, п.1.1,1.2,2.1,2.3
розділу 4 Правил поведінки та
професійної етики осіб рядового та
начальницького складу органів
внутрішніх справ України, затверджених
наказом МВС України від 22.02.2013 року № 155.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" від 22.02.2006р. №
3460-IV службова дисципліна - дотримання
особами рядового і начальницького
складу Конституції і законів України,
актів Президента України і Кабінету
Міністрів України, наказів та інших
нормативно-правових актів
Міністерства внутрішніх справ України,
підпорядкованих йому органів і
підрозділів та Присяги працівника
органів внутрішніх справ України.

Згідно з п. 1 ст. 7 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" службова
дисципліна базується на високій
свідомості та зобов'язує кожну особу
рядового і начальницького складу
дотримуватися законодавства,
неухильно виконувати вимоги Присяги
працівника органів внутрішніх справ
України, статутів і наказів
начальників.

Відповідно до ст. 2 Дисциплінарного
статуту дисциплінарний проступок -
невиконання чи неналежне виконання
особою рядового або начальницького
складу службової дисципліни.

Між тим, у наказі №1536 від 27.11.2013 року
про притягнення до дисциплінарної
відповідальності позивача, наказі № 574
о/с від 09.12.2013 року про звільнення
позивача та у висновку службового
розслідування не конкретизовано, які
саме дії позивача призвели до
порушення службової дисципліни, що
дискредитує звання рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ України та не
зазначено які саме з обов'язків
передбачених ст. 7 Закону України "Про
Дисциплінарний статут органів
внутрішніх справ України" позивачем не
виконано.

Скоєння вчинків, які суперечать
інтересам служби відповідач
обґрунтовує отриманням ОСОБА_1
неправомірної вигоди в вигляді
отримання грошових коштів від гр.
ОСОБА_2 у сумі 2700 грн.

За приписами ст. 16 Дисциплінарного
статуту органів внутрішніх справ
України у разі проведення за фактом
учинення проступку службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення на
осіб рядового і начальницького складу
дисциплінарне стягнення може бути
накладено не пізніше одного місяця з
дня закінчення службового
розслідування, кримінального
провадження або провадження у справі
про адміністративне правопорушення, не
враховуючи періоду тимчасової
непрацездатності або перебування у
відпустці.

Таким чином, з аналізу вказаної норми
випливає, що у разі проведення за
фактом учинення проступку провадження
в кримінальній справі можливість
застосування дисциплінарного
стягнення допускається після
закінчення провадження в кримінальній
справі.

З висновку службового розслідування не
вбачається, що ОСОБА_1 було повідомлено
про підозру у вчиненні кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 364,
ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу
України.

Крім того, як свідчать матеріали
справи, ОСОБА_1 не було пред'явлено
обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 190
Кримінального кодексу України.

Обвинувачення у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 190
Кримінального кодексу України було
пред'явлено ОСОБА_3, про що складено
обвинувальний акт, а матеріали справи
передано до суду.

Згідно копії вироку Київського
районного суду м. Полтави від 30.01.2014
року, який не набув законної сили, за
скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст.
364, ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу
України було засуджено ОСОБА_3.

За приписами ст.. 70 КАС України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

При цьому доказом, що підтверджує вину
особи у вчиненні злочину, є
обвинувальний вирок суду, прийнятий
відповідно до кримінального та
кримінально-процесуального закону.

Разом з тим вироком Київського
районного суду м. Полтави від 30.01.2014
року вини ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 364, ч. 1 ст. 190
Кримінального кодексу України не
встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що на
час звільнення позивача з органів
внутрішніх справ вини позивача у
скоєнні кримінального правопорушення,
що могло потягти порушення службової
дисципліни, встановлено не було, а тому
колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
оскаржувані накази були видані
всупереч приписів діючого
законодавства.

Таким чином, враховуючи вищенаведене,
колегія суддів приходить до висновку,
що притягаючи позивача до
дисциплінарної відповідальності та
накладаючи на нього дисциплінарне
стягнення у вигляді звільнення з
органів внутрішніх справ відповідач
діяв не на підставі та не у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

За таких обставин колегія суддів,
переглянувши, у межах апеляційних
скарг рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 198,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Полтавській області залишити без
задоволення.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 29.01.2014р. по
справі № 816/7428/13-а залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)Макаренко Я.М.

Григоров А.М. ПодГЗ.З.З З З