Справа № 819/629/14-а
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 819/629/14-a

"09" квітня 2014 р.
м. Тернопіль

Тернопільський окружний
адміністративний суд в складі

головуючого судді Жука А.В.

розглянувши у порядку письмового
провадженні у місті Тернополі
адміністративну справу за
адміністративним позовом прокурора м.
Тернополя в інтересах держави в особі
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів в
Тернопільській області до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор м. Тернополя звернувся до
Тернопільського окружного
адміністративного суду в інтересах
держави в особі Тернопільської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів в Тернопільській області з
адміністративним позовом до фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у сумі 2412,70 грн.

Для участі в розгляді справи на
зазначений в ухвалі про відкриття
провадження день та час з'явився
прокурор - Свачій М. І. та представник
позивача - Гетьман А.В., які позовні
вимоги підтримали та не заперечили
щодо розгляду справи без фіксування
технічними звукозаписувальними
засобами в порядку письмового
провадження за наявними у справі
документами.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про дату час і місце розгляду
справи, повідомлявся належним чином,
заперечень проти адміністративного
позову не надав.

Отже, суд вважає, що вжив усі залежні
від нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про розгляд
даної адміністративної справи та
реалізації ним права судового захисту
прав та інтересів.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні у разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд вважає, що наявні
підстави для розгляду справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
справи в їх сукупності на підставі
чинного законодавства, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд вважає, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

11.08.2013 року набрав чинності Закон
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України у зв'язку з
проведенням адміністративної реформи»
від 04.07.2013 року №406-УІІ, яким внесені
зміни до Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», зокрема, з
01.10.2013 року адміністрування єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування здійснюється
органами доходів і зборів України.

Згідно з п. 4) ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є, зокрема, фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Пунктами 1, 4 ч. 2 ст. 6 України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платника
єдиного внеску зобов'язано своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, подавати звітність до органу
доходів і зборів за основним місцем
обліку платника єдиного внеску у
строки, порядку та за формою,
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування;

Згідно з вимогами п. 3) ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
нараховується для платників,
зазначених у пункті 4 частини першої
статті 4 цього Закону, які обрали
спрощену систему оподаткування, - на
суми, що визначаються такими
платниками самостійно для себе та
членів сім'ї, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності, але не більше максимальної
величини бази нарахування єдиного
внеску, встановленої цим Законом. При
цьому сума єдиного внеску не може бути
меншою за розмір мінімального
страхового внеску за кожну особу.

Пунктом 5) частини 1 статті 1 Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
мінімальний страховий внесок - сума
єдиного внеску, що визначається
розрахунково як добуток мінімального
розміру заробітної плати на розмір
внеску, встановлений законом на місяць,
за який нараховується заробітна плата
(дохід), та підлягає сплаті щомісяця.

Як передбачено ч. 11 ст. 8 цього Закону
єдиний внесок для платників,
зазначених у пунктах 4 та 5 частини
першої статті 4 цього Закону,
встановлюється у розмірі 34,7 відсотка
визначеної пунктами 2 та 3 частини
першої статті 7 цього Закону бази
нарахування єдиного внеску.

Відповідно до п. 8 ст. 9 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах третьому та четвертому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Судом встановлено, що відповідач, як
фізична особа-підприємець, є платником
єдиного внеску, та всупереч вимогам ст.
6, 9 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» не
проводив в повному обсязі сплату
єдиного внеску до органів доходів і
зборів України у зв'язку з чим станом на
13.03.2014 року за ним рахується
заборгованість по єдиному внеску в
сумі 9543,18 грн.

Як слідує з довідки Тернопільської
ОДПІ №7581/7/19-18-25 від 17.03.2014 (а.с. 7) борг в
сумі 7130,48 перебуває на виконанні в
органах ДВС.

Отже, податковий борг відповідача по
єдиному соціальному внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування за ІІІ - ІV
квартал 2013 року, який підлягає до
стягнення, становить 2412,70 гривень.

06 лютого 2014 року на адресу відповідача
була надіслана вимога про сплату боргу
№Ф53985-17 на суму 9543,18 грн., проте в
добровільному порядку заборгованість
відповідачем не сплачена, вимога в
адміністративному або судовому
порядку не оскаржена.

Вказана заборгованість
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 8) та вимогою про
сплату боргу №Ф53985-17 від 06.02.2014 (а.с. 11).

Як передбачено частиною 12 статті 9
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», недоїмка - сума
єдиного внеску, своєчасно не
нарахована та/або не сплачена у строки,
встановлені цим Законом, обчислена
органом доходів і зборів у випадках,
передбачених цим Законом

Станом на день розгляду справи
відповідач не надав суду доказів
добровільного погашення вказаної
заборгованості перед органами доходів
і зборів.

Частиною 4 статті 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" органам доходів
і зборів надане право звертатися до
суду з позовом про стягнення недоїмки.
Право органів доходів і зборів
стягувати з платника податків
несплачені суми єдиного внеску
передбачене п.7 ч.1 ст.13 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" та підпунктом
20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового
кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного, суд
приходить до висновку, що вимоги
позивача є обґрунтованими,
відповідають дійсним обставинам
справи та вимогам чинного
законодавства, не спростовані належним
чином відповідачем, а отже підлягають
до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати по справі згідно ч. 4 ст.
94 КАС України з відповідача не
стягуються.

Керуючись ст.ст. 35,70,71,79,86,128,153,158-163,167,186,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП
НОМЕР_1) заборгованість із сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в сумі
2412,70 грн. (дві тисячі чотириста
дванадцять гривень 70 копійок) на
користь Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Тернопільській області.

Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Тернопільський окружний
адміністративний суд шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
постанови апеляційної скарги у порядку
і строки, передбачені статтями 185 - 187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після повернення апеляційної
скарги, відмови у відкритті
апеляційного провадження або набрання
законної сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Головуючий суддя
Жук А.В.

копія вірна

Суддя
Жук А.В.