Справа № К/9991/90151/11-С
Суддя: Бутенко В.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/90151/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

Бутенка В.І (доповідач), Олендера
І.Я., Штульман І.В.,

провівши в порядку касаційного
провадження попередній розгляд
адміністративної справи за позовом
прокурора Корсунь-Шевченківського
району Черкаської області в інтересах
держави в особі
Корсунь-Шевченківського районного
центру зайнятості Черкаської області
до ОСОБА_4 про стягнення коштів,
виплачених як допомога по безробіттю,

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року прокурор
Корсунь-Шевченківського району
Черкаської області звернувся до суду
із вказаним позовом.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 11 березня
2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року, адміністративний позов
задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь
Корсунь-Шевченківського районного
центру зайнятості Черкаської області
кошти, виплачені як допомога по
безробіттю, в розмірі 4000 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями судів першої та апеляційної
інстанцій, відповідач подав касаційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення цих судів і прийняти
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
доводи касаційної скарги, суд
касаційної інстанції вважає, що скаргу
необхідно залишити без задоволення з
наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, у відповідності ст. 2 Закону
України "Про зайнятість населення"
ОСОБА_4 згідно наказу № 081128 від 28
листопада 2008 року надано статус
безробітного та призначено виплату
допомоги по безробіттю.

У своїй заяві про надання статусу
безробітного відповідач зазначав, що
на час звернення до
Корсунь-Шевченківського районного
центру зайнятості Черкаської області
не зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності, трудовою
діяльністю не займається, пенсії не
отримує, заробітку та інших доходів
немає, а у разі зміни персональних
даних зобов'язується повідомити центр
зайнятості.

Згідно довідки
Корсунь-Шевченківського районного
центру зайнятості Черкаської області
№ 23581150 від 14 лютого 2011 року відповідач
за період з листопада 2008 року по
червень 2009 року отримав 4208 грн. 72 коп.
допомоги з безробіття.

Перевіркою достовірності зазначених у
документах даних встановлено, що
відповідач має реєстраційний номер
фізичної особи-підприємця НОМЕР_1 та
згідно довідки і витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
зареєстрований як суб'єкт
підприємницької діяльності.

Отже, перебуваючи на обліку в центрі
зайнятості та отримуючи допомогу з
безробіття, відповідач не повідомив
про свою трудову діяльність, чим
порушив п.п. 1 п. 20 Порядку реєстрації,
перереєстрації та ведення обліку
громадян, котрі шукають роботу, і
безробітних, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 14
лютого 2007 року № 219, а також п. 6.14
Порядку надання допомоги по
безробіттю, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20
листопада 2000 року № 307.

21 січня 2011 року Корсунь-Шевченківським
районним центром зайнятості
Черкаської області прийнято наказ про
необхідність повернення відповідачем
незаконно отриманого матеріального
забезпечення в сумі 4 208 грн. 72 коп.
Вказаний наказ відповідачу було
вручено 21 січня 2011 року та надано строк
на добровільне повернення вказаної
суми протягом 15 календарних днів після
отримання копії цього наказу, однак в
добровільному порядку відповідачем
повернено лише 208 грн. 72 коп.

Частиною першою статті 18 Закону
України від 1 березня 1991 року № 803-XII
«Про зайнятість населення»
встановлено, що для реалізації
державної політики зайнятості
населення, професійної орієнтації,
підготовки і перепідготовки,
працевлаштування та соціальної
підтримки тимчасово не працюючих
громадян у порядку, що визначається
Кабінетом Міністрів України,
створюється державна служба
зайнятості, діяльність якої
здійснюється під керівництвом
Міністерства праці та соціальної
політики України, місцевих державних
адміністрацій та органів місцевого
самоврядування. Державна служба
зайнятості складається з: Державного
центру зайнятості Міністерства праці
та соціальної політики України, центру
зайнятості Автономної Республіки Крим,
обласних, Київського та
Севастопольського міських, районних,
міськрайонних, міських і районних у
містах центрів зайнятості, центрів
організації професійного навчання
незайнятого населення і центрів
професійної орієнтації населення,
інспекцій по контролю за додержанням
законодавства про зайнятість
населення.

Видами соціальних послуг за цим
Законом та Законом України «Про
зайнятість населення»є:

- професійна підготовка або
перепідготовка, підвищення
кваліфікації у професійно-технічних та
вищих навчальних закладах, у тому числі
в навчальних закладах державної служби
зайнятості, на підприємствах, в
установах, організаціях.

- пошук підходящої роботи та сприяння у
працевлаштуванні, у тому числі шляхом
надання роботодавцю дотації на
створення додаткових робочих місць для
працевлаштування безробітних;
фінансування організації оплачуваних
громадських робіт для безробітних у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України, тощо.

Безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів і
зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи. Безробітними
визнаються також інваліди, які не
досягли пенсійного віку, не працюють та
зареєстровані як такі, що шукають
роботу.

У разі неможливості надати підходящу
роботу безробітному може бути
запропоновано пройти професійну
перепідготовку або підвищити свою
кваліфікацію.

У разі відсутності підходящої роботи
рішення про надання громадянам статусу
безробітних приймається державною
службою зайнятості за їх особистими
заявами з восьмого дня після
реєстрації у центрі зайнятості за
місцем проживання як таких, що шукають
роботу. Реєстрація громадян
провадиться при пред'явленні паспорта
і трудової книжки, а в разі потреби -
військового квитка, документа про
освіту або документів, які їх
замінюють.

Особи, визнані у встановленому порядку
безробітними, мають право на одержання
допомоги по безробіттю.

Розміри та умови надання матеріального
забезпечення на випадок безробіття
визначаються Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття».

Згідно пп. «б»п. 3 ст. 1 Закону України
«Про зайнятість населення»№ 803-ХІІ від
01.03.1991 року, до зайнятого населення і
відповідно такого, що не можуть бути
визнані безробітними, належать
громадяни, які самостійно забезпечують
себе роботою, включаючи підприємців,
осіб, зайнятих індивідуальною трудовою
діяльністю, творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві.

Частиною 2 статті 36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» закріплено, що
застраховані особи, зареєстровані в
установленому порядку як безробітні,
зобов'язані своєчасно подавати
відомості про обставини, що впливають
на умови виплати їм забезпечення та
надання соціальних послуг, а
відповідно до пункту 3 цієї статті
Закону сума виплаченого забезпечення
та вартості наданих соціальних послуг
застрахованій особі внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Крім того, відповідно до п. 6.14 Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому
числі одноразової її виплати для
організації безробітними
підприємницької діяльності,
затвердженого наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 20 листопада 2000 року № 307, якщо під
час одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, з безробітного
стягується сума виплаченої допомоги по
безробіттю з моменту виникнення цих
обставин.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідач звернувся до
Корсунь-Шевченківського районного
центру зайнятості Черкаської області в
пошуках роботи і 28 листопада 2011 року
йому було надано статус безробітного
та призначено виплату допомоги. В заяві
про надання статусу безробітного
відповідач зазначив, що як суб'єкт
підприємницької діяльності не
зареєстрований.

В період перебування на обліку в
Корсунь-Шевченківському районному
центрі зайнятості Черкаської області з
листопада 2008 року по червень 2009 року
розрахунок витрат щодо відповідача
складає 4208 грн. 72 коп.

У зв'язку з перебуванням відповідача в
переліку зареєстрованих суб'єктів
підприємницької діяльності йому було
направлено попередження про
повернення цих коштів.

Повернути в добровільному порядку суму
4000 грн. виплаченої допомоги по
безробіттю відповідач відмовився.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій врахували також
наступне.

Відповідно до частини третьої статті 36
Закону України від 2 березня 2000 року №
1533-III «Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
внаслідок умисного невиконання нею
своїх обов'язків та зловживання ними
стягується з цієї особи відповідно до
законодавства України з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати їй забезпечення та
надання соціальних послуг.

Названа норма Закону передбачає
врегулювання відповідних
правовідносин іншим
нормативно-правовим актом, до якого, в
даному випадку, слід віднести наказ
Міністерства праці та соціальної
політики України від 20 листопада 2000
року № 307, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 14 грудня
2000 року за № 915/5136, яким затверджено
Порядок надання допомоги по
безробіттю, у тому числі одноразової її
виплати для організації безробітними
підприємницької діяльності, за
правилами пункту 6.14 якого, якщо під час
одержання допомоги по безробіттю
безробітний своєчасно не подав
відомості про обставини, що впливають
на умови її виплати, у тому числі
встановлені під час розслідування
страхових випадків та обґрунтованості
виплати матеріального забезпечення, з
безробітного стягується сума
виплаченої допомоги по безробіттю з
моменту виникнення цих обставин. Якщо
безробітний відмовився добровільно
повернути зазначені кошти, то питання
щодо їх повернення вирішується у
судовому порядку.

За таких обставин, суди першої і
апеляційної інстанцій правильно
встановили обставини справи, дали
належну оцінку зібраним по справі
доказам та прийняли правильні і
обґрунтовані рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі,
оскільки відповідач хоча і був
зареєстрованим у центрі зайнятості як
безробітний, але відносився до
категорії громадян, які самостійно
забезпечують себе роботою, а тому не
мав права на отримання статусу
безробітного.

Виходячи з наведеного, рішення судів
попередніх інстанцій відповідають
дійсним обставинам справи та ухвалені
з дотриманням норм матеріального і
процесуального права.

Доводи касаційної скарги зроблених
цими судами висновків не спростовують.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що підстав для скасування чи
зміни оскаржених судових рішень не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 220, 220-1, 223, 224, 230 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 11
березня 2011 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 17 листопада 2011 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

С у д д і :
В.І. Бутенко

І.Я. Олендер

І.В.Штульман