Справа № 872/12216/13
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

25 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/10716/09

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Щербака А.А.

суддів: Баранник
Н.П. Малиш Н.І.

за участю секретаря судового
засідання:Фірсік Д.Ю розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 13 травня
2013року по справі за позовом
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Дніпропетровська міжрайонна державна
податкова інспекція Дніпропетровської
області звернулася до суду з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 13
травня 2013 року позов задоволено.

Суд постановив стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 на користь
держави, в особі управління державного
казначейства у Дніпропетровському
районі Дніпропетровської області, суму
заборгованості в розмірі 3735 грн. 75 коп.

Постанова обґрунтована тим, що
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2010 року у задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області про
визнання недійсним рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 19.08.2008 відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суд
від 06 грудня 2012 року вищевказану
постанову залишено без змін.

Ч. 1 ст. 72 КАС України передбачено, що
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідачем подана апеляційна скарга,
просить оскаржену постанову скасувати,
в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
суд першої інстанції на час розгляду
справи №2а/0470/10716/09, дійшов хибного
висновку, що доводи відповідача про
незаконність проведеної перевірки, є
безпідставними.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, про дату, час, місце судового
розгляду повідомлялись належним чином.

З огляду на приписи ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

За результатами позапланової виїзної
перевірки фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 державною податковою
інспекцією було складено акт перевірки
від 26.07.2008 за №0417244/233, в якому
відображені порушення пунктів 1, 2, 13
статті 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг».

За результатами перевірки позивачем
було прийнято рішення про застосування
фінансових санкцій № від 19.08.2008,
яким за порушення пунктів 1, 2, 13 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» застосовано суму
штрафних санкцій у розмірі 3973,75 грн.

Відповідач оскаржив рішення в судовому
порядку.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 28
вересня 2010 року у задоволенні
адміністративного позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області про
визнання недійсним рішення про
застосування штрафних санкцій №
від 19.08.2008 відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суд
від 06 грудня 2012 року вищевказану
постанову залишено без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17 - 24 цього Закону,
підлягають перерахуванню суб'єктами
господарювання до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня
прийняття органами доходів і зборів
рішення про застосування таких
фінансових санкцій.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами», (який діяв на момент
звернення позивача з позовною заявою)
активи платника податків можуть бути
примусово стягнені в рахунок погашення
його податкового боргу виключно за
рішенням суду.

Доказів сплати відповідачем суми
фінансових санкцій за рішенням
позивача № від 19.08.2008 в матеріалах
справи не міститься.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, що
факт порушення позивачем вимог
податкового законодавства доведений,
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
дослідив наявні докази, надав їм
належну оцінку та прийняв законне і
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права. Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а тому підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
13 травня 2013року по справі за позовом
Дніпропетровської міжрайонної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили у
відповідності до ч.5 ст. 254 КАС України
та може бути оскаржена в порядку і
строки, передбачені ст. 212 КАС України
до Вищого адміністративного суду
України.

Головуючий:
А.А. Щербак

Суддя:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш