Справа № 2а-469/10/2470
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2014 року м. Київ
К/9991/40628/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Островича С.Е.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 25.01.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011

у справі № 2-а-469/10/2470

за позовом Сільськогосподарського
виробничо-переробного закритого
акціонерного товариства
"Буковинапродукт"

до Державної податкової
інспекції у Сторожинецькому районі

про скасування податкових
повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське
виробничо-переробне закрите
акціонерне товариство
"Буковинапродукт" звернулось до
Чернівецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Ріпкінському районі Чернігівської
області про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення.

Постановою Чернівецького окружного
адміністративного суду від 25.01.2011
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011
постанову Чернівецького окружного
адміністративного суду від 25.01.2011
залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем проведено планову
виїзну перевірку СГВП ЗАТ
«Буковинапродукт» з питань дотримання
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства за період з 01.10.2007 по
31.03.2009; за результатами перевірки
складено акт № 725/23/05398421 від 06.07.2009.

В ході вказаної перевірки
виявлено порушення позивачем п.п. 7.4.1,
7.4.4 та 7.4.5 п.7.4 ст. 7 Закону України «Про
податок на додану вартість»; ст. 203, ст.
208 ЦК України, п. 5.1 ст.5, ч.4 п.п 5.3.9 п. 5.3 ст.
5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств».

За наслідками висновків
вищезазначеного акту відповідачем
було прийнято податкові повідомлення -
рішення № /0, №/0 від 13.07.2009,
№/1, №/1 від 11.08.2009, №/2,
№/2 від 02.09.2009, №/3, №/3
від 17.11.2009.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що підставою для винесення
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень слугував
відображений в акті від 06.07.2009р. №
725/23/05398421 висновок контролюючого
органу, що правочини які було здійснено
між ПП «Енкрго-Люкс» та СГВП ЗАТ
«Буковинапродукт» є недійсними у
зв'язку з тим, що по ним не відбувалося
руху матеріальних цінностей, а лише
надавалися документи стосовно продажу
товарі по нікчемним правочинам.

Визнання спірної угоди недійсною
передбачає встановлення
невідповідності змісту угоди актам
цивільного законодавства.

Колегія суддів касаційної
інстанції погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій стосовно
того, що відповідачем не доведено,
наявність умислу між ПП «Енкрго-Люкс»
та СГВП ЗАТ «Буковинапродукт»", щодо
укладення договору, що завідомо
суперечить інтересам держави і
суспільства, як можливої підстави для
визнання недійсним господарського
зобов'язання.

До матеріалів справи надані докази
виконання вказаного договору, а саме,
наявні прибутково-видаткові накладні,
податкові накладні, акти приймання
виконаних робіт ПП «Енерго-Люкс» за
період з жовтня 2007р. по березень 2009р.,
оборотно-сальдові відомості по
рахунках 631, 201,204,15 за період з жовтня
2007р. по березень 2009р., податкові
декларації по податку на прибуток за
період з жовтня 2007р. по березень 2009р.,
зведеною таблицею даних про обсяги
закупівель, переробки сировини,
виготовлення та реалізацією готової
продукції за період з 01.09.2007р. по
01.04.2009р., податковими деклараціями по
ПДВ за період з жовтня 2007р. по березень
2009р.

Датою виникнення права платника
податку на податковий кредит згідно
п.п.7.5.1 п.7.5. ст.7 цього Закону України
«Про податок на додану вартість»
вважається дата здійснення першої з
подій: або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів, дата виписки
відповідного рахунку; або дата
отримання податкової накладної, що
засвідчує факт придбання платником
податку товарів. Відповідно до ч. 2
ст. 215 ЦК України, недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). Підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 ЦК
України). При кваліфікації правочину за
статтею 228 ЦК має враховуватися вина,
яка виражається в намірі порушити
публічний порядок сторонами правочину
або однією зі сторін. Доказом вини може
бути вирок суду, постановлений у
кримінальній справі, щодо знищення,
пошкодження майна чи незаконного
заволодіння ним тощо.

При цьому, ст. 204 ЦК України
передбачено, що правочин є правомірним,
якщо його недійсність прямо не
встановлена законом або якщо він не
визнаний судом недійсним.

Згідно п.п. 7.2.3, 7.2.6 п. 7.2 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», податкова накладна
видається платником податку, який
поставляє товари, на вимогу їх
отримувача, та є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Зважаючи на вище зазначені
правові норми, колегія суддів зазначає,
що підставою для нарахування
податкового кредиту є податкові
накладні, належним чином завірені
копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до пп. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України "Про податок на додану
вартість" не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат
по сплаті податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом приймання робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів в
оплату вартості таких робіт (послуг).

Згідно з підпунктом 7.5.1. пункту 7.5.
статті 7 Закону датою виникнення права
платника податку на податковий кредит
вважається дата здійснення першої з
подій:

- або дата списання коштів з
банківського рахунку платника податку
в оплату товарів (робіт, послуг), дата
виписки відповідного рахунку
(товарного чека) - в разі розрахунків з
використанням кредитних дебетових
карток або комерційних чеків;

- або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання
платником податку товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону
№168 не підлягає включенню до складу
податкового кредиту суми сплаченого
(нарахованого) податку у зв'язку з
придбанням товарів (послуг), не
підтверджені податковими накладними.

Суди попередніх інстанцій
приймаючи до уваги наявність в
матеріалах справи письмових доказів та
первинних документів дійшли висновку
про реальність вчинених угод позивача
з ПП «Енкрго-Люкс».

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Сторожинецькому районі на постанову
Чернівецького окружного
адміністративного суду від 25.01.2011 та
ухвалу Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 11.05.2011 у
справі № 2-а-469/10/2470 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Сторожинецькому районі відхилити.

Постанову Чернівецького
окружного адміністративного суду від
25.01.2011 та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 11.05.2011 у справі № 2-а-469/10/2470
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді С.Е.
Острович О.І. Степашко