Справа № 812/1002/14
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернявська
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
справа №812/1002/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі: головуючого судді Старосуда
М.І., суддів Василенко Л.А., Гайдара А.В.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 р. у справі № 812/1002/14 за позовом
управління Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Луганську про визнання дій
неправомірними, стягнення виплаченої
пенсії по втраті годувальника, який
помер внаслідок випадку на
виробництві, в розмірі 750,00 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську про
визнання дій неправомірними, стягнення
виплаченої пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
випадку на виробництві, в розмірі 750,00
грн, зазначивши, що ОСОБА_2 з 03 травня 2013
року отримує пенсію по втраті
годувальника - ОСОБА_3, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Управлінням Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська її
було включено до списку осіб, які
отримували пенсію по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсію у зв'язку з
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за червень-грудень 2013
року, який щомісячно надсилається
органу Фонду для проведення звірки та
подальшого відшкодування сум пенсій.
Відповідачем пред'явлені акти звіряння
були підписані, але без урахування
зазначеної суми. Вважає, що такі дії
відповідача по відмові в прийнятті до
відшкодування суми пенсії по втраті
годувальника, який помер внаслідок
професійного захворювання, отриманого
на виробництві, є неправомірними. У
зв'язку з чим, просить задовольнити
позовні вимоги.

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 р. у задоволенні адміністративного
позову управління Пенсійного фонду
України в Артемівському районі м.
Луганська до відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Луганську
про визнання дій неправомірними,
стягнення виплаченої пенсії ОСОБА_2 по
втраті годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві, в розмірі 750,00 грн.
відмовлено повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує в управлінні
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м. Луганська
пенсію по втраті годувальника - ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року внаслідок
нещасного випадку на виробництві, про
що свідчать розпорядження від 14 січня
2014 року № 818108, довідка про причинний
зв'язок смерті з професійним
захворюванням (отруєнням) або трудовим
каліцтвом (арк. справи 7, 8).

Відповідно до ст. 21 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності»,
органи виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків, повинні відшкодовувати
органам Пенсійного фонду витрати за
особовими справами осіб, яким
призначено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та у зв'язку з втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

Відповідач відмовився від
відшкодування суми витрат на виплату
пенсії ОСОБА_2, посилаючись на ст. 33
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Колегія суддів зазначає, що пенсія у
зв'язку з втратою годувальника, згідно
ч.1 ст.36 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначається
непрацездатним членам сім'ї померлого
годувальника, які були на його
утриманні, за наявності в годувальника
на день смерті страхового стажу, який
був би необхідний йому для призначення
пенсії по інвалідності, а в разі смерті
пенсіонера або осіб, зазначених у
частині другій статті 32 цього Закону, -
незалежно від тривалості страхового
стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку
з втратою годувальника призначається
незалежно від того, чи були вони на
утриманні годувальника.

Статтею 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» передбачено, що у разі
смерті потерпілого право на одержання
щомісячних страхових виплат (пенсій
згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини
першої статті 21 цього Закону) мають
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого або мали на день
його смерті право на одержання від
нього утримання, а також дитина
померлого, яка народилася протягом не
більш як десятимісячного строку після
його смерті.

Такими непрацездатними особами є :

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16
до 18 років, які не працюють, або старші
за цей вік, але через вади фізичного або
розумового розвитку самі не спроможні
заробляти; діти, які є учнями,
студентами (курсантами, слухачами,
стажистами) денної форми навчання - до
закінчення навчання, але не більш як до
досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки,
які досягли 60 років, якщо вони не
працюють;

3) інваліди - члени сім'ї потерпілого на
час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких
померлий виплачував або був
зобов'язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не
перебували на утриманні померлого, але
мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у
разі смерті потерпілого мають також
дружина (чоловік) або один з батьків
померлого чи інший член сім'ї, якщо він
не працює та доглядає дітей, братів,
сестер або онуків потерпілого, які не
досягли 8-річного віку.

Отже, право на одержання щомісячних
страхових виплат мають лише
непрацездатні особи, які перебували на
утриманні померлого.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, відповідно до Розпорядження
про призначення пенсії від 14.01.2014 року
ОСОБА_2 була призначена пенсія по
втраті годувальника. На момент смерті
годувальника ОСОБА_2 було 48 років, вона
не була непрацездатною.

Таким чином, ОСОБА_2, відповідно до
статті 33 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», не має права на
одержання щомісячних страхових виплат,
оскільки на день смерті чоловіка вона у
віці 48 років була працездатною.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсії у зв'язку із втратою
годувальника, який помер внаслідок
нещасного випадку на виробництві.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що постанова суду прийнята
з додержання норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування не вбачається, у зв'язку з
чим апеляційна скарга задоволенню не
підлягає

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно по суті вирішена
справа, що обумовлює залишення
апеляційної скарги без задоволення, а
постанови суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 24, 195, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
ЛА :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Артемівському районі м.Луганська на
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 р. у справі № 812/1002/14 - залишити без
задоволення.

Постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 04 березня
2014 р. у справі № 812/1002/14 - залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
за наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

Л.А. Василенко

А.В. Гайдар