Справа № 2а-13176/12/2670
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

09 квітня 2014 року м. Київ
Н/800/139/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,
секретар судового засідання -
Романишин О.Р.,

за участю представників:

від позивача - Дирдін М.Є., довіреність
№92 від 27.12.2013 року,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи (заявник) - Клімушев
Є.В., довіреність №2 від 14.01.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Основа-С» про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Вищого адміністративного суду України
від 14 травня 2013 року

у справі №2а-13176/12/2670

за позовом публічного акціонерного
товариства "Київспецтранс"

до Київської міської ради,

третя особа: товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Основа-С",

про визнання протиправним та
скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2012 року публічне акціонерне
товариство "Київспецтранс" звернулось
до суду з позовом про визнання
протиправним та скасування рішення
Київської міської ради від 28.12.2004 року
№1079/2489 "Про передачу товариству з
обмеженою відповідальністю
"Будівельна компанія "Основа-С"
земельної ділянки для будівництва
малоповерхового житлового комплексу з
об'єктами соціальної інфраструктури
вздовж Лисогірського узвозу, навпроти
групи будівель № 26-а, у Голосіївському
районі м. Києва".

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 жовтня 2012 року у справі №2а-13176/12/2670,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року у зазначеній
справі, позов залишено без задоволення.

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 14 травня 2013 року
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 жовтня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року у справі №2а-13176/12/2670
скасовано, ухвалено нове рішення, позов
публічного акціонерного товариства
"Київспецтранс" задоволено, визнано
протиправним та скасовано рішення
Київської міської ради №10792489 від 28.12.2004
року.

В листопаді 2013 року ТОВ «Будівельна
компанія «Основа-С» звернулось до
Вищого адміністративного суду України
із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Вищого адміністративного суду України
від 14 травня 2013 року. В заяві ТОВ
«Будівельна компанія «Основа-С»
просить скасувати постанову суду
касаційної інстанції та залишити
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
присутніх у судовому засіданні
представників сторін, розглянувши та
обговоривши доводи заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку
про те, що вказана заява підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи доводи заяви ТОВ
«Будівельна компанія «Основа-С»
зазначило, що у 2008 році фізична особа
ОСОБА_6, згідно договору комісії від
30.10.2008року за рахунок ТОВ «Будівельна
компанія «Основа-С», здійснила
розміщення грошових коштів у розмірі 282
887,25 грн. в банківській установі
товариства з обмеженою
відповідальністю «Банк інвестицій та
заощаджень» з метою компенсації
відповідних експлуатаційних та
проектних витрат на користь ПАТ
"Київспецтранс".

В основу рішення суду касаційної
інстанції покладена теза про те, що
лист відкритого акціонерного
товариства "Київспецтранс" №2363/01 від
02.12.2004 року не містить в собі безумовної
згоди на припинення права користування
земельною ділянкою, площею 3,29 га., яка
знаходиться вздовж Лисогірського
узвозу в Голосіївському районі м.Києва.
У вказаному листі позивач зазначає про
несплату компенсації понесених
підприємством експлуатаційних та
проектних витрат в розмірі 282 887,25 грн.

Однак, у 2008 році фізична особа ОСОБА_6
згідно договору комісії від 30.10.2008 року
за рахунок ТОВ «Будівельна компанія
«Основа-С» здійснила розміщення
грошових коштів у розмірі 282 887,25 грн. в
банківській установі товариства з
обмеженою відповідальністю «Банк
інвестицій та заощаджень» з метою
компенсації відповідних
експлуатаційних та проектних витрат на
користь ПАТ "Київспецтранс".

Заявник стверджує, що Вищому
адміністративному суду України, на час
перегляду рішень судів попередніх
інстанцій у цій справі, не було відомо
про існування обставини розміщення
грошових коштів у розмірі 282 887,25 грн. на
користь ПАТ "Київспецтранс" для
компенсації експлуатаційних та
проектних витрат.

Переглядаючи у зв'язку з
нововиявленими обставинами судове
рішення суду касаційної інстанції,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
виходить з наступного.

Відповідно до положень частин першої
та другої статті 245 Кодексу
адміністративного судочинства
України, постанова або ухвала суду, що
набрала законної сили, може бути
переглянута у зв'язку з нововиявленими
обставинами.

Підставами для перегляду судового
рішення за нововиявленими обставинами
є:

1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи;

2) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдивих
показань свідка, завідомо
неправильного висновку експерта,
завідомо неправильного перекладу,
фальшивості документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав
законної сили, вини судді у вчиненні
злочину, внаслідок якого було ухвалено
незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке
стало підставою для прийняття
постанови чи постановлення ухвали, що
належить переглянути;

5) встановлення Конституційним Судом
України неконституційності закону,
іншого правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконано.

Вказаний перелік підстав для перегляду
судового рішення, що набрало законної
сили, є вичерпним.

Із матеріалів справи вбачається, що
дійсно в процесі розгляду справи
адміністративними судами обставина
розміщення грошових коштів у розмірі 282
887,25 грн. в банківській установі з метою
компенсації відповідних
експлуатаційних та проектних витрат на
користь ПАТ "Київспецтранс" не
досліджена, оскільки не була відома на
той час.

В поясненнях до заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами від 12.02.2014 року ПАТ
"Київспецтранс" вказує, що лист від
ОСОБА_6 у 2008 році про відкриття
банківської скриньки міг надійти до
підприємства, але він належним чином не
був зареєстрований та не взятий до
уваги під час розгляду справи в суді.

Судова колегія Вищого
адміністративного суду України
наголошує на доведеність з боку ТОВ
«Будівельна компанія «Основа-С»
підстав про перегляд за нововиявленими
обставинами постанови Вищого
адміністративного суду України від 14
травня 2013 року у справі №2а-13176/12/2670,
оскільки компенсації експлуатаційних
та проектних витрат на користь ПАТ
"Київспецтранс" є істотною для справи
обставиною, що не була і не могла бута
відома, вона має значення для
правильного вирішення справи.

Переглядаючи судове рішення за
нововиявленими обставинами в порядку
глави 4 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
виходить з наступного.

За нормою частини 4 статті 252 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд може не досліджувати
докази стосовно обставин, що
встановлені у судовому рішенні, яке
переглядається за нововиявленими
обставинами, якщо вони не оспорюються.

Згідно статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судове рішення повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

На виконання частини 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судами попередніх інстанцій
досліджене оскаржене позивачем
рішення, йому надано юридичну оцінку.

Відповідно до статті 141 Земельного
кодексу України (в редакції на час
виникнення спірних правовідносин)
підставами припинення права
користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права
користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у
випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності державних чи
комунальних підприємств, установ та
організацій;

г) використання земельної ділянки
способами, які суперечать екологічним
вимогам;

ґ) використання земельної ділянки не за
цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного
податку або орендної плати.

Пунктом 3 статті 142 Земельного кодексу
України визначено, що припинення права
постійного користування земельною
ділянкою у разі добровільної відмови
землекористувача здійснюється за його
заявою до власника земельної ділянки.

Доказом добровільності відмови від
права користування земельною ділянкою
є наявний у справі Лист № 236301 від 02.12.2004
року, яким ВАТ "Київспецтранс" надало
підтвердження до свого попереднього
листа за № 45601 від 29.03.2002 року на
припинення права користування
земельною ділянкою, розташованою
вздовж Лисогірського узвозу в
Голосіївському районі м. Києва, при
компенсації понесених підприємством
експлуатаційних та проектних витрат на
суму 282 887, 25 грн.

Компенсація вказаної вище суми
здійснена ТОВ «Будівельна компанія
«Основа-С» шляхом розміщення грошових
коштів в банківській установі
товариства з обмеженою
відповідальністю «Банк інвестицій та
заощаджень».

Судова колегія касаційної інстанції
також звертає увагу на прийняття
рішення Київською міською радою №10792489
від 28.12.2004 року за результатами
розгляду проекту відведення земельної
ділянки третій особі для будівництва
житлового комплексу, який погоджено з
Головним управлінням містобудування,
архітектури та дизайну міського
середовища виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Київською міською
санітарно-епідеміологічною станцією,
Державним управлінням охорони
навколишнього природного середовища в
місті Києві, Головним управлінням
земельних ресурсів виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації),
Головним управлінням культури,
мистецтв та охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), дочірнім
підприємством "Інститут Генерального
плану міста Києва".

Відповідно до статті 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Перша норма, яка має загальний
характер, проголошує принцип мирного
володіння майном. Друга норма
стосується випадків позбавлення майна
і підпорядковує його певним умовам -
вона міститься в другому реченні
частини першої.

Стаття 1 Першого протоколу містить три
положення:

- принцип мирного володіння
майном,

- випадки позбавлення майна,

- контроль за користуванням
власністю.

Стаття 1 Першого протоколу, яка
спрямована на захист особи від
будь-якого посягання держави на право
володіння своїм майном, також
зобов'язує державу вживати деякі
необхідні заходи, спрямовані на захист
права власності.

Позбавлення майна може бути
виправданим лише у випадку, якщо буде
показаний інтерес суспільства та
умови, передбачені законом. Будь-яке
втручання у право власності
обов'язково має відповідати принципу
пропорційності (справа Трегубенко
проти України).

На підставі оскарженого рішення
відповідача у ТОВ «Будівельна компанія
«Основа-С» виникли суб'єктивні
відносини по користуванню земельною
ділянкою. Зокрема, постановою Вищого
господарського суду України 22 травня
2008 року у справі № 39/146 за позовом ТОВ
"Будівельна компанія "Основа-С" до
Київської міської ради та Головного
управління земельних ресурсів
Київської міської державної
адміністрації про визнання договору
оренди землі укладеним, позов
задоволено частково. Зобов'язано
Київську міську раду протягом двадцяти
днів з дня набрання чинності даним
рішенням укласти з ТОВ "Будівельна
компанія "Основа-С" договір оренди
земельної ділянки для будівництва
малоповерхового житлового комплексу з
об'єктами соціальної інфраструктури
вздовж Лисогірського узвозу, навпроти
групи будівель № 26-а, у Голосіївському
районі м.Києва, з усіма додатками, що є
його невід'ємними частинами, в тому
числі з актом приймання-передачі
земельної ділянки строком на 5 років.

Наведені обставини унеможливлюють
скасування оскарженого рішення
відповідача.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України вважає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій відмовляючи в задоволенні
позовних вимог дійшли правомірного
висновку. Судами правозастосування
відбулось із дотримання норм діючого
законодавства та з повним, достовірним,
неупередженим та об'єктивним
з'ясуванням обставин справи.

Згідно з частиною першою статті 253
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд може скасувати постанову
чи ухвалу у справі і прийняти нову
постанову чи ухвалу або залишити заяву
про перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами без
задоволення. При ухваленні нового
судового рішення суд користується
повноваженнями суду відповідної
інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія
Вищого адміністративного суду України
вважає, що заява ТОВ «Будівельна
компанія «Основа-С» про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами підлягає задоволенню,
постанову Вищого адміністративного
суду України від 14 травня 2013 року у
справі №2а-13176/12/2670 належить скасувати
та прийняти нову ухвалу, якою залишити
без змін постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 жовтня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 20 грудня 2012 року у зазначеній
справі.

Керуючись статтями 245 - 253 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Будівельна компанія
«Основа-С» про перегляд за
нововиявленими обставинами постанови
Вищого адміністративного суду України
від 14 травня 2013 року у справі
№2а-13176/12/2670 - задовольнити.

Постанову Вищого адміністративного
суду України від 14 травня 2013 року у
справі №2а-13176/12/2670 - скасувати.

Прийняти нову ухвалу.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 22 жовтня 2012 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 20 грудня 2012
року у справі №2а-13176/12/2670 - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України у строк та у
порядку, визначеними статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головоучий суддя
Т.Г. Стрелець

судді