Справа № 809/787/13-а
Суддя: Сапіга В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
Справа № 876/7544/13

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого-судді:
Сапіги В.П.,

суддів:
Левицької Н.Г., Обрізка І.М.,

за участі секретаря судових засідань
Сердюк О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 11.04.2013 року
у справі за позовом заступника
прокурора м. Івано-Франківська в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську до комунального
підприємства "Технічний центр
"Сервіс-Авто" про стягнення податкового
боргу,-

ВСТАНОВИВ:

18.03.2013 року заступник прокурора
м.Івано-Франківська в інтересах
держави в особі Державна податкова
інспекція у м.Івано-Франківську
звернулася в суд з адміністративним
позовом до комунального підприємства
"Технічний центр "Сервіс-Авто" про
стягнення з розрахункових рахунків
податкового боргу в сумі 213890,53 грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач покликається на те, що у
відповідача існує заборгованість по
сплаті самостійно визначеного
податкового зобов'язання. Вказує на те,
що відповідачем всупереч вимогам
чинного законодавства несвоєчасно
сплачено самостійно визначене
податкове зобов'язання.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
11.04.2013 року в задоволенні позову
відмовлено, оскільки суд не погодився з
доводами позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач - ДПІ у м.Івано-Франківську
подав апеляційну скаргу за якою
просить скасувати постанову суду та
ухвалити нову постанову про
задоволення позовних вимог.

При цьому, апелянт обґрунтовує та
мотивує свої вимоги аналогічно
обґрунтуванням позовних вимог,
зокрема, зазначає, що приписи пунктів
96.1, 96.3 ст.96 Податкового кодексу України
(яким встановлені особливості
погашення податкового боргу
комунальних підприємств) підлягають
застосуванню лише після вчинення
контролюючим органом заходів,
передбачених статтею 95 цього Кодексу (а
саме, - у разі, коли сума коштів,
отримана від продажу внесеного в
податкову заставу майна комунального
підприємства, не покриває суму його
податкового боргу і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
публічних торгів, або у разі
відсутності у такого боржника власного
майна, що відповідно до законодавства
України може бути внесено в податкову
заставу та відчужено).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно задовольнити, з
наступних підстав.

Даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, колегія суддів
врахувала наступні обставини справи та
норми чинного законодавства.

Статтею 67 Конституції України
визначено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори у розмірах,
встановлених законом.

Спірні правовідносини, які склались
між позивачем та відповідачем,
регулюються Податковим кодексом
України від 02.12.2010 № 2755-VI.

Відповідно до ст. 41 ПК України
контролюючими органами щодо податків,
які справляються до бюджетів та
державних цільових фондів, крім
зазначених у підпункті 41.1.2 цього
пункту, а також стосовно законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладається на органи державної
податкової служби є органи державної
податкової служби.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України органами
стягнення є виключно органи державної
податкової служби, які уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу в межах їх
повноважень.

В п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК України
зазначено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини.

Суд першої інстанції встановив і цього
не спростовує сторона відповідача, що
станом на момент подання прокурором
позову до суду наявний податковий борг
перед бюджетом в сумі 213890,53 грн., в тому
числі пеня в сумі 5776,73 грн., а саме по
податку на додану вартість в сумі 21566,64
грн. згідно поданої декларації з
податку на додану вартість за жовтень
2012 року на суму 25878 грн., по земельному
податку з юридичних осіб в сумі 53257,72
грн. згідно поданої декларації по
земельному податку та по збору за місця
для паркування транспортних засобів в
сумі 133289,44 грн. згідно поданих
декларацій та договору про
розстрочення (відстрочення) податкових
зобов'язань №19-151/43.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового
Кодексу України, платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України, у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідач не заперечував, що
позивачем виконано вимоги наведених
положень п.59.1 ст.59 ПК України ат вручено
податкову вимогу від 01.06.2012 року за №1242.

При цьому суд першої інстанції
відмовляючи в задоволенні позовних
вимог покликався на те, що "Технічний
центр "Сервіс-Авто" є комунальним
підприємством і стягнення податкового
боргу здійснюється за правилами ст.96 ПК
України, які позивачем не дотримано.

Між тим, такі висновки суду першої
інстанції є не в достатній мірі
вірними, оскільки вони не ґрунтуються
на фактичних обставинах справи, є
суперечливими та не відповідають
вимогам чинного законодавства, з
огляду на таке.

З набранням чинності Податковим
кодексом України порядок погашення
податкового боргу платників податків
врегульований главою 9 розділу ІІ цього
Кодексу.

Джерела сплати грошових зобов'язань
або погашення податкового боргу
платника податків визначені статтею 87
Податкового кодексу України.

Так, у відповідності до п.87.2 ст.87
Податкового кодексу України джерелами
погашення податкового боргу платника
податків є будь-яке майно такого
платника податків з урахуванням
обмежень, визначених цим Кодексом, а
також іншими законодавчими актами.

За приписами п.95.1 ст.95 Податкового
кодексу України орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно п.95.2 ст.95 Податкового кодексу
України стягнення коштів та продаж
майна платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

У відповідності до п.95.3 ст.95
Податкового кодексу України стягнення
коштів з рахунків платника податків у
банках, обслуговуючих такого платника
податків, здійснюється за рішенням
суду, яке направляється до виконання
органам державної податкової служби, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Висновок суду щодо невиконання
позивачем приписів пунктів 96.1, 96.3 ст.96
Податкового кодексу України (яким
встановлені особливості погашення
податкового боргу комунальних
підприємств) по даній справі, є
безпідставними, оскільки такі
підлягають застосуванню лише після
вчинення контролюючим органом заходів,
передбачених статтею 95 цього Кодексу (а
саме, - у разі, коли сума коштів,
отримана від продажу внесеного в
податкову заставу майна комунального
підприємства, не покриває суму його
податкового боргу і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
публічних торгів, або у разі
відсутності у такого боржника власного
майна, що відповідно до законодавства
України може бути внесено в податкову
заставу та відчужено).

Відповідно до ст. 71 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, згідно ст. 86 цього
Кодексу, оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Зважаючи на встановлені обставини та
наведені приписи Податкового кодексу
України необхідно позов задовольнити.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів приходить до переконання про
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповноту з'ясування ним обставин, які
мають значення для справи та
невідповідність його висновків
дійсним обставинам справи, що призвело
до неправильного вирішення спору по
суті.

Відтак, оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової, якою
необхідно задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.196, п.3 ч.1 ст. 198,
ст.202, ч.2 ст.205, ст.207, ст. 254 КАС України,
суд апеляційної інстанції

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у
м.Івано-Франківську - задовольнити.

Скасувати постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 11.04.2013 року
у справі №809/786/13-а та прийняти нову про
задоволення позовних вимог.

Стягнути з розрахункових рахунків
комунального підприємства "Технічний
центр "Сервіс-Авто" в дохід Державного
бюджету України податкову
заборгованість в сумі 213890 (двісті
тринадцять тисяч вісімсот дев»яносто)
грн. 53 коп.

Постанова набирає законної сили через
п»ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя :
В.П. Сапіга

Судді:
Н.Г. Левицька

І.М. Обрізко

Повний текст виготовлено 08.04.2014р.