Справа № 872/16288/13
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2014 рокусправа № 804/12246/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Головко О.В.

суддів:
Олефіренко Н.А. Ясенової Т.І.

за участю секретаря судового
засідання: Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ретал Дніпро»

до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ретал
Дніпро» про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Дніпропетровську Міжрегіонального
головного управління Міндоходів №
від 21 травня 2013 року.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 25
жовтня 2013 року позов задоволено
повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду та
прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю. Апеляційна
скарга ґрунтується на тому, що судом
першої інстанції неповно з'ясовані
обставини справи та порушено норми
матеріального права, що призвело до
прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги, а також правильність
застосування судом норм матеріального
і процесуального права та правової
оцінки обставин у справі, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено,
матеріалами справи підтверджено, що 11
лютого 2013 року ТОВ «Ретал Дніпро»
подало до податкової інспекції
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік, у якій
визначило податок на прибуток за
звітний податковий період у розмірі
1723653 грн., а також авансовий внесок, що
підлягатиме сплаті щомісяця у березні -
грудні 2013 року та січні - лютому 2014 року,
у розмірі 143638 грн.

Після отримання вищезазначеної
податкової декларації відповідачем
було проведено камеральну перевірку,
за результатами якої складено Акт від
25.04.2013 № 305/17.1/34657144, в якому викладені
висновки про невірне визначення ТОВ
«Ретал Дніпро» в декларації розміру
авансового внеску з податку на
прибуток, оскільки платник податку не
врахував результати документальної
планової перевірки за три квартали 2012
року, за наслідками якої позивачу було
нараховано податок на прибуток за три
квартали 2012 року у розмірі 83950 грн., що
є порушенням п. 57.1 ст. 57 ПК України, а
саме, платником занижено авансовий
внесок, що підлягатиме сплаті щомісяця
з березня 2013 року по лютий 2014 року.

На підставі висновків акту камеральної
перевірки відповідачем прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 21 травня 2013 року, яким
збільшено ТОВ «Ретал Дніпро» грошове
зобов'язання з авансового внеску з
податку на прибуток у розмірі 6996,00 грн.
та нараховано штрафні санкції у
розмірі 3498,00 грн.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції дійшов висновку, що чинне
законодавство не наділяє податковий
орган повноваженнями самостійно
збільшувати розмір авансового внеску з
податку на прибуток шляхом прийняття
податкового повідомлення-рішення.

Проте колегія суддів вважає такий
висновок Дніпропетровського окружного
адміністративного суду помилковим з
огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 підрозділу 4 розділу XX
ПК України платники податку на
прибуток підприємств, які починаючи з
2013 року подають річну податкову
декларацію відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК
України, сплачують у січні - лютому 2013
року авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Вищезазначеною нормою Податкового
кодексу України визначено, що платники
податку на прибуток (крім
новостворених, виробників
сільськогосподарської продукції,
неприбуткових установ (організацій) та
платників податків, у яких доходи, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за останній річний
звітний податковий період не
перевищують 10 мільйонів гривень)
щомісяця сплачують авансовий внесок з
податку на прибуток у порядку і в
строки, які встановлені для місячного
податкового періоду, у розмірі не менше
1/12 нарахованої до сплати суми податку
за попередній звітний (податковий) рік
без подання податкової декларації. У
складі річної податкової декларації
платником податку подається
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають сплачуватися у
наступні дванадцять місяців. Визначена
в розрахунку сума авансових внесків
вважається узгодженою сумою грошових
зобов'язань. При цьому
дванадцятимісячний період для сплати
авансових внесків визначається
починаючи з березня поточного звітного
(податкового) року по лютий наступного
звітного (податкового) року включно.

Статтею 54 ПК України встановлено, що
податковий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків (викладені в акті перевірки)
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно з пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковим зобов'язанням є сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України
податком є обов'язковий, безумовний
платіж до відповідного бюджету, що
справляється з платників податку
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.2 ст. 6 ПК України
збором (платою, внеском) є обов'язковий
платіж до відповідного бюджету, що
справляється з платників зборів, з
умовою отримання ними спеціальної
вигоди, у тому числі внаслідок вчинення
на користь таких осіб державними
органами, органами місцевого
самоврядування, іншими уповноваженими
органами та особами юридично значимих
дій.

Суд першої інстанції в оскаржуваній
постанові зазначив, що авансові внески
з податку на прибуток приватних
підприємств податковим законодавством
не віднесено до податку або збору,
вказані внески відсутні у переліку
податків та зборів, які визначені ст.
ст. 9-10 ПК України.

Проте колегія суддів зазначає, що судом
першої інстанції не здійснено
системний аналіз нормам податкового
законодавства, який дає змогу дійти
висновків, що авансові внески з податку
на прибуток підприємств є складовою
частиною самого податку і є грошовим
зобов'язанням платника податку в силу
приписів ст. 57 ПК України, яке може бути
самостійно донараховано податковим
органом згідно зі ст. 54 Кодексу.

Судом першої інстанції також не надано
належної оцінки тій обставині, що
податковим органом була здійснена
камеральна перевірка податкової
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік ТОВ «Ретал
Дніпро», у зв'язку з чим висновки суду
стосовно передчасності висновку
відповідача про заниження позивачем
розміру авансових внесків, оскільки
весь 2012 рік не був предметом
документальної перевірки, є
необґрунтованими, адже саме на
підставі акту камеральної перевірки
від 25.04.2013 № 305/17.1/34657144 було прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення.

Щодо доводів позивача про відсутність
чіткого механізму коригування в
податковій декларації певних
показників суд апеляційної інстанції
зазначає, що в результаті
адміністративного оскарження
податкового повідомлення-рішення
податковими органами було надано
роз'яснення щодо порядку внесення
платником податку відповідних змін до
податкової декларації.

Особливості подання декларації з
податку на прибуток також було
роз'яснено ДПС України в узагальнюючій
податковій консультації, затвердженій
наказом від 21.12.2012 № 1171.

Враховуючи сукупність викладених
обставин колегія суддів доходить
висновку, що оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
податковим органом в межах наданих
законом повноважень, обґрунтовано та
розсудливо.

Висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи та
нормам матеріального права, що є
підставою для скасування постанови із
прийняттям нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів задовольнити.

Постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25 жовтня 2013
року в адміністративній справі №
804/12246/13-а скасувати.

У задоволені позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ретал Дніпро»
відмовити в повному обсязі.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складання в
повному обсязі.

Повний текст постанови складений 18
лютого 2014 року.

Головуючий:
О.В. Головко

Суддя:
Н.А. Олефіренко

Суддя:
Т.І. Ясенова