Справа № 2а-365/11/1319
Суддя: Штульман І.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/38735/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого:
Штульман І.В. (доповідач),
суддів: Заїки М.М., Пасічник С.С., -

розглянувши в касаційній інстанції в
порядку письмового провадження справу
за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду (далі - УПФ) України у
Франківському районі міста Львова про
перерахунок підвищення до пенсії дітям
війни, за касаційною скаргою УПФ
України у Франківському районі міста
Львова на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 30 травня 2011 року, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2011 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із позовом до УПФ України у
Франківському районі міста Львова про
нарахування недоплаченої щомісячної
державної соціальної допомоги. Свої
вимоги мотивував тим, що він
відноситься до категорії «діти війни»
і відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» має
право на щомісячну державну соціальну
допомогу в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком. Оскільки належна
допомога йому не виплачувалась, просив
поновити пропущений строк для
звернення до суду за захистом
порушених його прав, свобод та
інтересів і зобов'язати УПФ України у
Франківському районі міста Львова
здійснити відповідні перерахунки за
періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р. та з 22.05.2008р.
і надалі.

Ухвалою Сихівського районного суду
міста Львова від 21.02.2011р. у задоволенні
клопотання ОСОБА_4 про поновлення
строку звернення до суду відмовлено,
позовні вимоги за періоди з 09.07.2007р. по
31.12.2007р. та з 22.05.2008р. по 15.08.2010р. залишено
без розгляду.

Постановою Сихівського районного суду
міста Львова від 02.03.2011р. позов
задоволено. Зобов'язано УПФ України у
Франківському районі міста Львова,
починаючи з 16.08.2010р. нарахувати та
виплатити ОСОБА_4 підвищення до пенсії
в розмірі 30% мінімальної пенсії за
віком на підставі положень ст.6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», з врахуванням абз.1 ч.1 ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та виплачених сум.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2011р.
постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 02.03.2011р. скасовано та
прийнято нову постанову, якою позов
задоволено частково. Позовні вимоги в
частині визнання протиправними дій
відповідача щодо ненарахування та
невиплати позивачеві надбавки до
пенсії в розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» за період з 09.07.2007р. по
31.12.2007р., з 22.05.2008р. по 15.08.2010р. та
зобов'язання провести нарахування і
виплату такої пенсії за вказаний
період залишено без розгляду. Визнано
дії УПФ України у Франківському районі
міста Львова щодо нездійснення
нарахування та виплати ОСОБА_4
підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» за період з 16.08.2010р.
по 16.02.2011р., з урахуванням вимог ст.28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», протиправними.
Зобов'язано відповідача провести
виплату ОСОБА_4 підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 16.08.2010р. по 16.02.2011р., з
урахуванням вимог ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та проведених
виплат. В задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

У касаційній скарзі УПФ України у
Франківському районі міста Львова,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм права,
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30.05.2011р. і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства
(далі - КАС) України суд касаційної
інстанції перевіряє правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу. Суд касаційної
інстанції переглядає судові рішення
судів першої та апеляційної інстанцій
у межах касаційної скарги, але при
цьому може встановлювати порушення
норм матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004р. №2195-IV дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Судами встановлено, що позивач ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є дитиною війни в
розумінні ст.1 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і має
право на державну соціальну підтримку,
зокрема, відповідно до ст.6 цього Закону
- на підвищення до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010
рік» від 27.04.2010р. №2154-VI Кабінету
Міністрів України було надано право у
2010 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, в абсолютних сумах у межах
асигнувань, передбачених за
відповідними бюджетними програмами.

Варто звернути увагу, що названа норма
передбачає встановлення в абсолютних
сумах розміри лише тих виплат, вихідним
критерієм розрахунку яких є розмір
мінімальної заробітної плати.
Відповідно її дія не поширюється на
спірні відносини, оскільки розмір
зазначених соціальних виплат згідно із
Законом України «Про соціальний захист
дітей війни» залежить від розміру
мінімальної пенсії за віком, а не від
розміру мінімальної заробітної плати.

Отже, нарахування та виплата у 2010 році
дітям війни підвищення до пенсії
повинні були здійснюватися в розмірі,
встановленому відповідно до ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Вирішуючи даний спір, суд першої
інстанції дійшов висновку про те, що
захисту права ОСОБА_4 підлягають з
16.08.2010р., тобто в межах шестимісячного
строку до моменту його звернення в суд.

Апеляційний суд, скасовуючи постанову
суду першої інстанції та приймаючи
нову постанову, безпідставно обмежив
позивачеві строк нарахування і виплати
підвищення до пенсії як дитині війни
датою 16.02.2011р., без урахування вимоги
позивача про продовження йому
зазначених виплат надалі при
нарахуванні пенсії.

Пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом (ст.1
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» непрацездатні
громадяни крім пенсійних виплат із
системи пенсійного забезпечення мають
право отримувати доплати, надбавки та
підвищення до зазначених виплат,
додаткову пенсію в порядку та за
рахунок коштів, визначених
законодавством.

Таким чином, пенсія є періодичним
платежем, виплата якої, за загальним
правилом, не обмежена у часі.

Підвищення до пенсії, яке є додатковою
виплатою особі, яка визнана такою, що
має на нього право, нерозривно
пов'язано з виплатою пенсії і також має
не визначений у часі граничний термін
виплати.

Отже, вирішуючи питання про
зобов'язання нарахувати та виплатити
відповідні періодичні платежі дітям
війни, суди, у разі відсутності спору
про право особи на отримання
підвищення до пенсії або встановлення
такого права в судовому порядку, не
мають підстав обмежувати орган,
відповідальний за здійснення їх
нарахування і виплати, певним часовим
проміжком, якщо не відбулося змін у
законодавстві.

Станом на дату ухвалення рішення судом
першої інстанції ніяких змін у
законодавстві щодо нарахування та
виплати дітям війни підвищення до
пенсії не відбулося, а тому підстав
обмежувати виплати конкретною датою не
було.

Крім того, апеляційний суд не врахував,
що позовні вимоги щодо зобов'язання
відповідача здійснити нарахування і
виплату позивачеві підвищення до
пенсії за періоди з 09.07.2007р. по 31.12.2007р.
та з 22.05.2008р. по 15.08.2010р. були залишені
без розгляду не постановою Сихівського
районного суду міста Львова від
02.03.2011р., а ухвалою цього суду від
21.02.2011р., яка не переглядалася в
апеляційному порядку.

Слід зазначити, що ПФ України діє на
підставі Положення «Про Пенсійний фонд
України» і здійснює свої повноваження
через створені в установленому порядку
територіальні управління. Відповідно
до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» рішення щодо призначення,
донарахування, перерахунок пенсій
приймаються територіальними органами
ПФ України за місцем проживання
пенсіонерів. Отже, обов'язок щодо
нарахування та виплати підвищення до
пенсії позивачеві, передбаченого ст.6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», покладається на
відповідне територіальне УПФ України
за його місцем проживання, яким в
даному випадку є УПФ України у
Франківському районі міста Львова.

Крім того, необхідно звернути увагу, що
відсутність бюджетного фінансування
передбачених Законом України «Про
соціальний захист дітей війни» доплат
до пенсії не може бути причиною
невиконання покладених на УПФ України
зобов'язань, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена у залежність від
бюджетних асигнувань.

Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» мінімальний
розмір пенсій за віком встановлюється
в розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Таким чином, новий мінімальний розмір
пенсії за віком залежить від нового
розміру прожиткового мінімуму.

Отже, правильними є висновки суду щодо
невзяття до уваги доводів відповідача
про неврегульованість механізму
реалізації положень ст.6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» та
положень ч.3 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», з якої випливає, що
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком.

Згідно п.5 ч.1 ст.223 КАС України суд
касаційної інстанції за наслідками
розгляду касаційної скарги має право
скасувати судове рішення суду
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст.226 КАС України суд
касаційної інстанції скасовує судове
рішення суду апеляційної інстанції та
залишає в силі рішення суду першої
інстанції, яке ухвалено відповідно до
закону і скасоване або змінене
помилково.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 226, 230, 231 КАС
України, суд, -

у х в а л и в :

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова -
задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 30 травня 2011
року - скасувати.

Постанову Сихівського районного суду
міста Львова від 2 березня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у
Франківському районі міста Львова про
перерахунок підвищення до пенсії дітям
війни - залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Штульман І.В.

Судді:
Заїка М.М.

Пасічник С.С.