Справа № 825/4306/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 825/4306/13-а
Головуючий у 1-й інстанції: Соломко
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області на постанову Чернігівського
окружного адміністративного суду від 05
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області до Публічного акціонерного
товариства «Чернігівський річковий
порт» про застосування заходів
реагування,

в с т а н о в и в:

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року в задоволенні позову Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
задовольнити позов в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Судом першої інстанції встановлено, що
10.07.2013 року Державною екологічною
інспекцією у Чернігівській області, на
підставі наказу від 01.07.2013 року №740 та
направлення №740 (а.с.6 на звороті, 7),
проведено планову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства при здійсненні
господарської діяльності ПАТ
«Чернігівський річковий порт».

За результатами проведеної перевірки
складено акт перевірки від 10.07.2013 року
№228/04, яким встановлено, що на
підприємстві утворюються відходи.
Підприємство включено до переліку
власників відходів, яким необхідно
отримати ліміти на розміщення та
утворення відходів на поточний рік, але
дозвіл на розміщення відходів та
зазначені ліміти підприємством
отримані не були, чим порушено вимоги
статті 32 Закону України «Про відходи».

На підставі акта перевірки складений
протокол про адміністративне
правопорушення від 10.07.2013 року №001116 та
винесена постанова про накладення
адміністративного стягнення від 10.07.2013
року №261/04 (а.с.12, 13).

Також 10.07.2013 року Державною екологічною
інспекцією у Чернігівській області
відповідачу видано припис №228/04, яким
приписано усунути, виявлені під час
перевірки порушення та недоліки
природоохоронного законодавства.

14.11.2013 року Державною екологічною
інспекцією у Чернігівській області, на
підставі наказу від 11.11.2013 року №1202 та
направлення №1202 (а.с.15), проведена
позапланова перевірка по виконанню
припису №228/04 ПАТ «Чернігівський
річковий порт».

За результатами перевірки встановлено,
що підприємством не виконано пункти
припису, саме: не забезпечено отримання
лімітів на утворення та розміщення
відходів на поточний рік.
Підприємством у 2013 році здійснюється
діяльність за відсутністю лімітів на
утворення та розміщення відходів на
поточний рік, про що складено акт від
14.11.2013 року №341/04.

На підставі акта перевірки складений
протокол про адміністративне
правопорушення від 14.11.2013 року №001741 та
винесена постанова про накладення
адміністративного стягнення від 14.11.2013
року №401/04 (а.с.21,22).

14.11.2013 року Державною екологічною
інспекцією у Чернігівській області
відповідачу видано припис №341/04, яким
приписано усунути, виявлені під час
перевірки порушення природоохоронного
законодавства(а.с.20).

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
обмежувальний захід у вигляді
тимчасової заборони (зупинення)
виконання робіт може бути вжитий
безпосередньо посадовими особами
Державної екологічної інспекції у
Чернігівській області.

Колегія суддів не може не погодитись з
таким висновком суду першої інстанції
з огляду на наступне.

Пункт «а» частини першої статті 32 Закон
України «Про відходи» від 05.03.1998 р.
№187/98-ВР (далі - Закон №187/98-ВР)
передбачає, що з метою обмеження та
запобігання негативному впливу
відходів на навколишнє природне
середовище та здоров'я людини
забороняється, зокрема, вести будь-яку
господарську діяльність, пов'язану з
утворенням відходів, без одержання від
уповноважених органів виконавчої
влади у сфері поводження з відходами
лімітів на обсяги утворення та
розміщення відходів.

Відповідно до статті 20-2 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» від 25 червня 1991 року №1264-XII
(далі - Закон №1264-XII) до компетенції
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику із
здійснення державного нагляду
(контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів, у сфері охорони
навколишнього природного середовища
належить, зокрема, обмеження чи
зупинення (тимчасове) діяльності
підприємств і об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Центральним органом виконавчої влади,
який забезпечує реалізацію державної
політики із здійснення державного
нагляду (контролю) у сфері охорони
навколишнього природного середовища,
раціонального використання,
відтворення і охорони природних
ресурсів є Державна екологічна
інспекція України, правовий статус
якої визначено у Положенні,
затвердженого Указом Президента
України "Про Положення про Державну
екологічну інспекцію України" від
13.04.2011 року № 454/2011 (далі - Положення).

Згідно пункту 1 Положення державна
екологічна інспекція в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі -
Держекоінспекція) є територіальним
органом Державної екологічної
інспекції України, який діє у складі
Держекоінспекції України і їй
підпорядковується.

Згідно підпункту 14 пункту 6 Положення
Держекоінспекція України для
виконання покладених на неї завдань
має право, зокрема, приймати рішення
про обмеження чи зупинення (тимчасово)
діяльності підприємств і об'єктів
незалежно від їх підпорядкування та
форми власності, якщо їх експлуатація
здійснюється з порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин, за винятком суб'єктів
підприємницької діяльності
(інвесторів), що провадять свою
діяльність відповідно до
законодавства про угоди щодо розподілу
продукції.

Отже, виходячи з наведених правових
норм, до компетенції позивача -
Державної екологічної інспекції у
Чернігівській області віднесено
прийняття рішень про обмеження чи
зупинення (тимчасово) діяльності
підприємств і об'єктів незалежно від їх
підпорядкування та форми власності,
якщо їх експлуатація здійснюється з
порушенням законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
вимог дозволів на використання
природних ресурсів, з перевищенням
нормативів гранично допустимих
викидів впливу фізичних та біологічних
факторів і лімітів скидів забруднюючих
речовин.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо необґрунтованості
заявлених позовних вимог, оскільки
відповідно до норм Закону №1264-XII та
Положення, такий обмежувальний захід
як тимчасова заборона (зупинення)
виконання робіт, що пов'язані з
утворенням твердих побутових відходів,
відпрацьованих люмінесцентних ламп,
металобрухту, металевої стружки,
відпрацьованих масляних паливних
фільтрів, шин, акумуляторів, мастил,
забрудненого нафтопродуктами ганчір'я,
тари від пестицидів та агрохімікатів
може бути вжитий безпосередньо
посадовими особами Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
екологічної інспекції у Чернігівській
області - залишити без задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 05 грудня 2013
року залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді:

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.