Справа № 826/19051/13-а
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. №27/69
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

09 квітня 2014 року 10:30 №
826/19051/13-а

за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
про скасування постанови, стягнення
коштів Суддя О.В.Головань

Секретар Ю.О.Литвиненко

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3 - п/к (дог. від 01.12.12
р.)

Від відповідача: Мороз Л.Є. - п/к (дов. від
26.04.13 р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про
скасування постанови про відкриття
виконавчого провадження №35591980 від
10.12.12 р. стосовно стягнення з ОСОБА_1
боргу в сумі 255 грн. на підставі
постанови про накладення
адміністративного стягнення АВ1 №090674
від 11.07.02р., відшкодування за рахунок
держави матеріальної шкоди в розмірі 684
грн., завданої ОСОБА_1 незаконним
рішенням відповідача.

В судовому засіданні 09.04.14 р.
оголошено резолютивну частину
постанови про часткове задоволення
позовних вимог.

Ознайомившись з матеріалами
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.12 р. інспектором ВДАІ
Бершадського РВ УМВС у Вінницькій
області винесено постанову в справі
про адміністративне правопорушення АВ1
№090674, якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП
(перевищення швидкості), та накладено
на нього штраф у розмірі 255 грн.

Вказана постанова скерована для
виконання до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
та зареєстрована за вх. №29110 від 07.12.12 р.

10.12.12 р. постановою старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві відкрито виконавче
провадження ВП №35591980 з виконання
вказаного виконавчого документа.

Під час виконавчого провадження
29.05.13 р. старшим державним виконавцем
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві винесено постанову
про арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження.

22.06.13 р. постановою старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві виконавчий документ
повернено стягувачеві на підставі ст. 47
Закону України "Про виконавче
провадження".

22.11.13 р. постановами старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві виконавче
провадження відновлено у зв'язку зі
сплатою боргу, а також звільнено майно
боржника з-під арешту.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає
постанову про відкриття виконавчого
провадження незаконною з таких
підстав.

Позивач зазначає, що про
існування вказаної постанови він
дізнався 21.11.13 р. під час зняття з обліку
належного йому автомобіля, після чого
звернувся до Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
з заявою про ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження.

Цього ж дня позивач сплатив штраф
у розмірі 255 грн. згідно квитанції
№7702.181.1.

На наступний день, 22.11.13 р.
позивачем сплачено штраф у розмірі 255
грн. згідно квитанції №ВК3102.603149.1,
оскільки штраф у первісно визначеному
розмірі не було сплачено вчасно.

Також позивачем сплачено
виконавчий збір та витрати виконавчого
провадження згідно квитанцій №ПН2534
від 22.11.13 р. в сумі 25, 5 грн. та 125, 5 грн.

27.11.13 р. представник позивача
ознайомився з матеріалами виконавчого
провадження та встановив порушення
законодавства під час його відкриття, а
саме:

Постанову в справі про
адміністративне правопорушення АВ1
№090674 від 11.07.12р. звернено до виконання
07.12.12 р., тоді як згідно ст. 303 КУпАП не
підлягає виконанню постанова про
накладення адміністративного
стягнення, якщо її не було звернено до
виконання протягом трьох місяців з дня
винесення.

Тобто, державним виконавцем
відкрито виконавче провадження на
порушення вказаної норми закону, тоді
як згідно ст. 26 Закону України "Про
виконавче провадження" у державного
виконавця були підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження.

Також позивач зазначає, що йому
нічого не було відомо про відкриття
вказаного виконавчого провадження, що
позбавило його можливості оскаржити
постанову про накладення
адміністративного стягнення та дії
державного виконавця.

У зв'язку з незаконними діями
відповідача позивачу завдано
матеріальної шкоди в розмірі 684 грн.,
яка складається з 510 грн. сплаченого
штрафу, 25, 5 грн. та 125, 5 грн. виконавчого
збору та витрат на проведення
виконавчого провадження, а також 23 грн.
оплачених позивачем банківських
послуг, пов'язаних зі сплатою вказаних
коштів.

З посиланням на ст. 87 Закону
України "Про виконавче провадження", ст.
1166, 1174 Цивільного кодексу України
позивач просить відшкодувати за
рахунок держави вказані витрати.

Відповідач - Відділ державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
- проти задоволення позовних вимог
заперечив, зазначивши, що виконавче
провадження відкрито і проведено з
дотриманням вимог законодавства.

Зокрема, позивачем сплачено штраф
у подвійному розмірі згідно вимог ст. 308
КУпАП, виконавчий збір та витрати
виконавчого провадження згідно вимог
законодавства.

Щодо невчасного звернення до
виконання постанови про накладення
адміністративного стягнення
відповідач зазначив, що органами ДАІ
вчасно направляються постанови для
виконання, проте у зв'язку з їх великою
кількістю вони невчасно реєструються.

Також відповідач зазначив, що
позивачу в загальному порядку було
скеровано всі документи виконавчого
провадження.

Проаналізувавши матеріали справи
та пояснення представників сторін, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
до часткового задоволення з таких
підстав.

Згідно матеріалів виконавчого
провадження ВП №35591980 докази
скерування (отримання) позивачем
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 10.12.12 р. та інших
документів виконавчого провадження
відсутні; представник позивача
ознайомився з матеріалами виконавчого
провадження на підставі заяви від 21.11.13
р.; позовна заява подана до суду 30.11.13 р.
згідно поштового штемпеля на конверті.

Таким чином, позовна заява подана
в десятиденний строк з дня, коли
позивач дізнався про факт винесення
оскаржуваної постанови. Відповідно,
позовна заява подана в строки,
передбачені ст. 181 КАС України.

Згідно ст. 303 КУпАП не підлягає
виконанню постанова про накладення
адміністративного стягнення, якщо її
не було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення. В разі
оскарження постанови або внесення на
неї подання прокурора перебіг строку
давності зупиняється до розгляду
скарги або подання прокурора. У разі
відстрочки виконання постанови
відповідно до статті 301 цього Кодексу
перебіг строку давності зупиняється до
закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути
встановлено й інші, більш тривалі
строки для виконання постанов по
справах про окремі види
адміністративних правопорушень.

Постанова в справі про
адміністративне правопорушення АВ1
№090674 від 11.07.12р., винесена інспектором
ВДАІ Бершадського РВ УМВС у Вінницькій
області, якою ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності за
вчинення правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та
накладено штраф у розмірі 255 грн.,
зареєстрована у Відділі державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
за вх. №29110 від 07.12.12 р.

Будь-яких доказів щодо дати
фактичного скерування та надходження
вказаної постанови до органу стягнення
(якщо вона відрізняється від 07.12.12 р.)
відповідачем не надано.

За таких обставин постанова
пред'явлена до виконання по закінченню
тримісячного строку, передбаченого ст.
303 КУпАП, який завершився 12.10.12 р.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі: 1)
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Таким чином, державний
виконавець, отримавши на виконання
постанову про накладення штрафу, яку не
було звернуто до виконання протягом
трьох місяців з дня винесення, мав
відмовити у відкритті виконавчого
провадження, що ним зроблено не було.

Вказані дії призвели до
безпідставного проведення виконавчих
дій з примусового виконання постанови
в справі про адміністративне
правопорушення АВ1 №090674 від 11.07.12 р., в
тому числі, і сплати позивачем штрафу у
подвійному розмірі, судового збору та
витрат за проведення виконавчого
провадження.

Окремо суд зазначає, що в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
виконавчого провадження, на підставі
яких мали сплачуватися відповідні
видатки згідно ст. 28 та 41 Закону України
"Про виконавче провадження".

Згідно ст. 31 Закону копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець або
уповноважена ним особа може особисто
вручити документи виконавчого
провадження сторонам або іншим
учасникам виконавчого провадження під
розписку.

В матеріалах виконавчого
провадження відсутні докази
відправлення (одержання) позивачем
документів виконавчого провадження,
зокрема, оскаржуваної постанови від
10.12.12 р. про відкриття виконавчого
провадження; позивач заперечує факт
отримання ним вказаних документів.

За таких обставин у суду є
підстави для висновку про неналежне
виконання відповідачем передбаченого
ст. 31 Закону обов'язку щодо належного
повідомлення позивача як учасника
виконавчого провадження про хід
виконавчого провадження.

Суд вважає за необхідне в даному
випадку в порядку ч. 2 ст. 11 КАС України
вийти за межі позовних вимог та визнати
протиправними дії відповідача в даному
випадку.

Щодо позовних вимог в частині
відшкодування за рахунок держави
матеріальної шкоди в розмірі 684 грн. суд
зазначає наступне.

Згідно ст. 87 Закону України "Про
виконавче провадження" збитки, завдані
державним виконавцем фізичним чи
юридичним особам під час проведення
виконавчого провадження, підлягають
відшкодуванню в порядку, встановленому
законом.

Згідно ст. 1174 КАС України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Згідно квитанцій від 21.11.13 р. та
від 22.11.13 р. позивачем сплачено до
державного бюджету України на рахунки
УДСК у Шевченківському районі м. Києва
штраф, виконавчий збір та витрати
виконавчого провадження.

Підставами для сплати вказаних
коштів є постанова в справі про
адміністративне правопорушення АВ1
№090674 від 11.07.12 р., яка є виконавчим
документом, а також постанови про
стягнення виконавчого збору та витрат
за проведення виконавчих дій (які на
порушення вимог Закону не виносилися).

У випадку визнання незаконними
вказаних постанов або визнання
безпідставним стягнення цих коштів в
інший спосіб вказані перераховані до
бюджету кошти мають бути з нього
повернені як безпідставно
перераховані.

Порядок повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
державного та місцевих бюджетів
затверджено наказом Міністерства
фінансів України від 03.09.13 р. №787.

Згідно п. 1, 3 Порядку він визначає
процедури повернення коштів, помилково
або надміру зарахованих до державного
та місцевих бюджетів, а саме: податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету, коштів від повернення
до бюджетів бюджетних позичок,
фінансової допомоги, наданої на
поворотній основі, та кредитів, у тому
числі залучених державою (місцевими
бюджетами) або під державні (місцеві)
гарантії.

Повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету платежів у
національній валюті здійснюється
органами Державної казначейської
служби України з відповідних бюджетних
рахунків для зарахування надходжень,
відкритих в органах Казначейства
відповідно до законодавства, шляхом
оформлення розрахункових документів.

Оскільки штрафи, виконавчий збір
та витрати виконавчого провадження є
доходами бюджету, то їх повернення має
бути здійснене згідно Порядку і не може
бути стягнене в якості завданих
позивачу збитків.

За таких обставин суд відмовляє в
задоволенні позовних вимог в частині
стягнення на користь позивача вказаних
сум як збитків.

В той же час, збитками є інші
витрати, понесені позивачем у зв'язку з
проведенням виконавчого провадження,
зокрема, оплата банківських послуг.

До позовної заяви додано докази
сплати позивачем банківських послуг в
розмірі 13 грн. згідно квитанцій від
22.11.13 р. №2/КЗ на суму 3 грн. та №ПН2534К1 на
суму 10 грн., що становить 13 грн., які
підлягають відшкодуванню за рахунок
державного бюджету.

Оплата банківських послуг в
розмірі заявлених 23 грн. матеріалами
справи не підтверджена.

На підставі вищевикладеного, ст.
11, 160-163, 181, 186 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Визнати незаконною та
скасувати постанову Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м. Києві
про відкриття виконавчого провадження
ВП №35591980 від 10.12.12 р. з виконання
постанови №090674 від 11.07.12 р. про
стягнення з ОСОБА_1 255 грн.

3. Визнати протиправними дії
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві щодо неналежного
повідомлення ОСОБА_1 про виконавче
провадження ВП №35591980.

4. Відшкодувати за рахунок
державного бюджету України
матеріальну шкоду в розмірі 13 грн.,
завдану ОСОБА_1 незаконним рішенням
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві.

5. Стягнути з державного бюджету
України на користь ОСОБА_1 120, 44 грн.
судового збору.

6. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

7. Постанова може бути оскаржена в
порядку ст. 186 КАС України.

Суддя
О.В. Головань

Повний текст постанови

виготовлено і підписано 14.04.14 р.