Справа № 2а-1002/12/0970
Суддя: Федоров М.О.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2014 року м.
Київ К/800/56788/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача
Федорова М.О.

суддів: Рибченка А.О.

Степашка О.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013

у справі № 2а-1002/12/0970

за позовом ОСОБА_3

до Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську

про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до господарського
суду Івано-Франківської області з
позовом до Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення.

Постановою господарського суду
Івано-Франківської області від 16.01.2008
позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2009
постанову господарського суду
Івано-Франківської області від 16.01.2008
залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 15.03.2012 постанову
господарського суду
Івано-Франківської області від 16.01.2008
та ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10.06.2009
скасовано, справу направлено на новий
розгляд.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
13.06.2012 позовні вимоги задоволено.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
13.06.2012 залишено без змін.

Не погоджуючись з зазначеним рішеннями
суду першої та апеляційної інстанції,
відповідач оскаржив їх в касаційному
порядку. В скарзі просить скасувати
оскаржувані рішення, ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги в повному обсязі.

Касаційна скарга вмотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
при вирішення спору по даній справі
порушено норми матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
розглянувши надані письмові докази в
їх сукупності, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційну
скаргу слід відхилити з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, Як вбачається з матеріалів
справи та встановлено судами
попередніх інстанцій, відповідачем
проведена планова виїзна
документальна позивача з питань
дотримання вимог законодавства про
оподаткування за період з 01.07.2005 по
30.06.2006 та складено акт перевірки № 138/17-1
від 16.10.2006.

За результатами перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення № /0 від
25.10.2006, яким донараховано позивачу
податкове зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб, що є СПД та
незалежної професійної діяльності, на
суму 1722913, 24 грн.

Перевіркою встановлено порушення
позивачем вимог ст. 13 Декрету КМ
України „Про прибутковий податок з
громадян", ст. 13 Інструкції „Про
прибутковий податок з громадян", п. 19.1
ст. 19 Закону України „Про податок з
доходів з фізичних осіб".

На новому судовому розгляді суди
встановили, що за відсутності у СПД
-фізичної особи обов'язку вести
бухгалтерський облік і визначення в
податковому законодавстві документів,
які зобов'язаний вести і зберігати
підприємець на підтвердження витрат,
пов'язаних з одержанням доходу,
документальним підтвердженням таких
витрат можуть бути акти про проведення
розрахунків за закуплений товар.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємства»встановлено, що валові
витрати виробництва та обігу (далі -
валові витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній формі,
здійснюваних як компенсація вартості
товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
вказаного Закону до складу валових
витрат включаються суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

За своїм змістом наведені норми
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» передбачають як
підставу для невключення до валових
витрат лише випадок повної
відсутності будь-яких розрахункових,
платіжних та інших документів, а тому і
неможливість віднесення до складу
витрат сум, непідтверджених будь-якими
документами взагалі.

Натомість, судами попередніх
інстанцій встановлено, що позивач з
урахуванням обумовленої з його
контрагентами форми розрахунків надав
усі наявні у нього документи щодо
придбання та оплати товару (договори,
акти взаєморозрахунків), з огляду на
які ним правомірно віднесено до складу
витрат, безпосередньо пов'язаних з
отриманням доходу, суму коштів,
сплачену постачальникам.

Суди попередніх інстанцій
встановили, що висновки спеціалістів
НДЕКЦ при УМВС України в
Івано-Франківській обл. щодо
документів про закупівлю товару і
проведення розрахунків позивача, були
зроблені в рамках перевірки щодо
дотримання вимог податкового
законодавства при здійсненні
фінансово-господарської діяльності
позивача, яка проводилася
Івано-Франківським ВПМ УПМ ДПА в
Івано-Франківській області. З
матеріалів справи вбачається, що
постанова начальника відділення
слідчого відділу ПМ ДПА в
Івано-Франківській обл. від 29.11.2006 року
про порушення кримінальної справи
відносно позивача за ч.3 ст.212 КК України
по факту умисного ухилення від сплати
податків в особливо великих розмірах
скасована постановою
Івано-Франківського міського суду від
07.02.2007, яка залишена без змін ухвалою
апеляційного суду Івано-Франківської
обл. від 19.03.2007.

Колегія суддів погоджує висновок
судів попередніх інстанцій, що
встановлення фіктивності (або
недостовірності) первинних документів
позивача виходить за межі
розглядуваного спору, такі факти
повинні встановлюватися в порядку
кримінального судочинства, а факти
порушення позивачем порядку
проведення розрахунків в іноземній
валюті відповідно до Закону України
«Про зовнішньоекономічну діяльність»
не відносяться до порушень податкового
законодавства і не стосуються предмету
даного спору.

Суди попередніх інстанцій
встановили, що при винесенні спірного
податкового повідомлення-рішення
податковим органом не встановлено факт
безтоварності проведених позивачем
операцій, не заперечено фактів
придбання, ввезення, митного
оформлення та подальшого продажу
товару, у зв'язку з чим позивач отримав
відповідний прибуток.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
зазначає, що інформація щодо наявності
або відсутності факту реєстрації
іноземних компаній повинна бути
підтверджена офіційними документами
компетентних органів відповідних
держав, тому документи, які є в
матеріалах справи відносно
відсутність фірм-нерезидентів з якими
позивач мав господарські відносини не
є належними та допустимим доказами у
справі.

Враховуючи вищевикладене, Вищий
адміністративний суд України дійшов
висновку про те, що касаційну скаргу
Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 13.06.2012 та
ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 25.09.2013

у справі № 2а-1002/12/0970 слід відхилити, а
судові рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 2201, 221, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції в м.
Івано-Франківську відхилити.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
13.06.2012 та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 25.09.2013

у справі № 2а-1002/12/0970 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав та в порядку, передбачених
статтями 236-2392 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий М.О. ФедоровСудді А.О.
Рибченко О.І. Степашко