Справа № 813/991/14
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2014 року м. Львів
№ 813/991/14
Львівський окружний адміністративний
суд у колегіальному складі: головуючий
суддя Клименко О.М., суддя Гавдик З.В.,
суддя Ланкевич А.З. за участю секретаря
судового засідання Рехліцька Ю.Р. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:
відповідача: представник Курило С.В.;
третя особа: представник не прибув;
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Міністерства доходів
і зборів України, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - Державна
казначейська служба України про
визнання протиправною бездіяльності і
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1) звернулася до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Міндоходів України), третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Державна казначейська служба України
(далі - ДКС України) про визнання
протиправною бездіяльності щодо не
укладення договору на страхування
посадових осіб контролюючих органів та
стягнення за рахунок коштів державного
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що 06.08.2013 року її було
звільнено із займаної посади у зв'язку
з виходом на пенсію по інвалідності,
оскільки Шевченківською міжрайонною
МСЕК їй було встановлено II групу
інвалідності загального захворювання
та визначено ступінь втрати
професійної працездатності - 70%. У
відповідності до ст. 347 Податкового
кодексу України і Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби, позивач
звернулась в Буську об'єднану державну
податкову інспекцію Головного
управління Міндоходів у Львівській
області (далі - Буська ОДПІ) із заявою на
виплату страхової суми. Оскільки назву
страхової компанії їй не повідомили,
позивач звернулася до відповідача із
відповідним зверненням. Проте, з
отриманої відповіді вбачається, їй
було повідомлено, що відповідачем
договір про надання послуг зі
страхування осіб контролюючих органів
у 2013 році не укладався.
Відтак, позивач вважає, що
бездіяльність відповідача щодо не
укладення договору на страхування
порушує безпосередньо її права, тому на
користь ОСОБА_1 підлягає стягненню за
рахунок коштів державного бюджету
судовому засіданні позивач позов
підтримала з мотивів, вказаних в
позовній заяві, просила його
Представник відповідача проти позову
заперечила, подала письмові
заперечення на позовну заяву, в яких
зазначила, що згідно ст.347 Податкового
кодексу України, посадові особи
контролюючих органів підлягають
обов'язковому державному особистому
страхуванню за рахунок коштів
державного бюджету в разі поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, - у розмірі від
шестимісячної до п'ятирічної
заробітної плати за останньою посадою
(залежно від ступеня втрати
Також у відповідності до ст. 979
Цивільного кодексу України та ст. 3
Закону України «Про страхування», в
даному випадку, страхувальником
виступає контролюючий орган, а
застрахованою особою виступає
посадова особа контролюючого органу.
Відповідно до Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби, виплата
страхових сум провадиться у семиденний
термін з дня одержання страховиком
всіх необхідних документів від
застрахованого або його спадкоємців.
При цьому, проведення обов'язкового
страхування здійснюється страховиком,
який одержав відповідну ліцензію в
Нацкомфінпослуг і визначений за
погодженням із страхувальником. В
даному випадку, страхувальником
виступає контролюючий орган, який не
може бути одночасно і страховиком.
Крім цього, представник відповідача
вказала, що обов'язки посадових осіб
контролюючих органів визначені у ст. 21
Податкового кодексу України та не
містять у собі обов'язку укладати з
страховиками договір страхування.
Цього обов'язку не містить і Порядок та
умови обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби, а
відтак законодавством він не
передбачений. За таких обставин, вимога
позивача визнати протиправною
бездіяльність відповідача щодо не
укладення договору на страхування
посадових осіб контролюючих органів є
безпідставною в силу Закону та
фактичних обставин справи і не
підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про стягнення за
рахунок коштів державного бюджету
грн., представник відповідача в
судовому засіданні зазначив, що така не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне. Відповідно до п.5 Порядку та
умов обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби,
страховик виплачує страхові суми у
разі втрати застрахованим
працездатності в результаті поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися під час виконання службових
обов'язків. Відтак, при вирішенні
питання страхової виплати має бути
встановлено, що інвалідність виникла
саме внаслідок професійної діяльності
застрахованої особи та зумовлена дією
на організм виключно або переважно
факторів виробництва, характерних для
конкретної професії. Проте, з наданих
позивачем документів, не вбачається, що
встановлена позивачу інвалідність
відбулась у зв'язку із виконанням нею
службових обов'язків.
З урахуванням вказаного, просить у
задоволенні позовних вимог відмовити
В судове засідання представник третьої
особи не прибув, хоча належним чином
повідомлявся про дату, час та місце
розгляду справи.
Суд заслухав пояснення позивача та
представника відповідача, дослідив
долучені до матеріалів справи письмові
докази і встановив наступні фактичні
обставини справи та відповідні
Згідно довідки Шевченківської
міжрайонної МСЕК серії 10 ААВ №678150 від
01.08.2013 р. ОСОБА_1 встановлена 2 група
інвалідності у зв'язку із загальним
захворюванням, отриманим під час
роботи в кабінетних умовах.
06.08.2013 року ОСОБА_1 була звільнена з
посади головного державного
податкового ревізора-інспектора
відділу податкового контролю у зв'язку
з виходом на пенсію по інвалідності.
Згідно довідки Шевченківської
міжрайонної МСЕК серії ЛВА-3 №011831 від
01.10.2013 року позивачу визначено втрату
професійної придатності - 70 %.
Позивач звернулася в Буську ОДПІ із
заявою на виплату страхової суми без
зазначення назви страхової компанії.
27.11.2013 року ОСОБА_1 звернулася до
Міністра доходів і зборів України з
проханням повідомити, яка страхова
компанія є страховиком посадових осіб
19.12.2013 року позивачу була надана
відповідь, що договір про надання
послуг зі страхування посадових осіб
контролюючих органів Міндоходів
України у 2013 році не укладено.
Вирішуючи спір, суд керується
Відповідно до ст. 347 Податкового
кодексу України (далі -ПК України)
посадові особи контролюючих органів
підлягають обов'язковому державному
особистому страхуванню за рахунок
коштів державного бюджету на випадок
загибелі або смерті на суму
десятирічної заробітної плати за
останньою посадою, а в разі поранення,
контузії, травми або каліцтва,
захворювання чи інвалідності, що
сталися у зв'язку з виконанням
службових обов'язків, - у розмірі від
шестимісячної до п'ятирічної
заробітної плати за останньою посадою
(залежно від ступеня втрати
працездатності). Порядок та умови
страхування посадових осіб
контролюючих органів встановлюються
Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 1, п. 2 Порядку та умов
обов'язкового державного особистого
страхування посадових осіб органів
державної податкової служби,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 03.06.1994 р. № 349
(далі - Порядок №349) обов'язкове
державне особисте страхування (далі -
обов'язкове страхування) посадових
осіб органів державної податкової
служби здійснюється за рахунок коштів
державного бюджету. Обов'язковому
державному особистому страхуванню
підлягають посадові особи органів
державної податкової служби (далі -
У відповідності до п. 3 Порядку №349
страхові платежі сплачуються
Державною податковою службою (далі -
страхувальник) до 25 числа кожного
місяця у розмірі 0,25 відсотків фонду
оплати праці, включаючи встановлені
чинним законодавством доплати та
надбавки застрахованих минулого
місяця. Облік надходжень страхових
платежів і виплат страхових сум
повинен вестися окремо від надходжень
і виплат за іншими видами страхування.
Витрати страховика на здійснення
страхування становлять не більше 6
Як слідує із отриманої відповіді
Міндоходів України, відповідний
договір про надання послуг зі
страховиком посадових осіб органів
доходів і зборів у 2013 році не укладався.
При вирішенні справи суд керується
принципами адміністративного
судочинства, в тому числі і принципом
верховенства права відповідно до
якого, зокрема, людина, її права та
свободи визнаються найвищими
цінностями та визначають зміст і
спрямованість діяльності держави.
Щодо визнання протиправною
бездіяльності Міндоходів України, що
полягає в неукладенні договору на
страхування посадових осіб
контролюючих органів, суд зазначає.
Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Одночасно
Конституцією встановлено, що правовий
порядок в Україні ґрунтується на
засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Міндоходів України є суб'єктом владних
повноважень, який виконує державні
функції. Відтак, лише держава, шляхом
законодавчого регулювання, визначає
його завдання, межі його повноважень,
та спосіб, у який він здійснює ці
Зміст ст. 347 ПК України та Порядку та
умов обов'язкового державного
особистого страхування посадових осіб
органів державної податкової служби
прямо не вказує на обов'язок
відповідача щодо укладення
відповідного договору про надання
послуг зі страховиком посадових осіб
органів доходів і зборів.
Відтак у суду відсутні підстави для
визнання бездіяльності Міндоходів
України протиправною.
В той же час, суд, приймаючи до уваги, що
діючим законодавством встановлено
здійснення страхових виплат за рахунок
державного бюджету, з огляду на
невиконання суб'єктом владних
повноважень, який є відповідачем у
справі, здійснення виплат, приходить до
висновку, про недопустимість порушення
права позивача на отримання
відповідної страхової суми в разі
встановлення інвалідності з причин
неврегульованості реалізації
встановленого порядку, і вважає, що не
укладення Міндоходів України договору
з страховиком, не позбавляє обов'язку
цього відповідача здійснювати
Згідно довідки Буської ОДПІ №1391/10/00-00
від 04.10.2013 року, заробітна плата на день
звільнення ОСОБА_1 становила 1787,80 грн.
Порядком №349 встановлено необхідність
визначення страхової суми виходячи із
заробітної плати, яку отримував
застрахований за останньою посадою,
яку він займав до встановлення втрати
працездатності, тобто до втрати
працездатності у зв'язку із
встановленням інвалідності.
Таким чином даний Порядок не ставить у
залежність розмір виплати від дати
встановлення ступеня втрати
працездатності, а тому суд вважає
правильним визначити суму страхової
виплати виходячи із заробітної плати
позивача за займаною посадою на час,
встановлення інвалідності (01.08.2013 р.), а
саме із суми 1787,80 грн. і визначити цю
суму виходячи із п'ятирічної
заробітної плати, так як Порядок не
містить посилань на залежність
визначення кількості років за, яку
враховується заробітна плата від
Щодо покликання представника
відповідача, що встановлена позивачу
інвалідність відбулась не у зв'язку із
виконанням нею службових обов'язків,
суд зазначає.
Як вбачається із довідки
Шевченківської міжрайонної МСЕК серії
10 ААВ №678150 від 01.08.2013 р. ОСОБА_1
встановлена 2 група інвалідності у
зв'язку із загальним захворюванням,
отриманим під час роботи в кабінетних
умовах. Крім цього, довідкою про
результати визначення ступеня втрати
професійної працездатності
встановлено, що ступінь втрати
професійної працездатності ОСОБА_1
Відтак, висновком експертної комісії
встановлений прямий зв'язок між
встановленням ступеня втрати
працездатності і виконання службових
Оскільки відповідачем не було
дотримано право позивача на отримання
страхової суми, суд приходить до
висновку про обґрунтованість вимог
позивача з приводу розрахунку
страхової виплати виходячи з 70% втрати
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КАС України
обставини, які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності, відповідно до ч. 2 ст. 71
КАС України, покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
У відповідності до ч. 3 ст. 2 КАС України,
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють не лише чи прийняті
(вчинені) вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України, а й
обґрунтовано, добросовісно, розсудливо
та безсторонньо. Матеріали справи
свідчать, що відповідні положення
відповідачем не були дотримані.
Відповідно до вимог статті 162 КАС
України при вирішенні справи по суті
суд може задовольнити
адміністративний позов повністю або
частково чи відмовити в його
задоволенні повністю або частково. У
разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про
визнання протиправними рішення
суб'єкта владних повноважень чи
окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
За таких обставин, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, враховуючи пояснення сторін,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
Враховуючи приписи п. 9 ч. 1 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» та ст. 94 КАС
України, судовий збір не присуджується.
Керуючись статтями 17-19, 35, 71, 94, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити
Стягнути з Міністерства доходів і
зборів України за рахунок коштів
державного бюджету України на користь
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
(сімдесят п'ять тисяч вісімдесят сім)
В решті позовних вимог відмовити.
Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 14.04.2014 року.

Головуючий суддя
Клименко О.М.

Судді Гавдик З.В.

Ланкевич А.З.