Справа № 500/1631/14-а
Суддя: Бальжик О. І.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/1631/14-а
Провадження № 2-а/500/77/14
П О С Т А Н О В А

Іменем України

08 квітня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді:
Бальжик О.І.

при секретарі:
Івановій Ю.П.

за участю позивачки:
ОСОБА_1

представника позивачки: ОСОБА_2

представника відповідача:Щербини О.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїл
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання
неправомірними дій щодо відмови у
перерахунку пенсії, зобов'язання
провести перерахунок пенсії за
довідкою про складові заробітної плати
державного службовця, в тому числі з
урахуванням графи «інші виплати», та
нарахувати і виплатити їй пенсію в
новому розмірі з 24.02.2014 року. Позовні
вимоги обґрунтовані тим, що 24.02.2014 року
вона звернулася до управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області із заявою про перерахунок
пенсії, на що їй було відмовлено. Вважає
дії управління Пенсійного фонду
України в м. Ізмаїлі та Ізмаїльському
районі Одеської області щодо відмови у
перерахунку пенсії протиправними, так
як допомога на вирішення
соціально-побутових питань у розмірі
середньої заробітної плати, оклад на
оздоровлення при наданні щорічної
відпустки та індексація грошових
доходів населення згідно з діючим
законодавством входять у структуру
заробітної плати, з якої проводилося
утримання на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Ухвалою суду від 24.03.2014 року відкрито
скорочене провадження у справі (а.с.18).

Ухвалою суду від 28.03.2014 року справа
призначена до судового розгляду (а.с.32).

У судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали та
наполягали на його задоволенні на
підставі викладених у ньому доводів.

Представник відповідача позов не
визнала, посилаючись на те, що
матеріальна допомога на вирішення
соціально-побутових питань у розмірі
середньої заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення
при наданні щорічної відпустки та
індексація грошових доходів населення
не передбачені ст.33 Закону України «Про
державну службу» як складові
заробітної плати державного службовця
та не враховуються під час обчислення
пенсії відповідно до ст.37 згаданого
Закону.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, розглянувши матеріали
справи, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку, у тому числі, органів
державної влади.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком, як
державний службовець з 31.07.2007 року, яку
розраховано відповідно до Закону
України «Про державну службу» від
16.12.1993 р. №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ).
Загальний стаж її роботи складає 37
років 09 місяців 22 дні, у тому числі 14
років 7 місяців - стаж на державній
службі.

24.02.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області із заявою про
перерахунок пенсії, на що 03.03.2014 року їй
було відмовлено.

Загальні засади діяльності, статус
державних службовців, які працюють в
державних органах та їх апараті, а
також особливості правовідносин щодо
призначення та перерахунку пенсій
державним службовцям, встановлені
Законом №3723-ХІІ. Відповідно до ч.2 ст.37
цього Закону пенсія державним
службовцям призначається у розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. Частиною другою ст.37-1 згаданого
Закону перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

Таким чином, призначення державному
службовцю пенсії та її перерахунок
здійснюється з сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Водночас ст.33 Закону №3723-ХІІ
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок
(частина друга). Державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань (частина
шоста). Умови оплати праці державних
службовців, розміри їх посадових
окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України (частина
сьома).

Згідно зі ст.2 Закону України «Про
оплату праці» структура заробітної
плати складається з основної,
додаткової та інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року N1058-IV не містить визначення
заробітної плати, на підставі якої
здійснюється розрахунок пенсії. Із
змісту статті 40 вказаного Закону
вбачається, що з середньої заробітної
плати (доходу) повинні бути сплачені
страхові внески.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів
України за N865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
встановлено, що розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальні звання, вислугу років), що
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
N3723, визначається за вибором того, хто
звернувся за пенсією, за останні 24
календарні місяці роботи, яка дає право
на даний вид пенсії, підряд перед
зверненням за пенсією або за будь-які 60
календарних місяців такої роботи
підряд перед зверненням за пенсією
незалежно від наявності перерв
протягом цього періоду на даній роботі.
Середньомісячна сума зазначених
виплат за 24 або 60 календарних місяців
визначається шляхом ділення загальної
суми цих виплат за 24 календарні місяці
роботи підряд перед зверненням за
пенсією чи за 60 календарних місяців
роботи підряд відповідно на 24 або на 60.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Відповідна позиція висловлена Вищим
адміністративним судом України в
Узагальненні судової практики
розгляду справ, пов'язаних з
перерахунком пенсій деяким категоріям
державних службовців та науковим
(науково-педагогічним) працівникам
(Юридичний вісник України, 06.2008, N 23).

У судовому засіданні було встановлено
та не заперечувалось сторонами, що з
таких виплат державним службовцям як
допомога на оздоровлення, матеріальна
допомога для вирішення
соціально-побутових питань, а також
премії та надбавки нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

На думку суду, управлінням Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
не доведено правомірність та
обґрунтованість своїх дій щодо відмови
врахувати позивачці при розрахунку
пенсії інші види виплат, на які
нараховані та з яких утримані страхові
внески до Пенсійного фонду України, а
тому, виходячи з меж заявлених позовних
вимог, системного аналізу положень
законодавства України та доказів,
наявних у матеріалах справи,
адміністративний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.9-11, 69 -71, 158-163 КАС
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Ізмаїлі та Ізмаїльському районі
Одеської області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Ізмаїлі
та Ізмаїльському районі Одеської
області щодо відмови ОСОБА_1 у
здійснені перерахунку пенсії за
наданою довідкою за №154/07/05 від 05.02.2014
року.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м. Ізмаїлі та
Ізмаїльському районі Одеської області
здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за
довідкою про складові заробітної плати
державного службовця за №154/07/05 від
05.02.2014 року, у тому числі з урахуванням
графи «інші виплати», та нарахувати і
виплатити останній пенсію в новому
розмірі з 24.02.2014 року.

Постанова може бути оскаржена до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
протягом десяти днів з дня її
проголошення. У разі застосування
судом ч.3 ст.160 КАС України, апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Суддя: