Справа № 413/226/14-а
Суддя: Ковальчук Г. Л.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 413/226/14-а
Провадження № 2-а/413/35/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Красний Луч

Краснолуцький
міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді
Ковальчук Г. Л.,

при секретарі
Базь О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Красний Луч
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Інспектора з дізнання ВДАІ м.
Красний Луч Луганської області
Криштановського Павла Володимировича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 331272 від 11.01.2014 року, суд -

ВС ТАНОВИВ:

До Краснолуцького міського суду
Луганської області надійшов
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Інспектора з дізнання ВДАІ м. Красний
Луч Луганської області
Криштановського Павла Володимировича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 331272 від 11.01.2014 року.

Позивач в обґрунтування своїх
вимог вказав, що 11 січня 2014 року
інспектором з дізнання ВДАІ м. Красний
Луч ст. летенантом міліції
Криштановським П.В. було винесено
відносно нього постанову серія ПС 1 №
331272 у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ст. 122 ч.2
КпАП України та було накладене
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 450 гривень. Вважає дану
постанову необгрунтованою, такою що не
відповідає нормам КУпАП та винесеною з
перевищенням компетенції суб'єкта
владних повноважень. Сама постанова є
нерозбірливою. В нього склалося
враження про те, що ця постанова була
вже раніш заповнена та винесена щодо
іншої особи, а потім затерта та
"підігнана" під його данні. Також під
час винесення постанови не дотримано
вимоги статей 245, 251, 276, 280 КУпАП,
відповідно до яких завданням
провадження у справах про
адміністративні правопорушення є
своєчасне, всебічне, повне й об'єктивне
з'ясування обставин кожної справи та
дотримання процесуального порядку
розгляду справи. При розгляді справи не
було з'ясовані і доведені обставини,
які б свідчили, що в його діях є ознаки
проступку, за який законом
встановлено адміністративну
відповідальність. Вважає, що вказана
постанова є незаконною та
безпідставною, а висновок про його вину
у порушенні правил дорожнього руху не
відповідає дійсності. У момент його
повороту з вул. Луганське шосе на вул.
Студенська пішоходів не було. Вони
зійшли на нього з тротуару (узбіччя)
пізніше, коли автомобіль вже перетинав
перехрестя. Між тим, п.16.2 ПДР зобов'язує
водія зменшувати швидкість, а при
необхідності зупинятися, щоб надати
дорогу пішоходам, які вже знаходяться
на перехресті, коли він повертає
ліворуч або праворуч на зазначеному
перехресті. П.16.2 ПДР зобов'язує водія
зменшити швидкість при наближенні до
перехрестя, а при необхідності
зупинитися, якщо на зазначеному
перехресті знаходяться пішоходи, але
не будь-які, а лише ті, яким може бути
створено перешкоду чи небезпеку. В
даному випадку при проїзді перехрестя
пішоходи знаходилися на абсолютно
іншій смузі руху, переходили її
спокійно, не були змушені змінювати ані
швидкість, ані напрямок руху, небезпеки
наїзду на них не існувало, уникати
наїзду вони не були змушені. Враховуючи
визначення перешкоди та небезпеки для
руху, дані у п.1.10 ПДР, слід вважати, що у
даному випадку ніякої небезпеки для
пішоходів або перешкоди для них не
створювалося. Боковий інтервал до
пішоходів також був безпечний. За таких
умов обов'язку водія знижувати
швидкість або зупинятися не існувало,
оскільки не було пішоходів, які б
відповідали ознакам, переліченим у п.
16.2 ПДР, а отже не було умов
длязастосування даного пункту.
Протокол у справі про адміністративне
правопорушення та постанова не
відповідають вимогам ст.ст.251, 256, 280 КпАП
України. Це випливає з самого складу
зазначеного правопорушення та обсягу
доказів, які наявні у протоколі та
постанові. Так, у протоколі та
постанові немає даних пішоходів, яким
нібито було створено перешкоду та
небезпеку. Між тим, у відповідності до
ст.269 КпАП така особа є потерпілим у
справі, або, принаймні, у відповідності
до ст.272 КпАП є свідком. У відповідності
до ст.256 КпАП дані цих осіб є
відомостями, які мають обов'язково, при
наявності свідків та потерпілих,
зазначатися у протоколі. У
відповідності до ст.251 КпАП, пояснення
цих осіб є доказами у справі.
Відсутність у справі не тільки
пояснень, але й даних потерпілих та
свідків грубо протирічить ст.256 КпАП та
призводить до відсутності у справі
передбачених законом доказів. За таких
умов говорити і про доведеність
правопорушення не можна. Розгляд
справи на місці, без підготовки та
надання мені часу для звернення за
правовою допомогою, подання
документів, які характеризують особу,
інших доказів по справі, - не тільки
порушує його права, передбачені ст.268
КпАП, але й призводить до того, що при
винесенні постанови не враховано
особу, матеріальний стан та інші
обставини, які слід враховувати при
призначенні адміністративного
стягнення відповідно до ст.З КУпАП. За
таких обставин його права при такому
розгляді справи грубо порушено, про що
він защначив у протоколі. Крім цього,
його зупинив інспектор ВДАІ
Краснолуцького МВ УМВС України в
Луганській області Ларін В.В., він мене
опитував та дійшов до висновку про
порушення мною ПДР, але протокол та
постанову склав вже Криштановський
П.В., що також є грубим порушенням
законодавства. Вважає, що інспектором
ДАІ не доведено належним чином скоєння
ним правопорушення, а саме фото чи
відео фіксація правопорушення, у
встановленому законодавством порядку,
не проводилась, а здійснювалась
цифровим фотоапаратом всупереч
вимогам Наказу МВС України № 111 від
27.03.2009 року «Про затвердження
інструкції з питань діяльності
підрозділів дорожньо-патрульної
служби Державтоінспекції МВС», де
вказано: у п. 18.10 - під час несення
служби працівникам підрозділів ДПС
забороняється використовувати
технічні засоби та прилади, які не
сертифіковані в Україні та не пройшли
повірку або мають свідоцтво про
повірку, термін якого минув, у п. 20.2 -
забороняється застосування технічних
засобів та приладів, які не
сертифіковані в Україні та яки не
пройшли метрологічної повірки або
мають свідоцтво про таку повірку,
термін дії якої минув, а також
передавати такі прилади для
користування безпосередньо на
маршруті патрулювання без здійснення
контролю командиром підрозділу
результатів роботи приладу за зміну", у
п. 20.4 - на кожний технічний прилад чи
засіб, який використовується
підрозділом ДПС, заводиться окремий
журнал обліку використання технічних
засобів та приладів, він заповнюється
командиром підрозділу ДПС, що видав
прилад досвідченому працівнику в
справному стані. На його прохання
надати хоча б якісь документи на цей
прилад, щоб переконатись в його
правомірному використанні, інспектор
пояснив, що такі документи відсутні і
те, що цей прилад є його власністю, що є
порушенням Наказу МВС України № 33 від
01.03.2010 року "Про затвердження переліку
технічних засобів, що використовуються
в підрозділах Державтоінспекції МВС
для виявлення та фіксування порушень
правил дорожнього руху". Фотознімки чи
відеозапис мені не було надано для
огляду, свідки правопорушення, начебто
скоєного ним, відсутні. Ст. 280 КУпАП
зазначає, що орган (посадова особа) при
розгляді справи про адміністративне
правопорушення зобов'язаний з'ясувати:
чи було вчинено правопорушення, чи
винна вказана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності...тощо ( інспектором
ДПС не були з'ясовані всі фактичні
обставини справи, а ті що були
наголошені ним він не прийняв до уваги,
хоча повинен був прийняти їх до відома
та врахувати при прийнятті рішення). П.1
ч.І ст. 247 КУпАП зазначає, що
провадження в справі про
адміністративне правопорушення не
може бути розпочато, а розпочате
підлягає закриттю, якщо відсутні подія
і склад адміністративного
правопорушення. Вважає, що діяв
відповідно до Правил дорожнього руху
України, тому в його діях немає
порушень ПДР України і правопорушеня,
передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України.
Просить скасувати постанову ПС 1 № 331272
по справі про адміністративне
правопорушення від 11.01.2014 року, а справу
закрити.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, надав пояснення
аналогічно викладеним у
адміністративному позові. Просить
скасувати постанову ПС 1 № 331272 по
справі про адміністративне
правопорушення від 11.01.2014 року, а справу
закрити.

Відповідач у судовому засіданні
адміністративний позов не визнав та
пояснив, що 11.01.2014 року він разом з
напарником Ларіним ніс службу в районі
автовокзалу м. Красний Луч. Приблизно
об 11 годині 30 хвилин був виявлений
водій автомобіля ЗАЗ, який рухався з
боку вул. Ткаченко та здійснював
поворот на вул. Студентська в сторону
ДП "Донбасантрацит". Водієм були
порушені правила проїзду перехрестя, а
саме п. 16.2 Правил дорожнього руху. Під
час руху позивача пішоходи вже
знаходилися на проїжджій частині.
ОСОБА_1 був зупинений інспектором
Ларіним, який представився позивачу та
пояснив причину зупинки. ОСОБА_1
спочатку відмовлявся надати свої
документи і після роз"яснень вже не
було можливості допитати пішоходів,
оскільки вони пішли. ОСОБА_1 було
роз"яснено, що проводилася
відеофіксація його порушення
відеореєстратором, який не підлягає
повірці. Відповідно до Закону України
"Про міліцію" працівн6ики міліції мають
право проводити фото та відеофіксацію,
що є доказом по справі. Відносно ОСОБА_1
був складений протокол про
адміністративне правопорушення, з яким
він був не згодний. Також ОСОБА_1 був
ознайомлений зі своїми правами та
обов"язками, написав у протоколі свої
пояснення та підписав його. Надати
правову допомогу ОСОБА_1 не просив і
ніяких клопотань не заявляв. Після
цього відносно ОСОБА_1 була винесена
постанова про накладання на нього
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу у розмірі 450 грн. Копія цієї
постанови була надана позивачу.
Просить у задловоленні позовних вимог
відмовити.

Вислухавши позивача, відповідача,
дослідивши письмові матеріали справи,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до п.4 ст. 293 КУпАП орган
при розгляді скарги на постанову по
справі про адміністративне
правопорушення перевіряє законність і
обґрунтованість винесеної постанови і
приймає рішення з урахуванням повних
та всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач 11.01.2014
року об 11 годині 20 хвилин у м. Красний
Луч, ОСОБА_1, керуючи автомобілем ЗАЗ АF
4854 державний номер НОМЕР_1, на
регульованому перехресті вул.
Луганське шосе - Студентська,
повертаючи ліворуч, не надав переваги у
русі пішоходам, переходящим проїздну
частину на яку він повертав, чим
порушив п. 16.2 Правил дорожнього руху
України і скоїв адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122
КпАП України.

Постановою в справі про
адміністративне правопорушення серія
ПС 1 № 331272 від 11.01.2014 року, ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ч.2 ст. 122 КоАП
України та на нього було накладено
штраф у сумі 425 ґрн.

Як вбачається з протоколу про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 серії АВ 2 № 198352 від
11.01.2014 року позивач з протоколом був не
згодний, про що власноручно зробив
відповідний запис у протоколі, не
заявляючи при цьому жодних клопотань, у
тому числі про надання часу для
звернення за правовою допомогою,
надання документів, які характеризують
його як особу та ін.

З оглянутих у судовому засіданні
оригіналів протоколу та постанови про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КпАП
України від 11.01.2014 року встановлено, що
вказані документи ніяких помарок,
затертостей та виправлень не мають.

Тобто, у судовому засіданні не
встановлено з боку інспектора з
дізнання ВДАІ м. Красний Луч ст.
лейтенанта міліції Криштановського
П.В. будь-яких порушень чинного
законодавства при складенні протоколу
про адміністративне правопорушення
від 11.01.2014 року відносно ОСОБА_1, а також
при винесенні постанови відносно
позивача про притягнення його
адміністративної відповідальності за
ст. 122 ч.2 КпАП України.

Згідно п. 16.2 Правил дорожнього руху
України (проїзд перехрестя) на
регульованих та нерегульованих
перехрестях, водій, повертаючи
праворуч або ліворуч, повинен надати
дорогу пішоходам, які переходять
проїздну частину, на яку він повертає.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КпАП України за
порушення водіями транспортних
засобів правил проїзду перехресть
передбачена адміністративна
відповідальність від 25 до 30
неоподаткованих мінімумів доходів
громадян.

Факт скоєння позивачем
адміністративного правопорушення
підтверджується також переглянутим у
судовому засіданні відеозаписом з
місяця вчинення правопорушення від
11.01.2014 року, з якого вбачається, що
позивачем дійсно не була надана
перевага пішоходам на перехресті, які
переходили проїздну частину, на яку
повертав позивач.

Відповідно до ст. 69 КАС України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обгрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи.

Згідно п. 12 ч.1 ст. 11 Закону України "Про
міліцію" міліції для виконання
покладених на неї обов'язків надається
право проводити кіно-, фото- і
звукофіксацію як допоміжний засіб
попередження протиправних дій та
розкриття правопорушень.

При цьому, вказаним законом не
передбачена повірка та сертифікація
приладів відеофіксації, які
застосовуються під час роботи
працівниками міліції.

Таким чином, суд знаходить
необгрунтованим посилання позивача на
незаконність відеофіксації
праворушення, скоєного позивачем, з
боку інспектора ВДАІ Криштановського
П.В.

Як вбачається з матеріалів справи
інспектором ВДАІ з урахуванням особи
правопорушника та характеру скоєного
правопорушення, був накладений
мінімальний розмір штрафу,
передбачений санкцією ст. 122 ч.2 КоАП
України.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 2, 6, 7, 11, 17, 99, 100, 104, 158-163, 167
КАС України, п. 16,2 Правил дорожнього
руху України, ст.ст. 122 ч.2, 283, 284, 292-297 КпАП
України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у задоволенні
адміністративного позову до
Інспектора з дізнання ВДАІ м. Красний
Луч Луганської області
Криштановського Павла Володимировича
про скасування постанови про
адміністративне правопорушення серії
ПС 1 № 331272 від 11.01.2014 року відмовити за
необґрунтованістю.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя
Г.Л.Ковальчук