Справа № 826/19958/13-а
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1 П О С Т А Н О В А
03 квітня 2014 року м. Київ
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі судді Костенка Д.А., за
участю секретаря судового засідання
Левченко І.В., розглянувши у письмовому
провадженні справу за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної
податкової інспекція у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві (далі - ДПІ) про
скасування рішення про застосування
фінансових санкцій від 14.11.2013 №1/26-50-21,
Позов обґрунтовано тим, що відповідач
не з'ясував всіх обставин справи, а
також не врахував пояснень позивачем,
які надавалися до акта перевірки.
Під час розгляду справи представник
позивача підтримала позов з цих
Представник відповідача не визнала
позов, надала письмові заперечення
проти позо-ву, в яких просить відмовити
в його задоволенні, посилаючись на
встановлення перевіркою порушення ст.
11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95).
В подальшому представниками сторін
подано до суду письмові заяви про
розгляду справи за їх відсутності, у
зв'язку з чим та згідно з ч. 4 ст. 122 КАС
суд продовжив розгляд справи в
письмовому провадженні
В ході розгляду справи судом допитано
свідка ОСОБА_2, який здійснював
перевірку, та зазначив суду, що на
пакеті вина була відсутня акцизна
марка. На запитання суду свідок
підтвердив, що в ході перевірки
позивачем надавалися письмові
пояснення, що долучені до акта.
Водночас свідок не зміг пояснити суду
чи перевірялися при перевірці
документи щодо оприбуткування
вказаної пляшки вина, обліку акцизних
Заслухавши пояснення представників
сторін, показання свідка, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позову, виходячи з такого.
Судом встановлено, що у період з 18.10.2013
по 24.10.2013 ГУ Міндоходів у м. Києві
проведено фактичну перевірку магазину,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що
належить позивачу, за результатами
якої складено акт від 25.10.2013
№0037/26-15-21-01-13.
На підставі даного акта перевірки
відповідачем винесено позивачу
рішення від 14.11.2013 №1/26-50-21 про
застосування фінансових санкцій у
розмірі 8500 грн.

Спірний штраф застосовано до позивача
на підставі абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95
за порушення ст. 11 цього Закону та
зберігання алкогольних напоїв без
марок акцизного податку встановленого
зразка.

Судом встановлено, що позивачем надані
заступнику начальника ГУ Міндоходів у
м.Києві письмові пояснення від 28.10.2013 до
акта перевірки, в яких зазначено про те,
що марка була відклеєна та лежала біля
пакету і була відразу підклеєна, а
також надані всі сертифікати
відповідності на даний товар.

Також судом встановлено, що позивач
звернувся до заступника начальника ГУ
Мін-доходів у м. Києві із скаргою від
20.11.2013, в якій зазначала про те, що на
пояснення до акта перевірки ніхто не
звернув уваги.

Статтею 11 Закону №481/95 передбачено
маркування алкогольної продукції.

Згідно з абз. 15 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95 у
разі виробництва, зберігання,
транспорту-вання, реалізації
фальсифікованих алкогольних напоїв чи
тютюнових виробів; алкогольних напоїв
чи тютюнових виробів без марок
акцизного податку встановленого
зразка або з під-робленими марками
акцизного податку до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінан-сові санкції у вигляді штрафу - 200
відсотків вартості товару, але не менше
8500 гривень.

В акті зазначено, що перевіркою
встановлено зберігання алкогольних
напоїв без марок акцизного податку.
Інших обставин вчиненого порушення в
акті не відображено.

Представник позивача, яка також була
присутня при перевірці, заперечує факт
збері-гання алкогольної продукції та
стверджує, що пакет вина "Кагор" був
представлений до реа-лізації. Також
представник позивача зазначила, що
марка акцизного податку була відклеєна
та знаходилася поряд з пакетом вина.

Суд частково погоджується з доводами
позивача, виходячи з наступного.

Закон №481/95 визначає і розрізняє
поняття місця торгівлі та місця
зберігання. Згідно із ст. 1 цього Закону
місце зберігання - місце, яке
використовується для зберігання
спирту, або приміщення, яке
використовується для зберігання
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів, відомості про
місцезнаходження якого внесені до
Єдиного державного реєстру місць
зберігання; місце торгівлі - місце
реалізації товарів, у т.ч. на розлив, в
одному торго-вому приміщенні (будівлі)
за місцем його фактичного
розташування, для тютюнових виробів -
без обмеження площі, для алкогольних
напоїв - торговельною площею не менше 20
кв. м, обладнане електронними
контрольно-касовими апаратами
(незалежно від їх кіль кості) або де є
товарно-касові книги (незалежно від їх
кількості), в яких фіксується виручка
від продажу алкогольних напоїв та
тютюнових виробів незалежно від того,
чи оформляється через них продаж інших
товарів.

В акті перевірки стверджується про
зберігання алкогольної продукції,
проте відсутні якісь ідентифікуючі
місце зберігання ознаки. Натомість
позивач у позовній заяві та його
представник у судовому засіданні
зазначають про те, що алкогольна
продукція фактично зна-ходилася на
реалізації, що узгоджується з об'єктом
перевірки - магазин та не
заперечувалося свідком.

Водночас відповідачем дані обставини
не перевірялися відповідачем при
винесенні оскаржуваного рішення, а в
ході розгляду справи представник
відповідача пояснень не нада-ла,
пославшись на те, що ці обставини їй не
відомі.

Суд вважає, що відсутність в матеріалах
перевірки точної і однозначної
фіксації змісту порушення і обставин
його вчинення, які не підтверджуються
іншими доказами по справі, означає, що
формально позивача притягнуто до
відповідальності за порушення, якого
він не вчиняв, а тому оскаржуване
рішення слід скасувати як
необґрунтоване.

Щодо пояснень позивача, в яких він
стверджує про те, що марка була
відклеєна, але знаходилася поряд з
алкогольною продукцією, то свідок дану
обставину не зміг підтвердити.

Протилежність позицій сторін та їх
зацікавленість в розгляді справи, а
також відсут-ність у справі інших
доказів по даному факту, не дозволяє
суду дійти висновку про
перекон-ливість доводів однієї із
сторін, а відтак встановити цей факт.

Між тим, в даному випадку, суд трактує
такі сумніви на користь позивача тому,
що останній постійно вказує на них у
своїх поясненнях на акт перевірки,
потім у скарзі, після того в позовній
заяві та в поясненнях представника в
судовому засіданні. Натомість
конт-ролюючі органи в кожному випадку
не розглянули звернення платника і не
надали йому аргументованої відповіді,
а при винесенні рішення не запросили
платника на розгляд справи.

Отже, враховуючи не доведення
відповідачем зазначеного в акті
перевірки факту збе рігання позивачем
алкогольної продукції без марки
акцизного податку, а також зважаючи не
неналежне документування обставин
вчинення порушення і розгляд звернень
позивача, який по суті заперечував
зазначені в акті обставини, суд дійшов
висновку про наявність достатніх
підстав для скасування оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 11, 70, 71, 76, 79, 86, 128, 138,
158-163, 167 КАС, суд

п о с т а н о в и в:

1. Задовольнити адміністративний позов
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

2. Скасувати рішення Державної
податкової інспекція у Голосіївському
районі Голов-ного управління
Міндоходів у м.Києві про застосування
фінансових санкцій від 14.11.2013 №1/26-50-21.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження. Постанова може бути
оскаржена до Київського апеляційного
адміністративного суду в порядку,
встановленому ст.ст. 185-187 КАС.
Апеляційна скарга подається протягом 10
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
Д.А.
Костенко