Справа № 805/437/14
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ткаченко Т.С.
Суддя-доповідач - Чумак С.Ю.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року
справа №805/437/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді: Чумака С.Ю.,

суддів: Ляшенко Д.В. та Ястребової Л.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі №805/437/14 за позовом
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» до
Управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про
скасування рішення № 274/03 від 15.11.2013
року,

В С Т
А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просив визнати нечинним та
скасувати рішення відповідача № 274/03
від 15.11.2013 року про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду.

В обґрунтування позову зазначив, що
рішенням відповідача № 274/03 від 15.11.2013
року до позивача було застосовані
фінансові санкції за подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованому обліку по
застрахованим особам ОСОБА_2
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) та
ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) за
період з 01.01.2010 р. по 01.01.2011 р. Зазначене
рішення позивач вважає незаконним та
таким, що підлягає скасуванню, оскільки
воно прийнято на підставі норми, яка на
момент винесення цього рішення
втратила чинність.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року позовні вимоги задоволені.
Скасовано рішення відповідача № 274/03
від 15.11.2013 р. про застосування
фінансових санкцій за неподання,
несвоєчасне подання, подання за
встановленою формою або подання
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду на суму 450,02
грн.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
скасувати та прийняти нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
позивачу відмовити у повному обсязі.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає останні
необґрунтованими, а постанову суду
такою, що підлягає залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивача
зареєстровано у якості юридичної особи
Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією 15.12.1993 року,
про що свідчить Свідоцтво про державну
реєстрацію юридичної особи Серії А00 №
010482 ( а.с. 41)

15.11.2013 р. відповідачем було проведено
позапланову перевірку Донецького
центру обробки та перевезення пошти
щодо правильності нарахування,
обчислення та сплати страхових внесків
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування та інших
платежів, контроль за нарахуванням та
сплатою яких покладено на Пенсійний
фонд України за період з 01.03.2009 р. по
01.01.2011 р., а також достовірності
відомостей, поданих до Державного
реєстру загальнообов'язкового
державного соціального страхування за
період з 01.03.2009 р. по 04.11.2013 р.

За результатами перевірки
відповідачем було складено акт № 393 від
15.11.2013 р., яким були зафіксовані
наступні порушення позивачем:

- п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-IV,
внаслідок чого підприємству за 2010 рік
донараховано страхових внесків по
ставці 2% на загальну суму 127,08 грн.;

- правильність формування відомостей
про нарахування заробітної плати
(доходу) застрахованих осіб за період з
01.01.2010 р. по 01.01.2011 р., по застрахованим
особам ОСОБА_2 (ідентифікаційний код
НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ідентифікаційний код
НОМЕР_2) (а.с. 45-63).

На підставі вказаного акту
відповідачем було винесено Рішення №
274/03 від 15.11.2013 року про застосування
фінансових санкцій за подання до
органів Пенсійного фонду України
недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку на суму 450,02
грн. ( а.с. 81).

Як свідчать матеріали справи, 22.11.2013 р.
за № 09-888 позивачем на адресу
начальника Головного управління
Пенсійного фонду України в Донецькій
області Чауса О.Б. було надіслано
скаргу на рішення відповідача, в якій
Донецьке відділення Українського
державного підприємства поштового
зв'язку «Укрпошта» просить скасувати
Рішення № 274/03 від 15.11.2013 року про
накладення штрафу на Донецький центр
обробки та перевезення пошти у розмірі
450,02 грн.( а.с. 82-83).

04.12.2013 р. за № 10201/08 на адресу позивача
від Головного управління Пенсійного
фонду України в Донецькій області було
надіслано Рішення про продовження
строків розгляду скарги, в якому було
витребувано у Донецької дирекції УДППЗ
«Укрпошта» документ, підтверджуючий
повноваження особи для підписання
скарги на рішення про застосування
фінансової санкції до Донецького
центру обробки та перевезення пошти (
а.с. 85).

На виконання вищевказаного рішення
позивачем на адресу Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області було надіслано лист
від 13.12.2013 р. № 09-974 щодо підтверджуючих
повноважень особи для підписання
скарги, в якій останні зазначили, що у
зв'язку з хворобою директора Донецької
дирекції УДППЗ «Укрпошта» Дрьмова М.П.,
на момент підписання Скарги, виконання
обов'язків директора були покладені на
першого заступника директора Пушкіна
О.О. та надано копію Положення від 25.09.2006
р. за № 426, копію наказу № 408/к від 20.11.2013
р. та копію довіреності від 25.11.2013 р. №
12-225, про що свідчать докази в
матеріалах справи (а.с. 86).

Втім, рішенням Головного управління
Пенсійного фонду в Донецькій області
від 20.12.2013 р. № 10674/02-2 скаргу Донецької
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» повернуто без розгляду у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують наявність повноважень
для підписання скарги на рішення про
застосування фінансової санкції до
Донецького центру обробки та
перевезення пошти (а.с. 87-88).

Вирішуючи даний спір, колегія суддів
виходить з наступних мотивів та
положень діючого законодавства
України.

Приймаючи вказані рішення, відповідач
посилався на п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 9
липня 2003 року № 1058-IV та на п. 7
Прикінцевих положень Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Відповідно до пункту 5 ч. 9 ст. 106 Закону
№ 1058, в редакції до 1 січня 2011 року,
виконавчі органи Пенсійного фонду
застосовують до страхувальників
фінансові санкції, зокрема за
неподання, несвоєчасне подання,
подання не за встановленою формою або
подання недостовірних відомостей, що
використовуються в системі
персоніфікованого обліку та іншої
звітності, передбаченої
законодавством, до територіальних
органів Пенсійного фонду накладається
штраф у розмірі 10 відсотків суми
страхових внесків, які були сплачені
або підлягали сплаті за відповідний
звітний період, за кожний повний або
неповний місяць затримки подання
відомостей, звітності, але не менше
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, а в разі повторного
протягом року такого порушення - у
розмірі 20 відсотків зазначених сум та
не менше 20 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Разом з тим, як правильно зазначив суд
першої інстанції, частини з першої по
дев'яту статті 106 Закону № 1058, які стали
підставою для прийняття оскаржуваного
рішення, виключені на підставі Закону
№ 2464, який набрав чинності з 1 січня 2011
року, тобто втратили чинність саме із
вказаної дати.

Згідно статті 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

В рішенні Конституційного Суду України
№ 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року (справа про
зворотну дію в часі законів та інших
нормативно-правових актів) зазначено,
що за загальновизнаним принципом права
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі. Цей
принцип закріплений у частині першій
статті 58 Конституції України, за якою
дію нормативно-правового акта в часі
треба розуміти так, що вона починається
з моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

За таких обставин колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на час прийняття
оскаржуваних рішень у відповідача були
відсутні повноваження для їх
прийняття, оскільки матеріальний
закон, яким були передбачені ці
повноваження та відповідальність за
вчинені позивачем правопорушення,
втратив чинність.

При цьому колегія суддів не приймає до
уваги доводи апеляційної скарги та
посилання відповідача на положення
частини 7 розділу VIII «Прикінцеві та
перехідні положення» Закону № 2464 з
огляду на наступне.

Так, дійсно згідно абзаців 5 та 6 частини
7 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону № 2464 стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих таабо не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

З аналізу вказаних норм вбачається, що
правило щодо збереження порядку
стягнення та контрольних функцій
фондів загальнообов'язкового
державного соціального страхування,
передбачених законодавством, чинним до
1 січня 2011 року, поширюється лише на
заборгованість зі сплати страхових
внесків та сум штрафних санкцій, які
були нараховані та/або не сплачені до
зазначеної дати. Питання ж
відповідальності страховиків, не
пов'язані із такою заборгованістю,
знаходяться поза межами регулювання,
зокрема, Закону № 1058-ІV та абз. 5, 6 п. 7
Прикінцевих та перехідних положень
Закону 2464.

Аналогічні висновки щодо правових
норм, які підлягають застосуванню до
спірних правовідносин викладено в
постанові Верховного Суду України від
20.11.2012 року у справі № 21-367а12, яка
відповідно до статті 244І КАС України є
обов'язковою для застосування у
судовій практиці.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що позовні вимоги
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що постанова суду першої
інстанції прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підстав для її
скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.
195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС України,

У
Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Донецька залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 17 лютого 2014
року у справі № 805/437/14 залишити без
змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції за наслідками перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі, та може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів після
набрання законної сили до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
С.Ю.Чумак

Судді:
Д.В.Ляшенко

Л.В.Ястребова