Справа № 286/8800/13-а
Суддя: Котік Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Котік Т.С.
УХВАЛА

іменем України

"10" квітня 2014 р.
Справа № 286/8800/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Котік Т.С.

суддів:
Жизневської А.В.

Малахової Н.М.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
постанову Овруцького районного суду
Житомирської області від "21" січня 2014 р.
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області, Бігунського сільської ради
Овруцького району Житомирської
області про визнання бездіяльності
протиправною і зобов'язання вчинити
дії ,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року позивач звернулася з
позовом до Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
та Бігунського сільської ради
Овруцького району Житомирської
області про зобов'язання провести
донарахування та виплату: допомоги у
зв'язку із обмеженням споживання
продуктів харчування місцевого
виробництва в розмірах встановлених
ст. 37 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи", доплати до пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на територіях
радіоактивного забруднення, в розмірі
визначеному ст. 39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи".

Постановою Овруцького районного суду
від 21 січня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з даною постановою,
позивач подала апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на те, що висновки не
відповідають обставинам справи,
просить скасувати вказану постанову
та прийняти нову, якою задовольнити
позовні вимоги.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.1 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з
правомірності дій відповідачів по
виплаті позивачу доплати до пенсії та
грошової допомоги у зв'язку з
обмеженням споживання продуктів
харчування у розмірах, визначених
постановою КМУ від № 836 від 26.07.1996 року.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач працює в
Бігунському ДНЗ Бігунської сільської
ради, проживає в с. Бігунь Овруцького
району, Житомирської області, є
потерпілою внаслідок Чорнобильської
катастрофи 3-ї категорії, отримує
доплату до заробітної плати та грошову
допомогу у зв`язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва, в менших
розмірах ніж визначено Законом, що
підтверджується копіями: паспорту
серії НОМЕР_1, посвідчення серії НОМЕР_2,
довідками про проведені виплати.

Саттею 37 Закону України від 28.02.1991р.
№796-XII "Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин передбачено, що
громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, виплачується щомісячна
грошова допомога у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва та особистого
підсобного господарства у таких
розмірах: - у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - 30
процентів від мінімальної заробітної
плати; у зоні гарантованого
добровільного відселення - 40 процентів
мінімальної заробітної плати; у зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
- 50 процентів від мінімальної
заробітної плати.

Згідно частини 3 цієї ж статті ця
допомога виплачується щомісячно
органами праці та соціального захисту
населення за місцем реєстрації.

Згідно ст.39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" громадянам, які працюють на
територіях радіоактивного
забруднення, провадиться доплата в
таких розмірах: у зоні безумовного
(обов'язкового) відселення - три
мінімальні заробітні плати; у зоні
гарантованого добровільного
відселення - дві мінімальні заробітні
плати; у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата. Пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на цих територіях,
підвищуються у таких же розмірах.

Проте п.4 Прикінцевих положень Закону
України "Про Державний бюджет України
на 2013 рік" від 06.12.12 року встановлено, що
у 2013 році, зокрема, норми і положення
статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
та ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни" застосовується в
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявних фінансових ресурсів
Державного бюджету України та бюджету
Пенсійного фонду України на 2013 рік.

У разі наявності колізій між нормами
законів, що мають однакову юридичну
силу, застосуванню підлягає той із них,
який прийнято пізніше.

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996 року "Про компенсаційні
виплати особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
визначено розмір щомісячної грошової
допомоги громадянам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, у зв'язку з обмеженням
споживання продуктів харчування
місцевого виробництва і особистого
підсобного господарства, що у зоні
гарантованого добровільного
відселення становить 210 тис. - 2,10 грн.

Згідно довідок виданих Виконавчим
комітетом Бігунської сільської ради та
управлінням праці та соціального
захисту населення Овруцької районної
державної адміністрації Житомирської
області позивач отримувала грошові
коомпенсації відповідно до Постанови
Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 р.
№836 "Про компенсаційні виплати особам,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", в розмірі:
10,50 доплати громадянам, які працюють на
території радіоактивного забруднення
та щомісячну грошову допомогу у зв'язку
з обмеженням споживання продуктів
харчування позивач отримує в розмірі
2,10 грн., який відповідає розміру
встановленому постановою Кабінету
Міністрів України № 836 від 26.07.1996 року.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 р. № 3-рп/2012 у справі за
конституційним поданням управління
Пенсійного фонду України щодо
офіційного тлумачення положень статті
1, частин першої, другої, третьої статті
95, частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116, частини другої статті 124,
частини першої статті 129 Конституції
України, пункту 5 частини першої статті
4 Бюджетного кодексу України, пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з окремими
положеннями Конституції України
роз'яснено, що Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

Статтями 113, 116, 117 Конституції України
визначено, що Кабінет Міністрів
України є вищим органом у системі
органів виконавчої влади, у своїй
діяльності керується Конституцією
України, здійснює визначені
Конституцією та законами України
повноваження, видає постанови,
розпорядження в межах своєї
компетенції, зокрема здійснює
внутрішню політику держави, вживає
заходів щодо забезпечення прав і
свобод людини і громадянина,
забезпечує проведення фінансової
політики, політики у сфері соціального
захисту, забезпечує виконання
затвердженого Верховною Радою України
Державного бюджету України.

Таким чином, КМ України як державний
орган, має право забезпечувати
реалізацію встановлених законами
України соціальних прав громадян,
тобто надав право КМ України визначати
порядок та розміри соціальних виплат
виходячи з наявного фінансового
ресурсу бюджету Пенсійного фонду
України, що узгоджується із функціями
Уряду України, визначеними пунктами 2
та 3 ст.116 Конституції України.

Слід зазначити що частиною другою
статті 95 Конституції України
визначено, що виключно Законом України
про Державний бюджет визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків, а
стаття 63 Закону закріплює норму, якою
стверджується, що фінансування витрат,
пов'язаних з реалізацією цього Закону,
здійснюється за рахунок державного
бюджету.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції. За таких підстав апеляційна
скарга підлягає залишенню без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити
без задоволення, а постанову
Овруцького районного суду
Житомирської області від "21" січня 2014 р.
без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її
постановлення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
Т.С. Котік

судді:
А.В. Жизневська

Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу Управління праці та
соціального захисту населення
Овруцької районної державної
адміністрації Житомирської області
вул. Леніна, 17,м.Овруч,Овруцький район,
Житомирська область,11100

4 - відповідачу Бігунська сільська рада
Овруцького району Житомирської
області
вул.Механізаторів,6,с.Бігунь,Овруцький
район, Житомирська область,11120

- ,