Справа № 872/10138/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 рокусправа № 2а/0470/7378/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31 січня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Іноземного
підприємства «АГБОР ІНЖИНІРІНГ ЛТД» до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ІП «АГБОР ІНЖИНІРІНГ ЛТД» звернулось з
вищевказаним позовом до суду в якому
просило визнати протиправними та
скасувати податкові
повідомлення-рішення 19.06.2012 року №
та № .

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що ним повністю та
правомірно відображено у своєму
бухгалтерському та податковому обліку
операції щодо отамання послуг
мобільного зв'язку у власній
господарській діяльності.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31 січня 2013 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Лівобережна об'єднана державна
податкова інспекція м.
Дніпропетровська подала апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просила
постанову суду скасувати та прийняти
нове рішення яким відмовити у
задоволенні позовних вимог. Вказує на
те, що підставою для збільшення сум
грошових зобов'язань з податку на
прибуток та на додану вартість
слугувало відсутність підтвердження
зв'язку витрат на мобільний зв'язок з
веденням господарської діяльності
підприємства.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ІП «АГБОР ІНЖИНІРІНГ ЛТД»
просить відмовити у її задоволенні та
залишити без змін постанову суду
першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник податкового
органу підтримав вимоги апеляційної
скарги з викладених у ній підстав,
представник ІП «АГБОР ІНЖИНІРІНГ ЛТД»
просив відмовити у задоволенні
апеляційної скарги та залишити без
змін постанову суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що відповідно до
плану - графіка проведення планових
виїзних перевірок суб'єктів
господарювання, в період з 20.04.2012 року
по 29.05.2012 року Лівобережною міжрайонною
ДПІ в м. Дніпропетровську була
проведена документальна планова
виїзна перевірка ІП «АГБОР ІНЖИНІРІНГ
ЛТД» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період
фінансово-господарської діяльності з
01.01.2009 року по 31.12.2011 року, за
результатами якої складений акт
№2263/22/35396069 від 06.06.2012 року, яким
встановлено порушення:

- п.п. 4.1.1 п.4.1 ст.4, п п. п. 5.2.1. п. 5.1, п.п 5.3.9 п.
5.3 ст. 5, п.п. 7.3.3 п. 7.3 ст.7, п.п. 11.2.1 п. 11.2, п.п.
11.3.1 п.11.3 ст. 11 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
від 28.12.94 року №334/94-ВР, п.п.135.5.1 п. 135.5,
п.135.2 ст.135 Податкового кодексу України,
підприємством занижено податок на
прибуток на загальну суму 15009 грн., в
тому числі за 1 квартал 2009 року: 1429 грн., 4
квартал 2011 року: 13580 грн.;

- п. 198.3 п. 198.4 ст. 198 Податкового кодексу
України, підприємством занижено
податок на додану вартість, який
підлягає сплаті до бюджету на загальну
суму 222217 грн.;

- п. п. 4.2.1 п.4.2 ст.4, п.8.1 ст.8, п.17.2 ст.17, п.19.2
ст.19, пп. 20.3.2, п.20.3 ст.20 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
пп. 127.1 ст.127, п.164.1 ст.164, п. 167.1 ст.167,
п.п.168.1.1, 168.1.2 п.168.1 ст.168, пп.170.1.2 п.170.1 ст.170
Податкового кодексу України, в
результаті чого допущено порушення
вимог податкового законодавства під
час перевірки питань щодо правильності
утримання та своєчасності
перерахування податку з доходів
фізичних осіб до бюджету в періоді, що
перевірявся, на загальну суму 1913 грн. 42
коп.

За результатами проведеної перевірки,
19.06.2012 року податковим органом винесені
податкові повідомлення - рішення:

- № , яким донараховано суму
грошового зобов'язання за основним
платежем - 222217 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 43667 грн. 75 коп.;

- № , яким донараховано суму
грошового зобов'язання за основним
платежем - 15009 грн. та за штрафними
(фінансовими) санкціями - 357 грн. 25 коп.

Підставою для збільшення сум грошових
зобов'язань по податку на додану
вартість та податку на прибуток, які
оскаржуються підприємством,
податковим органом зазначено -
відсутні підтвердження зв'язку витрат
на мобільний зв'язок із веденням
господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.32 ст. 1 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

До валових витрат виробництва та обігу,
відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» відносяться сума
будь-яких витрат платника податку у
грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2.1. п. 5.2. ст. 5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються: суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Не включаються до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку (пп. 5.3.9. п.
5.3. ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»).

Таким чином згідно вказаної норми не
включаються до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
№168/97 податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи із
договірної (контрактної) вартості
товарів (послуг), але не вище рівня
звичайних цін, у разі якщо договірна
ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п.6.1 ст.6 та ст.8-1 цього
Закону, протягом такого звітного
періоду у зв'язку з придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі при
їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій в
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання у виробництві
та/або поставці товарів (послуг) для
оподатковуваних операцій у межах
господарської діяльності платника
податку.

Відповідно до підпункту 7.4.5
пункту 7.4 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями, а при імпорті робіт
(послуг) - актом прийняття робіт (послуг)
чи банківським документом, який
засвідчує перерахування коштів оплату
вартості таких робіт (послуг).

Пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» визначено,
що податковий кредит - сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Законом.

Згідно з підпункту 7.2.1 пункту 7.2 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», платник податку
зобов'язаний надати покупцю податкову
накладну, що має містити зазначені
окремими рядками: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дату
виписування податкової накладної; в)
повну або скорочену назву, зазначену у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість; г)
податковий номер платника податку
(продавця та покупця); д) місце
розташування юридичної особи або місце
податкової адреси фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість; е) опис (номенклатуру)
товарів (робіт, послуг) та їх кількість
(обсяг, об'єм); є) повну або скорочену
назву, зазначену у статутних
документах отримувача; ж) ціну поставки
без врахування податку; з) ставку
податку та відповідну суму податку у
цифровому значенні; и) загальну суму
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку.

Фактичне виконання умов договору про
надання телекомунікаційних послуг,
укладеного між Позивачем та оператором
мобільного зв'язку від 26.03.2008 року
підтверджено належним чином
оформленими первинними документам які
надані під час перевірки та
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», тобто
відповідають вимогам чинного
законодавства і стосовно їх оформлення
у відповідача зауважень не виникло.

На підтвердження зв'язку
телекомунікаційних послуг із
господарською діяльністю, позивачем
було надано копії Наказу № 2 від 03.03.2008
року щодо використання мобільного
зв'язку, із додатком № 2 «Правила
використання мобільного зв'язку
співробітниками підприємства» та
наказу № kif/12-0002 від 03.01.2012 року щодо
впровадження мобільного зв'язку на
підприємстві із актуалізацією даного
наказу.

Висновками перевірки та судом
першої інстанції не встановлено
жодного фактичного порушення
позивачем вимог наведених норм
законодавства, яке б позбавляло
позивача права на формування валових
витрат та податкового кредиту.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
31 січня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
21 березня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова