Справа № 2а-912/11/0970
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Справа № 34679/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2011 року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Держкомзему в
Долинському районі Івано-Франківської
області про визнання дій
протиправними, визнання нечинним
державного акту,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2011 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до Управління Держкомзему в
Долинському районі Івано-Франківської
області, яким просила визнати
незаконними дії відповідача щодо
видачі державного акта на право
постійного користування землею серії
ІІ-ІФ № 001054 та визнати недійсним даний
акт.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала
заяву про поновлення строку звернення
до суду з даним позовом, обґрунтовуючи
її тим, що порушення її прав шляхом
використання МП «Бескиди»
оскаржуваного державного акта їй стало
відомо лише 03.11.2010 року, а саме з дня
подачі МП «Бескиди» позову до неї про
стягнення з неї матеріальних збитків.
На обґрунтування позовних вимог МП
«Бескиди» зазначало, зокрема, що вона
захопила земельну ділянку, надану йому
в користування на підставі державного
акта серії ІІ-ІФ № 001054. Також до
позовної заяви було долучено копію
дубліката цього акта, виданого під
номером І-ІФ № 001650. Крім того,
Долинський районний відділ Центру
державного земельного кадастру видав
довідку від 20.12.2010 року № 185 та копію
витягу з книги реєстрації, з яких їй
стало відомо, що державний акт серії
ІІ-ІФ № 001054 був виданий з порушеннями
законодавства. А про відсутність
рішень, на підставі яких був виданий
даний акт, повідомлено листом
Малотур'янської сільської ради
Долинського району Івано-Франківської
області від 25.11.2010 року № 203. До 03.11.2010
року їй не було відомо, що оскаржуваний
державний акт був виданий з грубим
порушенням вимог законодавства та
порушує її права, тому у неї не було
підстав для звернення до суду з позовом
про скасування цього акту.

Ухвалою Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2011 року позовну заяву залишено без
розгляду.

Ухвала мотивована тим, що позивач
пропустила передбачений ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
строк звернення до суду з даним позовом
і не навела поважних причин пропуску
цього строку. Зокрема, суд зазначив, що
20.09.2000 року постановою голови
Арбітражного суду Івано-Франківської
області у справі за позовом МП
«Бескиди» до Малотур'янської сільської
ради визнано недійсним державний акт
ОСОБА_1 № 001070 та стягнуто на користь
позивача спричинені збитки, тому з
цього часу ОСОБА_1 повинно було бути
відомо про порушення її прав. Крім того,
11.08.2010 року ОСОБА_1 звернулась з
адміністративним позовом до
Івано-Франківської регіональної філії
Центру Державного земельного кадастру
про визнання незаконною реєстрації
дублікату державного акту ІІ-ІФ № 001054
та його скасування. У позовній заяві
зазначала, що 09.08.2010 року при
ознайомлені з матеріалами справи № 6/120
в Господарському суді
Івано-Франківської області вона
виявила довідку Донського відділу ДП
«Центр державного земельного
кадастру» від 23.02.2010 року, в якій
вказано, що згідно з Книгою записів
(реєстрації) державних актів на право
постійного користування землею на
території Малотур'янської сільської
ради зареєстрована земельна ділянка
площею 0,35 га за реєстровим № 1 від 16.05.2003
року (дублікат ІФ-001650) за МП «Бескиди».
Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
08.11.2010 року в даній справі визнано
незаконною та скасовано реєстрацію
дублікату державного акту на право
постійного користування землею ІІ-ІФ №
001054. Тому суд дійшов висновку, що
позивачу з 09.08.2010 року було відомо про
видачу управлінням Державного
комітету із земельних ресурсів у
Долинському районі Івано-Франківської
області 18.11.1997 року державного акту
ІІ-ІФ № 001054, отже, з цього ж часу слід
обраховувати перебіг строку на
звернення до адміністративного суду з
даним позовом. Також, на думку суду, до
заявлених позовних вимог не підлягають
застосуванню положення ч. 4 ст. 268
Цивільного кодексу України, на які
посилається позивач, оскільки вказана
норма встановлює відсутність
обмеження строку позовної давності на
захист порушеного чи оспорюваного
права власності або іншого речового
права, здійснення якого провадиться в
порядку цивільного судочинства і не
визначає додаткових гарантій щодо
судового захисту прав, свобод чи
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, їх посадових чи службових осіб
при здійснені ними владних
управлінських функцій.

Ухвалу в апеляційному порядку
оскаржила позивач, вважає, що вона
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання, і суд неповно з'ясував
обставини, що мали значення для
вирішення питання. Просить ухвалу
скасувати і направити справу до суду
першої інстанції на продовження
розгляду.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та перевіривши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
(тут і далі в редакції чинній на час
постановлення оскаржуваної ухвали)
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється
шестимісячний строк, який, якщо не
встановлено інше, обчислюється з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів
особи цим Кодексом та іншими законами
можуть встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Тобто для вирішення питання щодо
пропущення чи непропущення позивачем
строку звернення до адміністративного
суду визначальне значення має
з'ясування дати, з якої розпочався
перебіг такого строку, тобто дня, коли
позивач дізнався або повинен був
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

В оскаржуваній ухвалі на обґрунтування
свого висновку про порушення ОСОБА_1
строку звернення до суду з даним
позовом без поважних причин суд першої
інстанції посилається, зокрема, на
позовну заяву МП «Бескиди» від 03.11.2010
року до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення
збитків, справу Господарського суду
Івано-Франківської області № 6/120 та
довідку Донського відділу ДП «Центр
державного земельного кадастру» від
23.02.2010 року.

Однак в матеріалах справи дані
документи відсутні, тобто суд не
оглянув та не дослідив їх і не
встановив достовірно відомостей, які
містяться в цих документах та
матеріалах судової справи, зокрема, чи
містили дані документи інформацію щодо
видачі оскаржуваного державного акта
серії ІІ-ІФ № 001054, без чого, на думку
колегії суддів, неможливо встановити
дату, коли позивач дізналась про
порушення її прав саме внаслідок
отримання МП «Бескиди» зазначеного
державного акта.

Також суд не з'ясував щодо яких
держаних актів розглядались судами
зазначені вище справи.

За таких обставин, на думку колегії
суддів, суд першої інстанції формально
підійшов до вирішення питання щодо
пропущення чи непропущення позивачем
строку звернення до суду, не надавши
при цьому належної оцінки зазначеним
вище доводам позивача з цього питання
та не дослідивши всіх документів, що
мали важливе значення для вирішення
даного питання, а лише послався на них в
оскаржуваній ухвалі.

Тому колегія суддів вважає, що висновок
суду першої інстанції про відсутність
поважних причин пропуску ОСОБА_1 строку
звернення до суду з даним позовом є
передчасним та необґрунтованим, що
суперечить вимогам ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку, що оскаржувана
ухвала постановлена з порушенням норм
процесуального справа і суд неповно
з'ясував обставини, що мають значення
для справи, тому її слід скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 3 ч. 1 ст. 199,
ст. 204, п. 6 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 21 березня
2011 року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі № 2а-912/11/0970 за
позовом ОСОБА_1 до Управління
Держкомзему в Долинському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій протиправними, визнання
нечинним державного акту - скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і оскарженню не
підлягає.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький