Справа № 2а-7282/11/0549
Суддя: Лиска Т.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/15130/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів: Лиски Т.О. (доповідач),

Бутенка В.І.,

Олендера І.Я.,

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_3 до фахівця Торезького
міського центру зайнятості
Щербаньової Ольги Володимирівни,
Торезького міського центру зайнятості,
третя особа - Донецький обласний центр
зайнятості про визнання дій та
бездіяльності неправомірними,
касаційне провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
постанову Торезького міського суду
Донецької області від 14 листопада 2011
року та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до фахівця Торезького
міського центру зайнятості
Щербаньової Ольги Володимирівни,
Торезького міського центру зайнятості,
третя особа - Донецький обласний центр
зайнятості, у якому просив визнати
неправомірними дії відповідача: щодо
направлення його на працевлаштування
за направленням у філію Сніжнянського
відділення Ощадбанку України на посаду
інженера 1-ї категорії служби безпеки;
щодо відмови йому у перепідготовці за
іншою спеціальністю, щодо зняття з
обліку та припинення виплат.

Постановою Торезького міського суду
Донецької області від 14 листопада 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року, позивачу відмовлено у
задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішеннями судів
першої та апеляційної інстанцій у
справі, до ОСОБА_3 звернувся з
касаційною скаргою, в якій просить
рішення судів першої та апеляційної
інстанцій скасувати та направити
справу на новий розгляд, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
Вищого адміністративного суду України
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 16 червня 2010 року,
позивач звернувся до відповідача з
заявою про надання йому статусу
безробітного, про виплату допомоги по
безробіттю та надав документи про
професійний досвід та освіту.

23 червня 2010 року позивачу надано статус
безробітного, його ознайомлено з
правами та обов'язками безробітних, а
також повідомлено про необхідність
виконання рекомендацій центру
зайнятості та про санкції за їх
недотримання.

У зв'язку з тим, що більше 6 місяців не
було можливості надати позивачу роботу
за спеціальністю маркетинг,
кваліфікацією економіст, за
спеціальністю «правознавство», по яким
він мав диплом і навчався та роботу, яку
він виконував раніше згідно з трудовою
книжкою, 21 лютого 2011 року за згодою
позивача відповідач видав йому
направлення на працевлаштування до
Філії Сніжнянське відділення №5372 ВАТ
«Ощадбанк України» інженером 1-ої
категорії служби безпеки та
рекомендовано позивачу у строк до 28
лютого 2011 року повідомити про
результати співбесіди з роботодавцем.

Статтею 7 Закону України «Про
зайнятість населення» передбачено, що
для громадян, які втратили роботу і
заробітну плату (трудовий дохід),
підходящою вважається робота, що
відповідає їхній освіті, професії
(спеціальності), кваліфікації,
доступності послуг транспортного
обслуговування, встановленій
рішеннями місцевих державних
адміністрацій, виконавчих органів
місцевих рад. Заробітна плата повинна
відповідати рівню, який громадянин мав
за попереднім місцем роботи, з
урахуванням середнього рівня
заробітної плати, що склався у
відповідній сфері економічної
діяльності в регіоні за минулий місяць.
При пропонуванні підходящої роботи
враховуються попередня діяльність
громадянина, тривалість роботи за
професією (спеціальністю),
кваліфікація, вік, досвід, а також стан
ринку праці.

У разі неможливості надання
громадянинові роботи за професією
протягом шести місяців підходящою
вважається робота, яка потребує зміни
професії з урахуванням здібностей,
стану здоров'я і професійного досвіду,
доступних для нього видів навчання та
потреби у ринку праці у відповідних
працівниках.

Підходящою не може вважатися робота,
якщо: вона пов'язана із зміною місця
проживання громадянина без його згоди;
місце роботи розташоване за межами
доступності послуг транспортного
обслуговування, встановленої рішенням
місцевої державної адміністрації,
виконавчого органу місцевої ради;
умови праці не відповідають правилам і
нормам, встановленим законодавством
про працю та про охорону праці; на
запропонованому місці роботи
заробітна плата нижча за встановлений
законом розмір мінімальної заробітної
плати або не забезпечуються гарантії
щодо своєчасності її виплати; умови
праці на запропонованому місці роботи
не відповідають стану здоров'я
громадянина, що підтверджено медичною
довідкою.

Як було встановлено судами попередніх
інстанцій, позивач, який раніше
працював менеджером, інспектором
охорони, референтом-перекладачем,
сторожем, охоронником, оператором
обчислювальних та
електронно-обчислювальних машин,
погодився з запропонованим
працевлаштуванням в м. Сніжне, яке
знаходиться недалеко від м. Торез і
запропоноване місце роботи
розташовано в межах доступності послуг
транспортного обслуговування. Крім
того, на запропонованому місці роботи
заробітна плата вища заробітної плати,
яку позивач отримував за попереднім
місцем роботи та вища за встановлений
розмір мінімальної заробітної плати.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що запропонована
позивачу робота інженера 1-ої категорії
служби безпеки була підходящою для
позивача, оскільки він не відмовився
від цієї роботи, тому відповідачем з
дотриманням вимог діючого
законодавства правомірно було видане
позивачу направлення на
працевлаштування.

Крім того, як було встановлено судами, 10
листопада 2010 року позивач звертався до
Торезького міського центру зайнятості
з приводу навчання за спеціальністю
«водій» категорії «С». Після
оформлення необхідних документів
позивач 22 грудня 2010 року подав
відповідачу заяву про направлення його
на навчання по професії «водій».

Згідно Положення про порядок надання
Фондом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття послуг з
професійної підготовки,
перепідготовки або підвищення
кваліфікації, затвердженого Наказами
Міністерства праці та соціальної
політики та Міністерства освіти і
науки України №53/59 від 13 лютого 2001 року,
професійне навчання безробітних
організується державною службою
зайнятості за їх згодою відповідно до
потреб ринку праці (п.1.3); вибір
навчального закладу для професійного
навчання здійснюється центрами
зайнятості відповідно до вимог
законодавства (п.1.4); управління
системою профнавчання безробітних в
Україні здійснюється Міністерством
праці та соціальної політики та
Міністерством освіти і науки України
через Державний центр зайнятості (п.2.1);
при організації професійного навчання
безробітних за робітничими професіями
групи комплектуються в кількості від 7
до 30 чоловік (п.3.11); відносини Державної
служби зайнятості з навчальними
закладами, підприємствами,
організаціями та установами щодо
організації професійного навчання
будуються на договірній основі (п.4.1).

Згідно листа від 10 березня 2011 року,
Донецький обласний центр зайнятості
направив у Торезький міський центр
зайнятості виписку з протоколу
засідання комісії щодо конкурсного
відбору навчальних закладів у
Донецькій області для професійного
навчання у 2011 році за рахунок коштів
Фонду загальнообов'язкового
державного соціального страхування
України на випадок безробіття за
професією водій, відповідно до якої у
конкурсному відборі перемогла
Торезька Зразкова автомобільна школа.

Отже, організація професійного
навчання безробітних за професією
водій категорії «С» можлива шляхом
курсового навчання в групах, які
комплектуються Донецьким обласним
центром зайнятості в кількості від 7 до
30 чоловік.

18 березня 2011 року Торезьким міським
центром зайнятості до Донецького
обласного центру зайнятості
направлений список безробітних, які
бажають пройти професійне навчання за
професією «водій», в якому зазначено
позивача.

З урахуванням вказаного, колегія
суддів погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що позивачу не
було відмовлено у перепідготовці за
іншою спеціальністю, оскільки на
підставі його заяви від 22 грудня 2010
року після отримання Торезьким міським
центром зайнятості повідомлення від 10
березня 2011 року про переможця
конкурсного відбору навчального
закладу для професійного навчання, 18
березня 2011 року Торезьким міським
центром зайнятості до Донецького
обласного центру зайнятості
направлений список безробітних, які
бажають пройти професійне навчання за
професією «водій», в якому зазначено
позивача.

Пунктом 13 статті 31 Закону України «Про
загальнообов`язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття» передбачено, що виплата
допомоги по безробіттю припиняється у
разі зняття з обліку безробітного за
невідвідування без поважних причин
державної служби зайнятості 30 і більше
календарних днів.

Згідно наказу від 18 квітня 2011 року
позивач був знятий з обліку в центрі
зайнятості у зв'язку з невідвідуванням
Державної служби зайнятості без
поважних причин 30 календарних днів і
більше.

Враховуючи вказане, колегія суддів
погоджується з висновком судів
попередніх інстанцій, що оскільки
позивач після 21 лютого 2011 року перестав
відвідувати центр зайнятості, доказів
про наявність поважних причин його
неявки до центру зайнятості протягом
тривалого часу він не надав, тому
відповідач наказом від 18 квітня 2011 року
правомірно зняв позивача з обліку в
центрі зайнятості у зв'язку з
невідвідуванням Державної служби
зайнятості без поважних причин 30
календарних днів і більше.

Відповідно до частини 1 статті 224
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу слід
залишити без задоволення, оскільки
судові рішення постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів,

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 залишити без
задоволення, а постанову Торезького
міського суду Донецької області від 14
листопада 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 02 лютого 2012 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: