Справа № 258/2189/14-а
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Подолянчук
Суддя-доповідач - Яковенко М.М.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року справа № 258/2189/14-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя:
Яковенко М.М.

судді:
Ханова Р.Ф., Гайдар А.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Донецька на
постанову Кіровського районного суду
м. Донецька від 17 березня 2014 року по
адміністративній справі № 258/2189/14-а за
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька про визнання дій
неправомірними, скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В
И В :

Постановою Кіровського районного суду
м. Донецька від 17 березня 2014 року по
адміністративній справі № 258/2189/14-а
позов задоволений частково (а.с.28-35).

Визнані протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України у Кіровському
районі м. Донецька щодо не проведення
перерахунку пенсії ОСОБА_2 та
скасоване, як незаконне, рішення
Управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районі м. Донецька за №
2153/04 від 12 лютого 2014року.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України у Кіровському районі м.
Донецька провести перерахунок пенсії
державного службовця ОСОБА_2 з 12 лютого
2014 року, тобто з дати отримання нею від
Управління Пенсійного фонду України у
Кіровському районі м. Донецька
відповіді на звернення за перерахунком
пенсії і надання нею Довідок від 24
січня 2014 року № 04-01/14-195, № 04-01/14-196 та №
04-01/14-197 про складові заробітної плати
(за останні 24 календарні місяці роботи
або за будь-які 60 календарних місяців
роботи підряд перед звернення за
пенсією), що подається для призначення
пенсії відповідно до Закону України
«Про державну службу», по формі,
затвердженій Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року №5-1, з урахуванням сум
матеріальної допомоги та індексації
заробітної плати згідно з Постановою
КМУ від 24 лютого 2003 року №212 та з
урахуванням раніше виплачених ОСОБА_2
сум.

Врешті позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач звернувся з
апеляційною скаргою, пославшись на
незаконність та необґрунтованість
постанови суду першої інстанції, яка
прийнята з порушенням норм
матеріального права, просив постанову
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позову. Вказує, що наведені
виплати не є складовими заробітної
плати, а тому не можуть бути враховані
при обчислені пенсії. (а.с.36-38).

Розгляд справи здійснювався в порядку
письмового провадження, з урахуванням
п.2 ч.1 ст.197 КАС України, в тому числі з
урахуванням ч.1 ст.195 КАС України, в
межах задоволених вимог та апеляційної
скарги.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, дослідивши матеріали
справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, встановила
наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_2 є пенсіонером та
з липня 2012 року перебуває на обліку в
УПФУ в Кіровському районі м. Донецька
та отримує пенсію держслужбовця.

03 лютого 2014 року позивач подала заяву
відповідачу про перерахунок пенсії
державному службовцю з урахуванням
інших виплат, саме: індексації
заробітної плати, компенсації за
невикористану відпустку, матеріальної
допомоги на оздоровлення та
матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, грошової
винагороди за сумлінну безперервну
працю в органах державної влади, з яких
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (а.с.8).

Позивач до своєї заяви про перерахунок
пенсії від 03.02.2014 року відповідачу
надала довідки за формою 5-1 від 24.01.2014
року № 04-01/14-195, № 04-01/14-196, № 04-01/14/197 про
складові заробітної плати(за останні 24
календарні місяці роботи або будь-які 60
календарних місяців роботи підряд
перед зверненням за пенсією), що
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», по формі,
затвердженій Постановою Правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року за № 5-1 (а.с.12-14).

Рішенням відповідача від 12 лютого 2014
року за № 2153/04 їй відмовлено в
перерахунку пенсії. Підставою для
такої відмови відповідач визнав те, що
вказані виплати носять разовий
характер та не є складовою частиною
заробітної плати у розумінні ч.3 ст. 33
Закону України «Про державну службу», а
також те, що ст. 2 Закону України «Про
оплату праці», яка визначає структуру
заробітної плати, не містить вказівки
на те, що вони входять до структури
заробітної плати (а.с.10). Крім того,
відповідач послався на постанову КМУ
від 19 червня 2013 року № 426 «Про
затвердження Порядку та умов
визначення заробітної плати для
обчислення пенсії державного
службовця».

Виходячи з положень ст.37 Закону України
«Про державну службу» №3723-ХІІ пенсія
державним службовцям призначається
виходячи із сум їх заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Згідно ч.2 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Частина 7 ст.33 Закону № 3723-ХІІ
встановлює, що умови оплати праці
державних службовців, розміри їх
посадових окладів, надбавок, доплат і
матеріальної допомоги визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Згідно Постанови КМУ від 31 травня 2000
року №865 «Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії»
посадовий оклад, надбавка за ранг або
кваліфікаційні класи, класний чин або
спеціальне звання, вислугу років при
призначенні пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»
враховується в розмірах, що
виплачуються на день звільнення з
роботи, що дає право на відповідний вид
пенсії.

Постановою КМУ від 09.03.2006 р. № 268
встановлено, що керівникам надано
право в межах установленого фонду
оплати праці надавати працівникам
матеріальну допомогу для вирішення
соціально-побутових питань та допомогу
на оздоровлення в розмірі
середньомісячної заробітної плати.

Згідно частини 2 ст.37-1 Закону № 3723-ХІІ
перерахунок пенсії здійснюється
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

У частині 1 статті 1 Закону України від
24.03.1995 року «Про оплату праці»
встановлено, що заробітна плата - це
винагорода, обчислена, як правило, у
грошовому виразі, яку за трудовим
договором власник або уповноважений
ним орган виплачує працівникові за
виконану ним роботу.

Статтею 2 цього ж Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, а також заохочувальні
та компенсаційні виплати.

Крім того, як правильно зазначив суд
першої інстанції, враховуючи, що
джерелом виплати матеріальної
допомоги є фонд заробітної плати, то
матеріальна допомога, яка
виплачувалася до щорічної відпустки,
відповідно до ст.35 Закону України «Про
державну службу» і з якої
нараховувався збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, є складовою частиною
фонду заробітної плати, а тому є
об'єктом для призначення і перерахунку
пенсії відповідно до ст. 37 цього Закону.

Аналогічні положення містяться й в
Інструкції по статистиці заробітної
плати, затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13.01.2004
року № 5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713,
де відповідно п. 2.3.3 ст. 2 цієї
інструкції матеріальна допомога, що
має систематичний характер, надана
всім або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Крім того, статтею 66 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
врегульовано види оплати праці, що
враховуються при обчисленні пенсій.

Відповідно до частини 1 статті 66 цього
Закону до заробітку для обчислення
пенсії включаються всі види оплати
праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Для вирішення спірних правовідносин
слід застосовувати спеціальні норми,
що визначають виплати (доходи) для
обчислення пенсії, зокрема, стаття 41
Закону України від 09 липня 2003 року «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та стаття 66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
натомість положення Законів України
«Про державну службу» та «Про оплату
праці», норми яких є загальними.

Такі висновки викладено в постанові
Верховного Суду України від 20 лютого 2012
року в справі за аналогічним позовом
фізичної особи до Державної податкової
інспекції у м. Харцизьку Донецької
області, Управління Пенсійного фонду
України в м. Харцизьку Донецької
області про визнання неправомірними
дій та зобов'язання вчинити дії.

Згідно частини першої статті 244-2
Кодексу адміністративного судочинства
України (цією статтею Кодекс доповнено
Законом України від 06.07.2010 № 2747-IV)
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Те саме стосується і сум індексації
заробітної плати, на які також було
нараховано страхові внеси на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а з 01.01.2011 - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Крім того, колегія суддів звертає
увагу, щодо форми довідки про заробітну
плату, що подається для призначення
(перерахунку) пенсії були внесені зміни
постановою правління Пенсійного фонду
України від 27.09.2010 р. № 21-7 та в цій
довідці передбачено надання також
довідки про розмір інших виплат, які
враховуються при обчисленні пенсій
відповідно до Закону України "Про
державну службу" та з яких сплачено
страхові внески, а з 01.01.2011 - єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, додається.

Таким чином, пенсія позивачки повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та для вирішення соціально-побутових
питань, надбавки за високі досягнення у
праці або за виконання особливо
важливої роботи, надбавки за вислугу
років, індексації грошових доходів
громадян, на які нараховувалися
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Позиція відповідача викладена в
рішенні від 12.02.2014 року, що матеріальна
допомога та суми індексації грошових
доходів громадян не включаються до
складу заробітної плати державного
службовця, не враховуються при
обчисленні розміру його пенсії, є
безпідставною, а таке рішення є
протиправним.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
позовних вимог.

В той же час, суд першої інстанції
правильно вирішивши спір по суті,
невірно визначився з нормою
матеріального права, яка регулює
питання строку, з якого підлягає захист
порушеного права позивача. В наслідок
чого, з урахуванням правил ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
позивачу слід перерахувати пенсію з
01.02.2014 року. Висновки суду про
необхідність здійснити перерахунок
пенсії позивачу з 12.02.2014 року, колегія
суддів вважає помилковим.

Колегія суддів погоджується із
висновками суду першої інстанції щодо
часткового задоволення позовних вимог,
та до самої суті наявності права
позивача на перерахунок пенсії з
відповідними показниками складових, з
яких були сплачені внески, але ж судом
помилково визначений час з якого
повинен бути здійснений такий
перерахунок.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів дійшла до висновку про
наявність підстав для зміни постанови
суду першої інстанції згідно статті 201
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Керуючись статтями 2, 11, 160, 167, 184, 195, 197, 198,
201, 205, 207, 211, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Донецька - задовольнити
частково.

Постанову Кіровського районного суду
м. Донецька від 17 березня 2014 року по
адміністративній справі № 258/2189/14-а -
змінити.

В третьому абзаці резолютивної частини
постанови Кіровського районного суду
м. Донецька від 17 березня 2014 року по
адміністративній справі № 258/2189/14-а -
слова та цифри «… з 12 лютого 2014 року…»
замінити «з 01 лютого 2014 року».

В іншій частини постанову суду
залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками розгляду в порядку
письмового провадження набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом 20 днів після набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
М.М. Яковенко

Судді
Р.Ф. Ханова

А.В. Гайдар