Справа № 826/15999/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Костенко
Суддя-доповідач: Гром Л.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

09 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційними скаргами Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська хімічна мережа" до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів, Головного управління
Державної казначейської служби
України в м. Києві про скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів від 14.06.2013
№100270000/2013/300055/2, стягнення 34227,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Українська хімічна мережа"
звернулося до суду з позовом до
Київської міжрегіональної митниці
Міндоходів (відповідач 1), Головного
управління Державної казначейської
служби України в м. Києві (відповідач 2)
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 14.06.2013
№100270000/2013/300055/2, стягнення 34227,41 грн.
(27150,31 грн. - ПДВ, 7077,10 грн. - митні
платежі).

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 листопада 2013 року позов задоволено,
визнано протиправним і скасовано
рішення Київської регіональної
митниці про коригування митної
вартості товарів від 14.06.2013
№100270000/2013/300055/2; повернуто ТОВ
"Українська хімічна мережа" надміру
сплачені суми податку на додану
вартість у розмірі 28425,03 грн. та мита у
розмірі 7466,09 грн. з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції відповідачі
звернулися до Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в яких просять ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційних скаргах
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційні скарги не підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
інспектором м/п "Столичний" Київської
регіональної митниці Чеботарьовою Ю.В.
скориговано митну вартість товарів
нарівні 87678,32 дол. США, у т.ч. товар №1 -
76860 дол. США, товар №2 - 10818,32 дол. США, про
що прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів від 14.06.2013
№100270000/2013/300055/2.

Як зазначено в гр. 33 цього рішення, його
прийнято у зв'язку з тим, що надані
документи містять розбіжності та не
містять всіх даних, щодо обраного
методу визначення митної вартості.
Митна вартість товару №1 скоригована
за резервним методом та ґрунтується на
митній вартості товару, митне
оформлення якого здійснено згідно з
ВМД від 22.04.2013 №100270000/2013/160198, від 28.01.2013
№100270000/2013/149886.

З матеріалів справи вбачається, що
виходячи із скоригованої відповідачем
митної вартості товару позивач подав
до митного оформлення нову ВМД від
14.06.2013 №100270000/2013/166546 (а.с. 57), згідно з
якою проведено митне оформлення товару
та випущено у вільний обіг, а позивачем
сплачено ПДВ на 27150,31 грн. та мита на 7077,10
грн. більше.

Не погоджуючись з вказаним рішеннями
митного органу, позивач звернувся з
даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем доведено
достовірність і повнота заявленої до
митного оформлення митної вартості
товарів за першим методом (за ціною
угоди), натомість заперечення
відповідача, на якого КАС України
покладено обов'язок з доведення
правомірності прийнятого рішення, не
спростовують доводів позивача і не
дають підстав для висновку про
заниження позивачем митної вартості
товарів та неможливість митного органу
здійснити митне оформлення товарів за
першим методом згідно заявленої
позивачем митної вартості товарів.

Судова колегія погоджуючись з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 53 МК у випадках,
передбачених цим Кодексом, одночасно з
митною декларацією декларант подає
митному органу документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.
Такими документами, згідно ч. 2 цієї
статті, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у ч.ч. 5
і 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вар-тості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

Частиною 3 ст. 53 МК передбачено, що у
разі якщо документи, зазначені у ч. 2
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) додаткові документи.

Згідно з ч. 6 ст. 54 МК митний орган може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах 2-4 ст. 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу
документально підтвердженої офіційної
інформації митних органів інших країн
щодо недостовірності заявленої митної
вартості.

Судом першої інстанції було
встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивачем
надано відповідачу для митного
оформлення імпортованого товару
необхідні основні документи, що
передбачені ч. 2 ст. 53 МК. Подані
документи, копії яких наявні у справі,
чітко ідентифікують оцінюваний товар,
не містять розбіжностей та містять
дані, що піддаються обчисленню, і
підтверджують ціну товарів, що
підлягала сплаті позивачем на користь
продавця, - 68580,40 дол. США (548163,14 грн.), що
складається з фактурної вартості
товару №1 - 58800 дол. США, товару №2 - 9780,40
дол. США, а також вартість витрат на
транспортування - 17990,65 грн.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що подані документи
підтверджують митну вартість товарів
за ціною договору.

В свою чергу, заперечення відповідача
про те, що платіж за інвойсами від 06.06.2013
№73224757 і №73224758 здійснюється на ім'я Crystal
Purschasing Limited, суперечить змісту вказаних
інвойсів, переклад яких, що надавався
до митного оформлення, таких вимог не
містить. Вказані твердження
відповідача спростовуються, також і
наданою позивачем копією платіжного
доручення в іноземній валюті від 01.07.2013
№138, згідно з якою позивачем здійснено
оплату вартості оцінюваного товару в
сумі 68580,40 дол. США саме на ім'я Компанії
"ICL-IP Europe B.V.". Водночас подальший рух
коштів не стосується позивача і
порядку декларування ним митної
вартості оцінюваних товарів.

Доводи відповідача щодо відсутності
числових значень витрат на
страхування, спростовуються довідкою
ТОВ "ІТЛ-Групп" про транспортні витрати
від 06.06.2013 №06.06-П1, в якій прямо
зазначено, що страхування товару не
проводилося.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованим висновок суду
першої інстанції в частині задоволення
позовних вимог про неправомірність
оскаржуваного рішення Київської
регіональної митниці від 14.06.2013
№100270000/2013/300055/2.

Водночас, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції в частині повернення ТОВ
"Українська хімічна мережа" надміру
сплачених сум ПДВ у розмірі 28425,03 грн. та
мита у розмірі 7466,09 грн. з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві.

Так, відповідно до ч. 43.1. ст. 43 ПК України
помилково та/або надміру сплачені суми
грошового зобов'язання підлягають
поверненню платнику відповідно до цієї
статті та статті 301 Митного кодексу
України, крім випадків наявності у
такого платника податкового боргу.

Також, відповідно до положень статті 43
ПК України платник податків подає
заяву на повернення помилково та/або
надміру сплачених грошових зобов'язань
у довільній формі, в якій зазначає
напрям перерахування коштів: на
поточний рахунок платника податків в
установі банку; на погашення грошового
зобов'язання (податкового боргу) з
інших платежів, контроль за
справлянням яких покладено на
контролюючі органи, незалежно від виду
бюджету; повернення готівковими
коштами за чеком у разі відсутності у
платника податків рахунку в банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за
п'ять робочих днів до закінчення
двадцятиденного строку з дня подання
платником податків заяви готує
висновок про повернення відповідних
сум коштів з відповідного бюджету та
подає його для виконання відповідному
органові, що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган,
що здійснює казначейське
обслуговування бюджетних коштів,
протягом п'яти робочих днів здійснює
повернення помилково та/або надміру
сплачених грошових зобов'язань
платникам податків у порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує, державну
податкову і митну політику.

Порядок повернення таких коштів
регламентовано наказом Міністерства
фінансів України 03.09.2013 № 787 «Про
затвердження Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів» (далі - Порядок № 787).

Відповідно до п. 5 Порядку № 787
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету податків,
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджетів здійснюється за
поданням органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету. Подання
подається до органу Казначейства за
формою, передбаченою
нормативно-правовими актами з питань
повернення помилково або надміру
зарахованих до бюджету коштів, або в
довільній формі на офіційному бланку
установи за підписом керівника
установи (його заступника відповідно
до компетенції), скріпленим гербовою
печаткою.

Отже, повернення надміру сплачених
платежів, можливо при наявності факту
такої сплати коштів та звернення
платника до відповідного
контролюючого органу, в даному разі -
митного.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що виходячи із
скоригованої відповідачем митної
вартості товару позивач подав до
митного оформлення нову ВМД від 14.06.2013
№100270000/2013/166546 (а.с. 57), згідно з якою
проведено митне оформлення товару та
випущено у вільний обіг, а позивачем
сплачено ПДВ на 27150,31 грн. та мита на 7077,10
грн. більше.

В свою чергу, суд першої інстанції
помилково зазначив, що прийняття
відповідачем неправомірного рішення
призвело до надмірної сплати позивачем
при митному оформленні товару ПДВ на
28425,03 грн. та мита на 7466,09 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги про стягнення
на користь ТОВ "Українська хімічна
мережа" надміру сплачених сум податку
на додану вартість у розмірі 27150,31 грн.
та мита у розмірі 7077,10 грн. з Державного
бюджету України через Головне
управління Державної казначейської
служби України у м. Києві задоволенню
не підлягають задоволенню, оскільки
законодавством передбачений інший
порядок повернення зазначених
грошових сум.

Зазначеним обставинам суд першої
інстанції належної оцінки не надав.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи, порушено норми матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Отже, колегія суддів, у відповідності
до ст. 205 КАС України, приходить до
висновку, що постанову суду першої
інстанції необхідно скасувати в
частині повернення ТОВ "Українська
хімічна мережа" надміру сплачених сум
податку на додану вартість у розмірі
28425,03 грн. та мита у розмірі 7466,09 грн. з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, та ухвалити в цій частині нову
постанову, якою в задоволенні позову
відмовити.

Керуючись статтями 195, 196, 202, 205, 207 КАС
України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів,
Головного управління Державної
казначейської служби України в м. Києві
- задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 28 листопада 2013
року - скасувати в частині повернення
ТОВ "Українська хімічна мережа" надміру
сплачених сум податку на додану
вартість у розмірі 28425,03 грн. та мита у
розмірі 7466,09 грн. з Державного бюджету
України через Головне управління
Державної казначейської служби
України у м. Києві, та ухвалити в цій
частині нову постанову, якою в
задоволенні позову відмовити.

В іншій частині постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
28 листопада 2013 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Постанова складена у повному обсязі
14.04.2014р.

Головуючий суддя

Гром Л.М.

Судді:

Бєлова Л.В.

Міщук М.С.