Справа № 820/2764/14
Суддя: Бездітко Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

10 квітня 2014 р.
№ 820/2764/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого - Судді Бездітка Д.В.,

при секретарі судового засідання -
Фоміній В.В.,

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1

представників відповідача - Куніна С.В.,
Пильової В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
окружного адміністративного суду
адміністративну справу

за позовом ОСОБА_4

до Комунального закладу охорони
здоров'я "Обласний центр
медико-соціальної експертизи"
Київської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії

про визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до
Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Комунального закладу
охорони здоров'я "Обласний центр
медико-соціальної експертизи"
Київської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії,
в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення
Київської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії
від 26.11.2012 року в частині призначення
повторного огляду ОСОБА_4;

- зобов'язати Київську міжрайонну
медико-соціальну експертну комісію не
визначати строку повторного огляду
ОСОБА_4, тобто встановити групу
інвалідності безстроково.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що при проведенні переогляду
мало місце не дотримання вимог чинного
законодавства України, оскільки у
листопаді 2012 року ОСОБА_4 було
переведено на ІІІ групу інвалідності
за загальним захворюванням строком на 1
рік. Позивач вважає рішення Київської
міжрайонної медико-соціальної
експертної комісії від 26.11.2012 року в
частині призначення повторного огляду
ОСОБА_4 неправомірним, у зв'язку з чим
просить суд зобов'язати Київську
міжрайонну медико-соціальну експертну
комісію не визначати строку повторного
огляду ОСОБА_4, тобто встановити групу
інвалідності безстроково.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав зазначених у
позовній заяві.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали та
просили в їх задоволенні відмовити
через безпідставність. Згідно наданих
до суду письмових заперечень пояснили,
що Київська міжрайонна
медико-соціальна експертна комісія
Комунального закладу охорони здоров'я
"Обласний центр медико-соціальної
експертизи" приймала рішення 26.11.2012 р.
по встановленню інвалідності та дати
черговості переогляду ОСОБА_4 у
відповідності до чинного
законодавства України, у зв'язку з чим
вважають позовні вимоги позивача
безпідставними та необґрунтованими,
посилаючись на письмові заперечення.

Суд бере до уваги положення ст. 11 КАС
України в якій вказано, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідно до цього Кодексу, і не може
виходити за межі позовних вимог. Кожна
особа, яка звернулася за судовим
захистом, розпоряджається своїми
вимогами на свій розсуд, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Отже, суд дану справу розглядає
виключно в межах заявлених позовних
вимог.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши
доводи позову, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
зібрані по справі докази в їх
сукупності, проаналізувавши зміст норм
матеріального і процесуального права,
які врегульовують спірні
правовідносини, суд вважає, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у відповідності
до п. 15 «Положення про медико-соціальну
експертизу», затвердженого постановою
КМУ № 1317 від 03.12.2009р., у листопаді 2012 р.
ОСОБА_4 направлено
лікувально-профілактичним закладом
охорони здоров'я до Київської
міжрайонної медико-соціальної
експертної комісії Комунального
закладу охорони здоров'я "Обласний
центр медико-соціальної експертизи" за
основним діагнозом -
кістково-суглобового захворювання, з
кардіологічним захворюванням як
супутнім.

Матеріалами справи підтверджено, що на
підставі основного діагнозу, 26.11.2012 р.
ОСОБА_4 була встановлена III група
інвалідності з 13.11.2012 р. на строк до
01.12.2013 р. з рекомендованими заходами по
відновленню працездатності стосовно
основного діагнозу, що підтверджується
довідкою до акту огляду МСЕК Серія 10
ААБ № 192622.

Відповідно відомостей, викладених у
довідці до акту огляду МСЕК Серія 10 ААБ
№ 192622 встановлена дата чергового
переогляду 13.11.2013 року.

Як встановлено судом, на черговий
переогляд, а саме 13.11.2013 р., що вказано у
довідці до акту огляду МСЕК Серія 10 ААБ
№ 192622 документи на ОСОБА_4 до МСЕК не
надходили.

Суд зазначає, що механізм процедури
проведення медико-соціальної
експертизи хворим, що досягли
повноліття, потерпілим від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, інвалідам (далі - особи,
що звертаються для встановлення
інвалідності) з метою виявлення
ступеня обмеження життєдіяльності,
причини, часу настання, групи
інвалідності, а також
компенсаторно-адаптаційних
можливостей особи, реалізація яких
сприяє медичній,
психолого-педагогічній, професійній,
трудовій, фізкультурно-спортивній,
фізичній, соціальній та психологічній
реабілітації врегульовано Положенням
про медико-соціальну експертизу,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03.12.2009 р.

Пунктом 3 «Положення про
медико-соціальну експертизу»
передбачено, що медико-соціальна
експертиза проводиться особам, що
звертаються для встановлення
інвалідності, за направленням
лікувально-профілактичного закладу
охорони здоров'я після проведення
діагностичних, лікувальних і
реабілітаційних заходів за наявності
відомостей, що підтверджують стійке
порушення функцій організму,
обумовлених захворюваннями,
наслідками травм чи вродженими вадами,
які спричиняють обмеження
життєдіяльності.

Щодо посилань позивача на абз.3 п.22
«Положення про порядок, умови та
критерії встановлення інвалідності»
згідно якого вважає обов'язком
відповідача встановити інвалідність
ОСОБА_4 без зазначення строку
повторного огляду, суд зазначає.

Згідно з абз.3 п.22 «Положення про
порядок, умови та критерії
встановлення інвалідності»,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03.12.2009 р. передбачено, що особам, що
звертаються для встановлення
інвалідності, група інвалідності
встановлюється без зазначення строку
повторного огляду у разі наявності
вроджених вад розумового чи фізичного
розвитку, анатомічних дефектів,
стійких необоротних морфологічних
змін та розладу функцій органів і
систем організму, неефективності
реабілітаційних заходів, неможливості
відновлення соціальної адаптації,
несприятливого прогнозу відновлення
працездатності з урахуванням реальних
соціально-економічних обставин у місці
проживання інваліда, а також інвалідам,
у яких строк переогляду настає після
досягнення пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування".

Суд зауважує, що захворювання ОСОБА_4,
встановлене 26.11.2012 р. при огляді
медико-соціальною експертною комісією,
не відноситься до Переліку
захворювань, дефектів, необоротних
морфологічних станів, порушень функцій
органів та систем організму, при яких
група інвалідності встановлюється без
зазначення строку повторного огляду,
вичерпаний перелік яких визначений у п.
III Інструкції про встановлення груп
інвалідності, затвердженої Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 561 від 05.09.2011р.

Абзацом 1 п.п.1 п.11 «Положення про
медико-соціальну експертизу»,
затвердженого постановою КМУ № 1317 від
03.12.2009 р. передбачено, що міські,
міжрайонні, районні комісії
визначають: ступінь обмеження
життєдіяльності осіб, що звертаються
для встановлення інвалідності, потребу
в сторонньому нагляді, догляді або
допомозі, реабілітації,
реабілітаційний потенціал, групу
інвалідності, причину і час її
настання, професію, з якою пов'язане
ушкодження здоров'я, а також ступінь
втрати професійної працездатності (у
відсотках) працівників, які одержали
ушкодження здоров'я, пов'язане з
виконанням ними трудових обов'язків.

Відповідно до абзацу 3 п.п. 6 п.11
«Положення про медико-соціальну
експертизу», міські, міжрайонні,
районні комісії визначають: результати
продовження строку тимчасової
непрацездатності на період відновного
лікування, результати проведення
повторного огляду інвалідів з метою
виявлення ефективності
реабілітаційних заходів, визначення
реабілітаційного потенціалу.

Таким чином, відповідачем по справі
визначено ступінь обмеження
життєдіяльності особи, що звернулась
для встановлення інвалідності,
визначено ІІІ групу інвалідності та
дату чергового переогляду.

Суд зазначає, що документи ОСОБА_4 для
чергового переогляду, встановленого у
довідці до акту огляду МСЕК Серія 10 ААБ
№ 192622, а саме 13.11.2013 року, до Київської
міжрайонної медико-соціальної
експертної комісії не надходили, та
позивач не скористався правом
повторного (чергового) переогляду.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку що оскаржуване позивачем
рішення Київської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії
від 26.11.2012 року в частині призначення
повторного огляду ОСОБА_4 винесено у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачений Конституцією України та
законодавством України, у зв'язку з чим
суд не вважає такими, що підлягають
задоволенню вимоги про зобов'язання
відповідача не визначати строку
повторного огляду ОСОБА_4, тобто
встановлення групи інвалідності
безстроково.

При цьому суд враховує положення ст. 2
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно яких завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Будь-яке рішення чи дії суб'єкта
владних повноважень має бути законними
та обґрунтованими, прийнятими чи
вчиненими в межах наданих повноважень,
мати під собою конкретні об'єктивні
факти, на підставі яких його ухвалено
або вчинено, а суд, відповідно до ч. 3 ст.
2 КАС України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, перевіряє чи
прийнято такі рішення на підставі, у
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України, з використанням повноважень з
метою, з якою це повноваження надано,
обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення, безсторонньо
(неупереджено), добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації,
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення,
з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення, своєчасно,
тобто протягом розумного строку. Також
рішення суб'єкта владних повноважень
на може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 86 КАС України передбачено, що
суд оцінює докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили

Отже, враховуючи вищевикладені
обставини справи, з огляду на
недоведеність та необґрунтованість
позовних вимог позивача, суд дійшов
висновку, що в їх задоволенні слід
відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України у
разі ухвалення судового рішення на
користь сторони, яка є суб'єктом
владних повноважень, сплачений судовий
збір позивачу не повертається.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 160,161,162,163 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_4 до Комунального закладу
охорони здоров'я "Обласний центр
медико-соціальної експертизи"
Київської міжрайонної
медико-соціальної експертної комісії
про визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено КАС України,
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
встановленого цим Кодексом, якщо таку
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 15
квітня 2014 року.

Суддя
Д.В. Бездітко