Справа № 21-116а14
Суддя: Маринченко В.Л.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

1 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Верховного Суду України
Маринченко В.Л., перевіривши матеріали
заяв Державної митної служби України
(далі - митна служба) та Львівської
митниці Міндоходів (далі - митниця) про
перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
визнання протиправним і скасування
наказу, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

Державна митна служба України та
Львівська митниця Міндоходів з
підстави, установленої пунктом 1
частини першої статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС), подали заяви про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
січня 2014 року у названій вище справі.

За правилами частини другої статті 239-1
КАС до заяви про перегляд судових
рішень додається документ про сплату
судового збору. До заяв митної служби
та митниці такий документ не додано.
Натомість заявники вказують на те, що
вони звільнені від сплати судового
збору на підставі пункту 21 частини
першої статті 5 Закону України від 8
липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Зазначеною нормою передбачено, що від
сплати судового збору звільняються:
Міністерство фінансів України, місцеві
фінансові органи, органи доходів і
зборів, Державна казначейська служба
України, Державна фінансова інспекція
України та їх територіальні органи,
Державна служба фінансового
моніторингу України і Національний
банк України - у справах, пов'язаних з
питанням, що стосується повноважень
цих органів.

Справа ж, про перегляд судових рішень у
якій порушують питання митна служба та
митниця - органи доходів і зборів -
пов'язана із вирішенням спору з приводу
звільнення особи із публічної служби і
не стосується питань, пов'язаних із
реалізацією цими органами їх
повноважень у сфері управління.

Таким чином, судовий збір митною
службою та митницею при поданні заяви
про перегляд судових рішень Верховним
Судом України не сплачений
безпідставно.

Наведене залишено поза увагою Вищим
адміністративним судом України, який,
не перевіривши відповідність заяв
вимогам статті 239-1 КАС, ухвалами від
20 березня 2014 року допустив справу
до провадження Верховного Суду
України.

За таких обставин Верховний Суд
України позбавлений можливості
відкрити провадження про перегляд
судових рішень у цій справі. Тому заяви
митної служби та митниці разом із
доданими матеріалами підлягають
поверненню до Вищого
адміністративного суду України для
перевірки цим судом їх відповідності
вимогам статті 239-1 КАС.

Керуючись статтями 239-1, 239-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суддя Верховного Суду України

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за
заявами Державної митної служби
України та Львівської митниці
Міндоходів про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від 21
січня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до Державної митної служби
України, Львівської митниці про
визнання протиправним та скасування
наказу, поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу.

Заяви Державної митної служби України
та Львівської митниці Міндоходів разом
із доданими матеріалами та ухвалами
від 20 березня 2014 року про допуск справи
повернути Вищому адміністративному
суду України для вирішення питання про
допуск справи до провадження
Верховного Суду України з урахуванням
вимог статей 239-1, 239-2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя

Верховного Суду
України
В.Л. Маринченко