Справа № 2а/1326/120/12
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.

Справа № 247/13/876 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Мікули О.І., Ніколіна В.В.,

за участі секретаря - Лемцьо І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на постанову Франківського
районного суду м.Львова від 22 листопада
2012 року в справі за позовом ОСОБА_1 до
Головного управління Пенсійного фонду
України у Львівській області, третя
особа Управління Пенсійного фонду
України у Франківському районі
м.Львова, про визнання неправомірними
дій та зобов'язання до вчинення дій,

В С Т А Н О В
И В :

08.07.2009 ОСОБА_1 звернулася до суду з
вищевказаним позовом до Головного
управління Пенсійного фонду України у
Львівській області (далі - ГУПФ) у якому
просила визнати неправомірними дії
відповідача та зобов'язати ГУПФ
перерахувати на картковий рахунок
НОМЕР_1 (далі - Картковий рахунок) в
Львівському відділенні «Сихівське»
Львівської філії ЗАТ КБ «ПриватБанк»
належну її чоловіку пенсію у розмірі
22321,50грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
відповідач безпідставно зобов'язав
своїм листом банк в якому
обслуговувався її чоловік повернути
нараховані йому після перерахунку
наукової пенсії кошти в сумі 22321,50грн.
Зазначає, що оскільки ОСОБА_2 помер, а
вона являється його спадкоємцем,
зокрема і грошових вкладів які
знаходилися на рахунку з якого
відповідачем було протиправно
повернуто нараховані кошти, то
доцільним є її звернення до суду задля
визнання дій ГУПФ неправомірними щодо
вчинених дій по поверненню коштів та
повернення останніх на її рахунок.

Постановою Франківського районного
суду м.Львова від 22 листопада 2012 року в
справі №2а-206/11 у задоволенні
заявленого позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
його оскаржила позивач, яка
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати постанову суду
першої інстанції і винести нову
постанову, якою задовольнити позов. У
поданій апеляційній скарзі вказує на
обставини викладені у позовній заяві
та зазначає, що для повернення спірних
коштів потрібно було згоду на це її
чоловіка, однак така була відсутня,
повернення нарахованої наукової
пенсії після її перерахунку є
безпідставним, оскільки відповідачем у
своїх розпорядженнях підтверджується
наявність довідки про заробітну плату
для проведення перерахунку, суд першої
інстанції не з'ясував усіх обставин
справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, апеляційну скаргу,
суд апеляційної інстанції приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
спірні кошти на час смерті ОСОБА_2 йому
не належали, а тому позивач не є їх
спадкоємцем.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 14.03.2005 ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України у
Франківському районі м.Львова (далі -
УПФ) із заявою про перерахунок пенсії
починаючи з 01.01.2004.

В результаті проведеного перерахунку
пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність» від 20.11.2003
№1316-IV, 03.10.2005 було зараховано на його
Картковий рахунок кошти в сумі 24668,72грн.

19.10.2005 Сихівським відділенням
Західного головного регіонального
управління Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» (далі - Банк) на прохання
ГУПФ (а.с.10), сума доплати пенсії
нарахована ОСОБА_2 в результаті
перерахунку пенсії була повернута на
рахунок пенсійного органу 21.10.2005, як
безпідставно нарахована.

Не погодившись із такими діями ГУПФ,
позивач звернулась до суду із цим
адміністративним позовом, оскільки
вважає, що вона як спадкоємець
померлого ОСОБА_2, має право на вказані
кошти, що безпідставно повернуті ГУПФ.

З огляду на наведене, апеляційний суд
вважає, що під час вирішення даного
спору слід визначити чи дійсно позивач
має право на перерахування їй коштів
які були повернуті на рахунок
пенсійного органу 21.10.2005, як
безпідставно нараховані її чоловіку
ОСОБА_2

Як вбачається із матеріалів справи,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 28.01.2008 (а.с.143),
позивач є спадкоємцем до майна ОСОБА_2,
зокрема грошових вкладів з
відповідними відсотками, що
знаходяться на Картковому рахунку.

Встановлено, що станом на дату смерті
ОСОБА_2, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1, спірні
кошти на його Картковому рахунку, не
перебували, а відтак слід погодитись із
висновком суду першої інстанції щодо
відсутності у ОСОБА_1 права на такі
згідно отриманої нею спадщини за
законом.

Більше того, потрібно зазначити, що дії
ГУПФ не були предметом оскарження
ОСОБА_2 в судовому порядку, що свідчить
про те, що такий фактично погодився із
такими, оскільки вважав неправомірними
саме дії Банку, що безпідставно на його
думку здійснив списання коштів з його
Карткового рахунку без його згоди.

Однак, в подальшому правомірність дій
Банку була підтверджена, зокрема
рішенням Галицького районного суду
м.Львова від 26 грудня 2008 року, яке
залишено без змін ухвалою апеляційного
суду Львівської області від 12 травня 2009
року, в справі за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ
КБ «ПриватБанк», треті особи УПФ та
ГУПФ про стягнення коштів (а.с.35-39).

У вказаних судових рішеннях також
зазначено, що у відповідності до п.6.4
Договору про відкриття картрахунку та
обслуговування платіжної картки (а.с.14),
у випадку помилкового зарахування
коштів на Картрахунок клієнт
зобов'язаний повернути їх не пізніше
наступного дня з моменту зарахування
та доручає Банку здійснити списання
цих коштів з Картрахунку.

Згідно п.21.1 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні» платіжне доручення може бути
відкликане ініціатором переказу в
будь-який час до списання суми коштів з
його рахунка шляхом подання до банку,
що обслуговує цього ініціатора,
документа на відкликання.

Отже, враховуючи все вищенаведене,
апеляційний суд вважає, що оскільки у
ГУПФ було право на подання до Банку
відкликання переказу, а правомірність
такого відкликання не є та не може бути
предметом даного спору, оскільки така
може бути встановлена лише під час
вирішення питання щодо права ОСОБА_2 на
нараховані йому під час перерахунку
пенсії УПФ спірні кошти, яке нерозривно
пов'язане з його особою та не входить до
складу спадщини, то беручи до уваги, що
на час прийняття спадщини кошти в сумі
22321,59грн, які позивач просить повернути
ГУПФ не були на Картковому рахунку,
права на стягнення таких вона не
отримала.

У відповідності до ч.1 ст.71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Покликання позивача на положення ст.1227
ЦК України як на підставу для отримання
спірних коштів та визнання дій ГУПФ
протиправними на думку суду є
безпідставними та необґрунтованими,
оскільки такі стосуються тільки тих
платежів, право на які виникло за життя
спадкодавця, однак як було встановлено,
право на такі кошти ОСОБА_2 не було
реалізовано, зокрема шляхом оскарження
дій пенсійних органів, якщо він вважав,
що його права та охоронювані законом
інтереси порушені такими.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
безпідставність позовних вимог ОСОБА_1
щодо визнання неправомірними дій та
зобов'язання ГУПФ перерахувати на
Картковий рахунок належну її чоловіку
пенсію у розмірі 22321,50грн.

Підсумовуючи, апеляційний суд,
приходить до висновку, що суд першої
інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку. Доводи
апелянта висновків суду не
спростовують та не дають правових
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову Франківського
районного суду м.Львова від 22 листопада
2012 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.І. Мікула

Суддя
В.В. Ніколін

Повний текст виготовлений 04 квітня 2014
року.