Справа № 2а/0370/3977/12
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2014 року Справа № 2а/0370/3977/12

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Мачульського В.В.,

при секретарі судового засідання
Гуцалюк І.О.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Забожчук О.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Міністерства
внутрішніх справ України у Волинської
області про визнання незаконними дій,
скасування наказу про звільнення,
поновлення на роботі та стягнення
середньомісячного заробітку за час
вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1, позивач)
звернувся з адміністративним позовом
до Управління Міністерства внутрішніх
справ України у Волинської області
(далі - УМВС України у Волинській
області, відповідач) про визнання
незаконними дій щодо звільнення,
скасування наказу про звільнення № 111
о/с від 13 квітня 2012 року, поновлення на
роботі та стягнення середньомісячного
заробітку за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
наказом УМВС України у Волинській
області №111 о/с від 13 квітня 2012 року
позивача - провідного спеціаліста (за
рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів (далі - ВРЕР ДАІ з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів),
підпорядкованого УМВС, звільнено з
посади за пунктом 1 статті 40 Кодексу
законів про працю України (далі - КЗпП
України), в зв'язку з реорганізацією з 13
квітня 2012 року. Звільнення з органів
внутрішніх справ позивач вважає
незаконним, оскільки йому не
запропоновано іншої посади в установі,
не було економічного обґрунтування
скорочення посад, не отримано згоди
профкому на його звільнення, не
попереджено його в установлені строки
про звільнення. Також зазначає, що
після проведення реорганізації,
відповідачем затверджено новий
штатний розпис, в якому наявна тотожна
посада провідного спеціаліста (за
рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів, з якої його було
звільнено. Просить суд визнати
незаконними дії УМВС України у
Волинській області щодо його
звільнення, скасувати наказ про
звільнення № 111 о/с від 13 квітня 2012 року,
поновити його на посаді провідного
спеціаліста (за рахунок м/б) ВРЕР ДАІ з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів,
підпорядкованого УМВС та стягнути
середній заробіток за час вимушеного
прогулу.

В судовому засіданні позивач та його
представник адміністративний позов
підтримали повністю з підстав,
викладених у позовній заяві. Просять
суд задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в письмових
запереченнях № 15/758 від 20 червня 2013 року
(а.с.90-91) та наданих в судовому засіданні
поясненнях позовні вимоги не визнала
повністю, посилаючись на те, що
позивача на законних підставах було
звільнено з займаної посади в зв'язку з
скороченням штатів та врахуванням
рішення засідання кадрової комісії
УМВС України у Волинській області від
11.04.2012 року. Вважає, що звільнення
ОСОБА_1 було проведено відповідно до
вимог чинного законодавства, його було
належним чином повідомлено про
звільнення та про необхідність
прибуття в управління кадрового
забезпечення УМВС України у Волинській
області для остаточного розрахунку та
отримання трудової книжки. Крім того,
вказує на те, що посада провідного
спеціаліста у новоствореному центрі
надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів, з обслуговування м. Луцьк,
Луцького, Ківерцівського та
Рожищенського районів,
підпорядкований УДАІ УМВС України у
Волинській області не передбачена.
Просить суд відмовити позивачу в
задоволенні його позовних вимог.

Заслухавши пояснення позивача,
представника позивача, представника
відповідача, розглянувши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є підставними та підлягають до
задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
підставі наказу УМВС України у
Волинській області № 398 о/с від 30
вересня 2011 року був прийнятий на
посаду провідного спеціаліста (за
рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів (далі - ВРЕР ДАІ з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів),
підпорядкованого УМВС.

Начальником УМВС України у Волинській
області 10 лютого 2012 року прийнято наказ
№ 246 «Про організаційно штатні зміни в
УМВС України у Волинській області»
(а.с.37), пунктом 2.2 якого зобов'язано,
відповідно до вимог статті 49-2 КЗпП
України усіх працівників відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції
Волинської області персонально
попередити про наступне звільнення на
підставі п. 1 ст. 40 КзПП України та
надати їм пропозиції по
працевлаштуванню з урахуванням вимог
чинного законодавства України та
нормативних актів МВС.

13 лютого 2012 року позивач був
ознайомлений з вищевказаним наказом
УМВС України у Волинській області та
попереджений під розписку про наступне
звільнення із займаної посади, що
підтверджується його підписом на
наказі (а.с.40, зворот).

Наказом начальника УМВС України у
Волинській області № 111 о/с віл 13.04.2012
року (а.с.43) ОСОБА_1 - провідний
спеціаліст (за рахунок м/б) ВРЕР ДАІ з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів,
підпорядкованого УМВС, був звільнений
з займаної посади за пунктом 1 статті 40
КЗпП України (в зв'язку з
реорганізацією) з 13 квітня 2012 року.

Інформація про звільнення та про
необхідність прибуття в управління
кадрового забезпечення УМВС України у
Волинській області для остаточного
розрахунку та отримання трудової
книжки була надіслана ОСОБА_1 поштовим
рекомендованим відправленням 17 квітня
2012 року та отримана ним 4 травня 2012 року,
що підтверджується підписом на
поштовому повідомлені про вручення
(а.с.44).

Суд погоджується з твердженням
позивача про невчасне направлення йому
копії вищевказаного наказу про його
звільнення, однак вважає, що дана
обставина не може бути єдиною та
безумовною підставою для визнання його
протиправним та скасування.

Відповідно до абзацу 2 пункту 13
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від 6
березня 2008 року № 2 «Про практику
застосування адміністративними судами
окремих положень Кодексу
адміністративного судочинства України
під час розгляду адміністративних
справ», при розгляді спорів з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби застосовуються положення,
встановлені спеціальними законами. У
разі коли ці закони зазначені питання
не врегульовують, то необхідно
субсидіарно застосовувати
законодавство про працю.

Оскільки позивача було звільнено
відповідно до вимог трудового
законодавства, тому при вирішенні
даного спору судом застосуванню
підлягають норми Кодексу законів про
працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадку змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників.

Згідно з частиною 2 статті 36 КЗпП
України зміна підпорядкованості
підприємства, установи, організації не
припиняє дії трудового договору. У разі
зміни власника підприємства, а також у
разі його реорганізації (злиття,
приєднання, поділу, виділення,
перетворення) дія трудового договору
працівника продовжується. Припинення
трудового договору з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
можливе лише у разі скорочення
чисельності або штату працівників.

З досліджених в судовому засіданні
матеріалів справи встановлено, що мали
місце зміни в організації виробництва
і праці із скороченням штату
чисельності працівників в межах УМВС
України у Волинській області.

Судом було порівняно штатні розписи
підрозділів ДАІ підпорядкованих УМВС
України у Волинській області до
початку проведення змін у штатах
управління МВС України у Волинській
області (а.с.10) та після її проведення
(а.с.11), та встановлено, що після
проведення організаційно-штатних змін
в ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Луцьк,
Луцького, Ківерцівського,
Рожищенського та Маневицького районів,
підпорядкованого УМВС, скорочено всі
наявні 14 посад, та створено Відділ
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ з обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського та Рожищенського
районів з штатом 14 осіб.

Суд не приймає до уваги посилання
представника відповідача на те, що у
новоствореному відділі посада
провідного спеціаліста не була
передбачена та інших вакантних посад в
УМВС України у Волинській області, які
б відповідали досвіду роботи та
кваліфікації ОСОБА_1 не було, з
наступних підстав.

З переліку змін у штатах Управління МВС
України у Волинській області,
затвердженого наказом МВС України № 246
від 10.02.2012 року вбачається, що в ВРЕР ДАІ
з обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського та Рожищенського
районів, не проведено скорочення посад,
а саме наявні всі 14 посад, як і до
проведення організаційно-штатних змін
апарату управління, в тому числі наявна
посада провідного спеціаліста
(фахівця) в кількості 2 осіб, одна з них
(за рахунок м/б).

Суд також зазначає, що у разі
перетворення одного структурного
підрозділу юридичної особи публічного
права в інший або при його
перепрофілюванні звільнення з
публічної служби, чи інших
вільнонайманих посад, зміна її
істотних умов можуть мати місце, якщо
це супроводжується скороченням
чисельності чи штату працівників,
змінами у їх складі за посадами,
спеціальністю, класифікацією,
професіями, тощо. Саме по собі
перетворення одного структурного
підрозділу юридичної особи публічного
права в інший без скорочення штату не
може бути підставою для звільнення з
роботи.

Таким чином, УМВС України у Волинській
області після проведення
організаційно-штатних змін апарату
управління своїми наказами не
скорочували посаду провідного
спеціаліста (за рахунок м/б) ВРЕР ДАІ з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського та Рожищенського
районів.

Частинами 1-3 статті 492 Кодексу законів
про працю України визначено, що про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством. Одночасно з
попередженням про звільнення у зв'язку
із змінами в організації виробництва і
праці власник або уповноважений ним
орган пропонує працівникові іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації.

З матеріалів справи вбачається, що на
засіданні кадрової комісії УМВС
України у Волинській області 11 квітня
2012 року було розглянуто питання про
прийом на роботу працівників
реєстраційно-екзаменаційних
підрозділів Управління ДАІ УМВС, у
зв'язку з реорганізацією. Члени комісії
не підтримали призначення ОСОБА_1 на
посаду провідного спеціаліста (за
рахунок м/б) ВРЕР ДАІ з обслуговування
м. Луцьк, Луцького, Ківерцівського,
Рожищенського та Маневицького районів,
у зв'язку з тим, що у період проходження
служби в органах внутрішніх справ на
посадах у реєстраційно-екзаменаційних
підрозділах ДАІ відносно нього
виносилась постанова про порушення
кримінальної справи за вчинення
посадового злочину, яка у подальшому
закрита за нереабілітуючими
обставинами, та ухвалили підготувати
наказ по особовому складу про
переведення та прийом на посади
працівників, за виключенням ОСОБА_1.

Суд вважає, що УМВС України у
Волинській області необґрунтовано та
помилково при звільненні позивача з
займаної посади було враховано та
взято за основу рішення вищевказаної
кадрової комісії, оскільки позивача
було звільнено не з мотивів
невідповідності займаної посади, чи
інших обставин передбачених Кодексом
Законів про працю України, а в зв'язку з
проведенням реорганізації (через
скорочення штатів) відповідно до
пункту 1 частини1 статті 40 КЗпП України,
порушивши при цьому процедуру
звільнення за даною статтею.

Згідно частини 2 статті 40 Кодексу
законів про працю України звільнення з
підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6
цієї статті, допускається, якщо
неможливо перевести працівника, за
його згодою, на іншу роботу.

В судовому засіданні представник
відповідача повідомила суд, що інших
наявних вакантних посад, чи ідентичних
посад позивачу перед його звільненням
з займаної посади УМВС України у
Волинській області не пропонувалось та
згоди на переведення на іншу роботу не
з'ясовувалось, оскільки при звільненні
позивача було взято до уваги висновок
кадрової комісії.

Таким чином суд приходить до висновку,
що Управлінням Міністерства
внутрішніх справ України у Волинській
області в порушення вимог частини 2
статті 40 Кодексу законів про працю
України, не було вжито усіх необхідних
заходів для переведення ОСОБА_1 на нове
місце роботи, чи працевлаштування його
на інше місце роботи.

Законодавством встановлена можливість
реорганізації державної установи
(організації) з одночасним створенням
іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) особи, що
реорганізується, не виключає, а включає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
реорганізованої установи.

З наявних у матеріалах справи
письмових доказів вбачається, що
відповідачем зазначене зобов'язання
виконано не було, і відповідно, трудові
гарантії позивача як працівника, були
порушені.

Відповідно до частини 1 статті 43 КЗпП
України розірвання трудового договору
з підстав, передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і
пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу,
може бути проведено лише за
попередньою згодою виборного органу
(профспілкового представника),
первинної профспілкової організації,
членом якої є працівник.

Відповідно до довідки Волинської
обласної профспілкової організації
атестованих працівників органів
внутрішніх справ України вбачається,
що ОСОБА_1 на обліку у Волинської
обласної профспілкової організації
ОВС України станом на 13.04.2012 року (на
момент звільнення з займаної посади) не
перебував.

Згідно з частиною 1 статті 43-1 КЗпП
України розірвання трудового договору
з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадках: звільнення
працівника, який не є членом первинної
профспілкової організації.

Таким чином суд вважає необґрунтованим
посилання позивача на те, що при його
звільненні не було надано згоди
первинної профспілкової організації,
оскільки як встановлено судом ОСОБА_1
не був членом первинної профспілкової
організації.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що дії УМВС
України у Волинській області по
звільненню 13.04.2012 року ОСОБА_1 з посади
провідного спеціаліста (за рахунок м/б)
ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Луцьк,
Луцького, Ківерцівського,
Рожищенського та Манецицького районів,
за пунктом 1 частини 1 статті 40 КЗпП
України, є незаконними, звільнення
позивача з даної посади відбулося з
порушенням вимог Кодексу Законів про
працю України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України суд при
вирішенні справи керується принципом
законності, відповідно до якого органи
державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України. Аналогічна норма
закріплена і в ч. 2 ст. 19 Конституції
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо він
заперечує проти адміністративного
позову.

Відповідачем УМВС України у Волинській
області не доведена правомірність
прийняття наказу № 111 о/с від 13.04.2012 року
«По особовому складу», яким було
звільнено позивача з посади -
провідного спеціаліста (за рахунок м/б)
ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Луцьк,
Луцького, Ківерцівського,
Рожищенського та Маневицького районів,
підпорядкованого УМВС за п.1 с. 40 КзПП
України (в зв'язку з реорганізацією).

Одночасно у відповідності до ч. 2 ст. 235
КЗпП України з відповідача слід
стягнути на користь ОСОБА_1 заробітну
плату за час вимушеного прогулу. З
довідки УМВС України у Волинській
області слідує, що середньоденна
заробітна плата позивача становить 147,31
грн. Час вимушеного прогулу (при цьому
судом встановлено, що позивач після
звільнення не був працевлаштований)
становить з 14.02.2012 року по 09.04.2014 року ( в
2012 році - 179 робочих днів, в 2013 році - 251
робочих днів, в 2014 році - 68 робочих днів),
всього 498 робочих дні. Таким чином,
заробітна плата за час вимушеного
прогулу складає 73361,09 грн. (147,31 грн. х 498
робочих днів = 73361,09 грн.), яку слід
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 256 КАС України
постанови суду про присудження виплати
заробітної плати, іншого грошового
утримання у відносинах публічної
служби - у межах стягнення за один
місяць та поновлення на посаді у
відносинах публічної служби
виконуються негайно. За таких обставин,
суд приходить до висновку про
звернення до негайного виконання
постанови в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді - провідного спеціаліста (за
рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів та стягнення
заробітної плати у межах суми
стягнення за один місяць в розмірі 3093,51
грн.

Згідно ч. 1 ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Враховуючи вищенаведене наявні
підстави для відшкодування з
Державного бюджету України на користь -
ОСОБА_1 судові витрати у зв'язку зі
сплатою судового збору у розмірі 33,00
грн., що підтверджується квитанцією №
38 від 07 грудня 2012 року.

Керуючись ст.ст. 3,11,17,71,94,158,160,162,163,186
Кодексу адміністративного судочинства
України, на підставі Кодексу законів
про працю України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати незаконними дії УМВС України у
Волинській області по звільненню 13.04.2012
року ОСОБА_1 з посади - провідного
спеціаліста (за рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів,
підпорядкованого УМВС.

Визнати протиправним та скасувати
наказ УМВС України у Волинській
області № 111 о/с від 13.04.2012 року «По
особовому складу», в частині
звільнення ОСОБА_1 з посади - провідного
спеціаліста (за рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів,
підпорядкованого УМВС., за пунктом 1
статті 40 КЗпП України (в зв'язку з
реорганізацією).

Поновити ОСОБА_1 на посаді - провідного
спеціаліста (за рахунок м/б) відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
Державної автомобільної інспекції з
обслуговування м. Луцьк, Луцького,
Ківерцівського, Рожищенського та
Маневицького районів, підпорядкованих
УМВС.

Стягнути з УДАІ УМВС України у
Волинській області на користь ОСОБА_1
середній заробіток за весь час
вимушеного прогулу в сумі 73361 (сімдесят
три тисячі триста шістдесят одну)
гривню 09 копійок.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 документально
підтверджені судові витрати в сумі 33
гривні.

Постанова в частині поновлення ОСОБА_1
на посаді та стягнення заробітної
плати у межах суми стягнення за один
місяць в розмірі 3093 (три тисячі
дев'яносто три) гривні 51 копійка
підлягає негайному виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, яка буде
складена у повному обсязі з 15 квітня 2014
року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий

Суддя

В.В.Мачульський