Справа № 2а-3026/12/2070
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/69497/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
попереднього розгляду касаційну
скаргу ОСОБА_4 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 05 червня 2012
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 04 жовтня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Держкомзему у Харківській області про
визнання дій протиправними, -в с т а н о
в и л а:ОСОБА_4 звернулась до суду з
позовом до Головного управління
Держкомзему у Харківській області про
визнання дій протиправними.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду

від 05 червня 2012 року у задоволенні
позову відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду

від 04 жовтня 2012 року постанову
Харківського окружного
адміністративного суду

від 05 червня 2012 року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_4
звернулась до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій посилається
на неправильне застосування судами
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення судів
попередніх інстанцій скасувати.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що прокуратурою
Харківської області та Харківської
міжрайонною прокуратурою винесені
вимоги від 19 серпня 2011 року № 04-28/1753 та
від 07 жовтня 2011 року № 05/3-604 щодо
перевірки обставин звернення
заступника генерального директора АТ
«У.П.Е.К.» з приводу можливих порушень
земельного законодавства, якими
зобов'язано відповідача провести
перевірку з питань додержання
земельного законодавства під час
передачі Південноміською радою
земельних ділянок у власність за
наступними адресами: (площа всіх
ділянок по 0,1 га) АДРЕСА_1 власник
ОСОБА_5; АДРЕСА_2 - ОСОБА_5;

АДРЕСА_3 - ОСОБА_6; АДРЕСА_4 - ОСОБА_7;
АДРЕСА_5 - ОСОБА_7; АДРЕСА_6 - ОСОБА_8;
АДРЕСА_7 - ОСОБА_9; АДРЕСА_8 - ОСОБА_10;
АДРЕСА_9 - ОСОБА_11;

АДРЕСА_10 - ОСОБА_12; АДРЕСА_11 - ОСОБА_13;

АДРЕСА_12 - ОСОБА_14; АДРЕСА_13 - ОСОБА_15;

АДРЕСА_14 - ОСОБА_16; АДРЕСА_15 - ОСОБА_17;

АДРЕСА_16 - ОСОБА_18; АДРЕСА_17 - ОСОБА_19;

АДРЕСА_18 ОСОБА_20; АДРЕСА_19 - ОСОБА_21;

АДРЕСА_20 - ОСОБА_22; АДРЕСА_21 - ОСОБА_23;

АДРЕСА_22 - ОСОБА_28; АДРЕСА_23 - ОСОБА_24,

АДРЕСА_24 - ОСОБА_25; АДРЕСА_25 - ОСОБА_26;

АДРЕСА_26 - ОСОБА_27, із повідомленням
органів прокуратури про результати
перевірки.

На виконання вимог прокуратури
Головним управлінням Держкомзему у
Харківській області проведено
позапланову перевірку з питання
дотримання вимог земельного
законодавства при наданні у власність
земельних ділянок на території
Південноміської ради Харківського
району, за результатами якої складено
акт

від 11 жовтня 2011 року, в якому зазначено
про можливість ознак відображення у
матеріалах землеустрою недостовірних
відомостей та ознак порушень статей

20, 57, 58, 61 Земельного кодексу України,
розпорядження Кабінету Міністрів
України від 10 квітня 2008 року №610-р при
наданні вищезазначений земельних
ділянок.

Позивач вважаючи, що вищезазначеним
актом відповідача порушуються її
права, звернулась цим позовом до суду.

Положеннями статті 19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про прокуратуру» (в редакції, чинній
на момент виникнення спірних
правовідносин) вимоги прокурора, які
відповідають чинному законодавству, є
обов'язковими для всіх органів,
підприємств, установ, організацій,
посадових осіб та громадян і
виконуються невідкладно або
передбачені законом чи визначені
прокурором строки.

Згідно зі статтею 20 вищезазначеного
закону при здійсненні наданих
повноважень прокурор має право
вимагати від керівників та
колегіальних органів проведення
перевірок, ревізій діяльності
підпорядкованих і підконтрольних
підприємств, установ, організацій та
інших структур незалежно від форм
власності, а також виділення
спеціалістів для проведення перевірок,
відомчих і позавідомчих експертиз.

Положеннями статті 5 Закону України
«Про державний контроль за
використанням та охороною земель»
державний контроль за використанням та
охороною земель здійснює спеціально
уповноважений орган виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Відповідно до абзацу 1 частини 1
Положення про Державний комітет
України по земельних ресурсах,
затвердженого Указом Президента
України від 14 серпня 2000 року № 970/2000
Державний комітет України по земельних
ресурсах (Держкомзем України) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку планування
та проведення перевірок з питань
здійснення державного контролю за
використанням та охороною земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах

від 12 грудня 2003 року №312,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України

25 грудня 2003 року № 1223/8544, державний
контроль за використанням та охороною
земель у системі центрального органу
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів здійснює Держземінспекція та
її територіальні органи.

Положеннями вищезазначеного Порядку
визначено, що для реалізації владних
управлінських функцій у сфері
державного контролю відповідачеві
надано повноваження на проведення
перевірок. Контроль за використанням
та охороною земель здійснюється в тому
числі шляхом розгляду звернень
фізичних та юридичних осіб, проведення
перевірок, розгляду документації із
землеустрою, пов'язаної із
використанням та охороною земель.
Позапланова перевірка може
проводитися без попереднього
повідомлення юридичних та фізичних
осіб про її проведення за наявності
доручення від органів прокуратури.

Крім того, відповідно до частини 1
статті 104 Кодексу адміністративного
судочинства України особа, яка вважає,
що порушено її права, свободи чи
інтереси у сфері публічно-правових
відносин, має право на звернення до
адміністративного суду з
адміністративним позовом.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Відповідно до частини 1 статті 70
Кодексу адміністративного судочинства
України належними є докази, які містять
інформацію щодо предмету доказування.
Суд не бере до розгляду докази, які не
стосуються предмету доказування.

Положеннями статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з того, що дії відповідача по
проведенню позапланової перевірки
додержання земельного законодавства
на території Південноміської ради
Харківського району Харківської
області, за результатами якої
складений акт від 11 жовтня 2011 року є
правомірними, при цьому оскаржуваним
актом перевірки права позивача
порушені не були, оскільки позивач не є
власником жодної із зазначених у акті
земельних ділянок.

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними і обґрунтованими, а тому
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду

від 05 червня 2012 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 04 жовтня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Держкомзему у
Харківській області про визнання дій
протиправними - залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: