Справа № 2-2913/10
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/12308/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області на рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 03 серпня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 21 листопада 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченого підвищення до пенсії,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2010 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області про перерахунок
пенсії відповідно до Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року та з
01.01.2009 року по 03.08.2010 роки.

Рішенням Антрацитівського
міськрайонного суду Луганської
області від 03 серпня 2010 року, залишеною
без змін ухвалою апеляційного суду
Луганської області від 21 листопада 2011
року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення у
справі та ухвалити нове рішення, яким в
позові відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
та перевіривши судові рішення у справі,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не дають підстав,
які передбачені статтями 225-229 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для зміни чи скасування
судових рішень.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни"
дітям війни пенсії або щомісячне
довічне грошове утримання чи державна
соціальна допомога, що виплачується
замість пенсії, підвищуються на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком.

Дію статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" з
урахуванням статті 111 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2007 рік"
відповідно до пункту 12 частини першої
статті 71 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2007 рік" було
призупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 № 6-рп/2007 визнано такими,
що не відповідають Конституції
України, пункт 12 статті 71 та стаття 111
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2007 рік".

Відповідно до частини другої статті 152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Отже, в період з 09 липня 2007 року по 31
грудня 2007 року відповідач був
зобов'язаний нараховувати та
сплачувати підвищення до пенсії в
розмірі, встановленому статтею 6 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", в редакції закону від 18
листопада 2004 року.

Аналогічні правовідносини склалися і в
2008 році, оскільки зміни до статті 6
вищезазначеного Закону, що внесені
пунктом 41 розділу 2 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення змін до деяких
законодавчих актів України" від 28
грудня 2007 року, визнані
неконституційними рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року № 10-пр/2008.

Вихідним критерієм обрахунку доплати
до пенсії дітям війни виступає
мінімальна пенсія за віком.
Мінімальний розмір пенсії за віком,
згідно статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність. Будь-яких
інших нормативно-правових актів, які б
визначали механізм вирахування
мінімальної пенсії за віком або
встановлювали її розмір, немає.

За таких обставин, положення частини
третьої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" щодо застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першою цієї
статті тільки стосовно визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
(мінімального розміру пенсії за віком)
для обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті, мінімального розміру пенсії за
віком.

Відповідно до частини 7 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі відсутності закону, що регулює
відповідні правовідносини, суд
застосовує закон, що регулює подібні
правовідносини (аналогія закону).

Отже, вирішуючи даний спір, суди дійшли
обґрунтованого висновку, що при
розрахунку розміру доплати до пенсії,
передбаченої статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни",
застосуванню підлягає розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, встановлений
в законі про Державний бюджет України
на відповідний рік, з якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком.

Оскільки статтею 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2009 рік»
Кабінету Міністрів України було надано
право у 2009 році встановлювати розміри
соціальних виплат, які відповідно до
законодавства визначаються залежно
від розміру мінімальної заробітної
плати, а спірна сума залежить від
розміру мінімальної пенсії за віком,
яка визначається на підставі ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» то суди дійшли
обґрунтованого висновку, що
нарахування та виплата з 01.01.2009 року
позивачу підвищення до пенсії повинно
здійснюватися відповідно до норм
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни».

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2010 рік» не вносилися зміни
до розмірів соціальних виплат, які
передбачені Законом України «Про
соціальний захист дітей війни».

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального чи процесуального права,
що призвело або могло призвести до
неправильного вирішення спору.

За таких обставин, оскаржувані судові
рішення є законними та обґрунтованими,
підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області залишити без
задоволення, а рішення
Антрацитівського міськрайонного суду
Луганської області від 03 серпня 2010 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 21 листопада 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в м. Антрацит
Луганської області про зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченого підвищення до пенсії-
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній