Справа № 127/2935/14-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 127/2935/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Овсюк Є. М.
Суддя-доповідач: Сушко О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Смілянця Е. С.

при секретарі: Сокольвак Ю.В.

за участю:

Позивача ОСОБА_2

Представника позивача ОСОБА_3

Представника відповідача Павич Ольги
Сергіївни

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 20
березня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Вінниці про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із
адміністративним позовом, в якому
просив визнати протиправним рішення
комісії управління Пенсійного фонду
України в м. Вінниці по розгляду
спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України від 10.01.2014 р. за №
1 та зобов'язати відповідача призначити
йому пенсію з моменту першого
звернення - 22 січня 2013 року, на підставі
п. 1 ст. 55 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" з урахуванням положень ст.
ст. 26, 27 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Відповідно до постанови Вінницького
міського суду Вінницької області від 20
березня 2014 року позов задоволено
повністю.

Не погоджуючись із судовим рішенням
першої інстанції управління
Пенсійного фонду України в м. Вінниці
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог позивачу відмовити в повному
обсязі.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечував проти
апеляційної скарги та просив залишити
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Представник відповідача апелянта в
судовому засіданні підтримала
апеляційну скаргу в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, ОСОБА_2 має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС у 1988 році, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1 від 16.08.1991 року.

В січні позивач звернувся до
Управління Пенсійного Фонду України в
м. Вінниці за призначенням пенсії зі
зниженням пенсійного віку. На момент
звернення до відповідача, йому було 58
повних років.

Рішенням комісії по розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України від 22.04.2013 року № 72 управління
Пенсійного фонду України у м. Вінниці
відмовило позивачу у призначенні такої
пенсії, посилаючись на те, що станція
Пересадочна в переліку населених
пунктів, віднесених до зони відчуження
не значиться.

Відповідно до Рішення комісії по
розгляду спірних питань, пов'язаних з
призначенням (перерахунком) та
виплатою пенсій відповідно до чинного
законодавства України від 10.01.2014 р. № 1
Управління Пенсійного фонду України у
м. Вінниці на повторне звернення
позивача відмовило у призначенні
пенсії зі зниженням пенсійного віку,
посилаючись на те, що у наданому
позивачем відрядному посвідченні про
роботу в зоні відчуження, відмітки про
прибуття в пункт призначення (ст.
Пересадочна), та вибуття з нього,
завірені лише печатками Вінницького БУ
№ 148, у зв'язку з чим дане відрядження не
може слугувати підтвердженням факту
перебування особи безпосередньо в зоні
відчуження не менше 30 календарних днів
у 1988 році. Також працівники управління
пенсійного фонду в м. Вінниці пояснили
позивачеві, що для призначення йому
зазначеної пенсії необхідно також
надати довідку форми № 122, в якій
зазначено період його перебування в
зоні відчуження та розмір заробітної
плати, яку він отримав за цю роботу.

У відповідності до ст. 55 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (далі по
тексту - Закон № 796-ХІІ) учасникам
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, які працювали у 1988
році у зоні відчуження не менше 30
календарних днів, - передбачено
зменшення віку на 5 років.

Зі змісту ст. 55 Закону № 796-ХІІ випливає,
що пенсії зі зменшенням пенсійного
віку, встановленого для одержання
державних пенсій, призначаються лише
учасникам ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС та потерпілим від
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 15 цього Закону
підставами для визначення статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС є період роботи (служби) у зоні
відчуження, що підтверджується
відповідними документами. Видача
довідок про період роботи по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, а
також на території радіоактивного
забруднення здійснюється
підприємствами, установами та
організаціями (військкоматами).

Згідно з ч. З ст. 55 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи"
призначення та виплата пенсій особам,
які мають право на її отримання із
зменшенням пенсійного віку,
провадиться відповідно до Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" і цього
Закону.

Статтею 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" встановлено, що заява про
призначення пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики.

1988 році позивач перебував у
відрядженні для ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській атомній
електростанції, і у зв'язку з чим
отримав посвідчення учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській атомній
електростанції.

Що стосується довідки форми № 122, яка
мала б містити відомості про період
перебування позивача в зоні
відчуження, то суд першої інстанції
зазначив, що вказана довідка здавалася
позивачем, як і рештою працівниками на
підприємство, з якого вони були
відряджені на роботу в Чорнобильську
зону - Будівельне управління № 148
тресту «Південьзахідтрансбуд»
Мінтрансу СРСР. Зазначене підприємство
реорганізоване у ТОВ «ВІДІ», в якому
документи про ідрядження ОСОБА_2 не
збереглися і в архів не передавались.
Крім того, видача дублікатів довідки
форми № 122 - не передбачена.

В той же час, відповідач не заперечує
той факт, що ОСОБА_2 є ліквідатором
аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до наказу 58 від 12.10.1988 р.,
позивач був відряджений з 17 жовтня 1988
року по 16 листопада до Чорнобилю, ст.
Пересадочна. Згодом, термін
відрядження був продовжено ще на один
день, що підтверджується допискою на
відрядженні. Згідно листа Головного
управління по гідрометеорології
Республіки Білорусь від 31.01.1992 року №
40-34, станція Пересадочна, яка була
розташована у населеному пункті
Посудово, Брагинського району,
Гомельської області, Республіки
Білорусь, віднесена до зони відчуження.

Крім того, як вбачається з довідки про
виплачену заробітну плату, виданою
Будівельним управлінням № 148 тресту
«Південьзахідтрансбуд» Мінтрансбуду
СРСР, позивачу було призначено виплату
заробітної плати у підвищених
розмірах.

Конкретні розміри підвищення ставок
(розцінок) і окладів встановлюються з
врахуванням тяжкості і терміновості
виконуваних робіт, а також виплачувати
військовослужбовцям військових частин
і органів Комітету державної безпеки
СРСР і особам начальницького та
рядового складу органів внутрішніх
справ, виконуючих службові обов'язки в
зоні Чорнобильської АЕС, посадові
оклади і оклади по військовому та
спеціальному званню в подвійному
розмірі.

Об'єктивна неможливість дослідження
будь-яких документів не може бути
підставою для відмови у задоволенні
позову за обставин, коли право на
пільгове зниження пенсійного віку
підтверджується сукупністю зібраних у
справі доказів.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було вірно
встановлено фактичні обставини справи,
надано належну оцінку дослідженим
доказам, прийнято законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

У відповідності до статті 200 КАС
України суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову або ухвалу
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Вінниці, - залишити без задоволення, а
постанову Вінницького міського суду
Вінницької області від 20 березня 2014
року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Ухвала суду складена в повному обсязі
14 квітня 2014 року .

Головуючий
Сушко О.О.

Судді
Залімський І. Г.

Смілянець Е. С.