Справа № 2а-1970/824/12
Суддя: Шавель Р.М.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2014 року
Справа №
87493/12/9104

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді
Шавеля Р.М.,

суддів
Костіва М.В. та Савицької Н.В.,

з участю секретаря судового засідання -
Гнатик А.З.,

а також сторін (їх представників):

від позивача -
ОСОБА_1;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові апеляційну скаргу
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02.04.2012р. в
адміністративній справі за позовом
Тернопільської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській обл. до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про примусове
стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

01.03.2012р. позивач Тернопільська
об'єднана державна податкова інспекція
/ОДПІ/ звернулася до суду із
адміністративним позовом, в якому
просила стягнути з відповідача
Фізичної особи - підприємця /ФОП/ ОСОБА_3
заборгованість перед бюджетами та
державними цільовими фондами по
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачуються фізичними особами за
результатами річного декларування, в
сумі 60120 грн. 45 коп. (а.с.2-3).

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02.04.2012р.
заявлений позов задоволено; стягнуто з
ФОП ОСОБА_3 заборгованість перед
бюджетами та державними цільовими
фондами по податку на доходи фізичних
осіб, що сплачуються фізичними особами
за результатами річного декларування,
в сумі 60120 грн. 45 коп. (а.с.34-35).

Не погодившись із винесеним судовим
рішенням, постанову суду оскаржила
відповідач ФОП ОСОБА_3, яка
покликаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, просить суд апеляційної
інстанції скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким у
задоволенні заявленого позову
відмовити (а.с.37-38).

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим,
що постанова Вищого адміністративного
суду України від 06.10.2011р. у справі №
К-1096/10 грунтується неоднаковому
застосуванні одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У зв'язку із реорганізацією
Тернопільської ОДПІ в Тернопільську
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Тернопільській обл., судом апеляційної
інстанції в порядку ст.55 КАС України
допущено заміну позивача його
правонаступником - Тернопільською ОДПІ
Головного управління Міндоходів у
Тернопільській обл. (а.с.61-69).

Заслухавши суддю-доповідача по справі,
заперечення представника позивача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення, з наступних
підстав.

Статтею 67 Конституції України
передбачено обов'язок сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Розглядувані відносини по
стягненню податкового боргу на час
виникнення спірних правовідносин
регулювалися приписами Податкового
кодексу /ПК/ України, відповідно до
пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 якого податковим
боргом є сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Органами стягнення є виключно органи
державної податкової служби, які
уповноважені здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах їх повноважень, а також
державні виконавці в межах своїх
повноважень. Стягнення податкового
боргу за виконавчими написами
нотаріусів не дозволяється (п.41.5 ст.41 ПК
України).

Право податкових органів на звернення
до суду з позовом щодо стягнення коштів
платника податків, який має податковий
борг, з рахунків у банках,
обслуговуючих такого платника, на суму
податкового боргу або його частини
передбачене пп.20.1.18 п.20.1 ст.20 ПК України.

Відповідно до п.95.3 ст.95 ПК України
стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання органам державної
податкової служби, у розмірі суми
податкового боргу або його частини.

Згідно з п.38.1 ст.38 ПК України виконанням
податкового обов'язку визнається
сплата в повному обсязі платником
відповідних сум податкових зобов'язань
у встановлений податковим
законодавством строк.

Як встановлено судом першої
інстанції, протягом 16.04.2007р.-13.11.2007р. (з
перервою з 23.04.2007р. по 12.11.2007р.) позивачем
Тернопільською ОДПІ проведено планову
документальну перевірку дотримання
вимог законодавства про оподаткування
ФОП ОСОБА_3 за період з 01.01.2005р. по
31.12.2006р., за результатами якої складено
Акт перевірки № 10569/17-326/НОМЕР_1 від
14.11.2007р. (а.с.9-14).

Вказаною перевіркою виявлено
порушення, зокрема, вимог ст.1 Указу
Президента України «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємства», п.9.12 ст.9 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»,
ст.13 Декрету КМ України «Про
прибутковий податок з громадян», у
зв'язку з чим відповідачу донараховано
60120 грн. 45 коп. з податку на доходи
фізичних осіб, що сплачується
фізичними особами за результатами
річного декларування.

На підставі вказаного Акта перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення № /0 від
23.11.2007р., яким визначено суму
податкового зобов'язання по податку з
доходів фізичних осіб у розмірі 60120 грн.
45 коп. (а.с.8).

Постановою Вищого адміністративного
суду України від 06.10.2011р. у справі №
К-1096/10 касаційну скаргу Тернопільської
ОДПІ задоволено частково, постанову
господарського суду Тернопільської
обл. від 09.06.2009р. та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03.11.2009р. скасовано; позовні вимоги
ФОП ОСОБА_3 до Тернопільської ОПІ про
скасування податкових
повідомлень-рішень задоволено
частково та скасовано податкове
повідомлення-рішення Тернопільської
ОДПІ № /0/78515 від 23.11.2007р.; у
задоволенні решти позовних вимог
(тобто, у скасуванні податкового
повідомлення-рішення № /0 від
23.11.2007р.) відмовлено (а.с.16-17).

Таким чином, у відповідача виникла
заборгованість по податку на доходи
фізичних осіб на загальну суму 60120 грн.
45 коп., що стверджується також
податковим повідомленням-рішенням №
/0 від 23.11.2007р., довідкою про
наявність податкового боргу станом на
13.02.2012р. (а.с.19), обліковими картками
платника податків станом на 09.02.2012р.
(а.с.20-21).

З метою погашення податкового
боргу податковим органом скеровано на
адресу відповідача податкову вимогу №
1247 від 21.11.2011р. на загальну суму 60120 грн.
45 коп. (а.с.18).

Звідси, податкове зобов'язання по
податку на доходи фізичних осіб, що
сплачується за результатами річного
декларування, в сумі 60120 грн. 45 коп., яке
відображене контролюючим органом у
податковому повідомленні-рішенні №
/0 від 23.11.2007р., є узгодженим у
порядку і на умовах, визначених ПК
України.

З урахуванням наведеного, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
про наявність у відповідача
податкового боргу, доказів погашення
якого останнім не представлено, не було
здобуто таких судом під час розгляду
справи по суті, через що заявлений
позов підлягає задоволенню.

В частині доводів апеляційної
скарги колегія суддів враховує, що
подання заяви про перегляд судового
рішення в адміністративній справі
(постанови Вищого адміністративного
суду України від 06.10.2011р. у справі К-1096/10)
до Верховного суду України, її
невідповідність судовій практиці (за
твердженням апелянта) не перешкоджає
стягненню заборгованості у даній
справі. Вказане рішення касаційної
інстанції набрало законної сили та
відповідно до ч.2 ст.14 КАС України є
обов'язковим до виконання на всій
території України.

Доводи апелянта в іншій частині на
правомірність прийнятої постанови не
впливають та висновків суду не
спростовують.

Таким чином, колегія суддів вважає
заявлений позов підставним та
обгрунтованим, а тому такий підлягає до
задоволення з вищевикладених мотивів.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно і повно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків рішення суду, а
тому підстав для скасування постанови
колегія суддів не вбачає і вважає, що
апеляційну скаргу на неї слід залишити
без задоволення.

Керуючись ст.94, ч.3 ст.160, ст.ст.195, 196, п.1 ч.1
ст.198, ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 254 КАС
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 02.04.2012р. в
адміністративній справі № 2а-1970/824/12
залишити без задоволення, а вказану
постанову суду - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена у
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
Р.М.Шавель

Судді:
М.В.Костів

Н.В.Савицька