Справа № 813/1238/14
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/1238/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді Брильовського Р.М.,
при секретарі Косів М.Б.
представника відповідача - Тайстри В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому з
асіданні у місті Львові справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Державної пенітенціарної
служби України у Львівській області
про стягнення заборгованості з
грошового забезпечення,-
ОСОБА_1 звернувся з адміністративним
позовом до управління Державної
пенітенціарної служби України у
Львівській області про стягнення
грошової компенсації за невикористані
дні щорічної відпустки в сумі 282,12 грн.
В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що має право на отримання
грошової компенсації за невикористані
дні щорічної відпустки згідно з ст. 83
КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про
відпустки», ст. 10-1 Закону України «Про
соціальний і правовий захист
військовослужбовців та членів їх
сімей», п. 10 постанови КМ України від
08.02.95 р. №100, параграфу 1 ст. 5 Конвенції
Міжнародної організації праці №132 про
оплачувані відпустки (ратифікована
Законом України 29 травня 2001 року №2481-111)
в якій сказано, що для отримання права
на будь-яку щорічну відпустку потрібен
мінімальний проміжок часу роботи.
Відповідно, право на щорічну відпустку,
незалежно це щорічна основна чи
додаткова відпустка, зумовлюється
фактом знаходження працівника у
трудових відносинах і надається
пропорційно відпрацьованому часу.
Оскільки, кінцевий розрахунок з
позивачем проведений не був і не була
нарахована та виплачена грошова
компенсація за всі невикористані дні
щорічної відпустки, просить суд
постановити рішення, яким стягнути з
відповідача 282,12 грн.
У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав повністю з підстав
викладених у позовній заяві. Просить
Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечив
повністю з тих підстав, що відпустка в
2004 році позивача мала обчислюватись за
повний місяць роботи, а оскільки він
звільнений 30 січня, тобто не має
відпрацьованого повного місяця, то
компенсація йому не належить, просить у
задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши доводи представників
сторін, з'ясувавши обставини, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень та дослідивши
докази, якими вони обґрунтовуються,
суд, даючи правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з наступного.
Наказом управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області від 19.12.2003 р. №132 «Про порушення
фінансової дисципліни головним
ревізором Львівського ТКРВ
Департаменту капітаном вн. сл. ОСОБА_2
та старшим ревізором цього ж відділу
капітаном вн. сл. ОСОБА_1 та притягнення
їх до матеріальної відповідальності»
зобов'язано бухгалтерію управління
утримати з грошового забезпечення
головного ревізора Львівського ТКРВ
капітана вн. сл. ОСОБА_1 920,00 грн.
Наказом управління Державного
Департаменту України з питань
виконання покарань у Львівській
області від 30.01.2004р. №5 о/с «По особовому
складу» позивача було звільнено з
органів кримінально-виконавчої
системи за ст. 64 п. «д» (через службову
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 30.09.2013 р. у
справі №813/2686/13-а, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03.12.2013 р.
вищевказаний наказ від 19.12.2003 р. №132
визнано протиправним та скасовано.
Оскільки, як стверджує позивач,
кінцевий розрахунок з позивачем
проведений не був і не була нарахована
та виплачена грошова компенсація за
всі невикористані дні щорічної
відпустки, вимушений був звернутися до
суду.
Згідно з пунктом 15 частини першої
статті 3 КАС України публічна служба -
це діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.
Порядок надання чергової відпустки
особам рядового і начальницького
складу врегульований «Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ» (далі- Положення) (яке
розповсюджується також на осіб
рядового і начальницького складу
Державної кримінально-виконавчої
служби), затвердженого постановою
Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991
р. № 114, пунктом 49 якого передбачено, що
особам рядового і начальницького
складу органів внутрішніх справ
надаються відпустки, зокрема: а)
чергові. При наданні чергової та
додаткової відпусток їх тривалість
визначається діленням повного розміру
кожної із відпусток на дванадцять і
множенням на число повних місяців
Згідно з п.52 цього Положення чергова
відпустка має бути надана протягом
календарного року кожній особі
рядового або начальницького складу. В
особливих випадках з дозволу прямого
начальника (від начальника управління
внутрішніх справ Кримської АРСР,
області, м. Києва, йому рівних і вище)
невикористана чергова відпустка за
минулий рік може бути надана в I
кварталі наступного року.
Особам рядового і начальницького
складу тривалість чергової відпустки в
році вступу на службу в органи
внутрішніх справ обчислюється
пропорціонально з дня вступу до кінця
року з розрахунку однієї дванадцятої
частини відпустки за кожний повний
місяць служби -п.52 Положення.
Судом встановлено, що наказом
управління Державного Департаменту
України з питань виконання покарань у
Львівській області від 30.01.2004р. №5 о/с
«По особовому складу» позивача було
кримінально-виконавчої системи за ст. 64
п. «д» (через службову невідповідність)
Суд погоджується з твердженням
відповідача, що відпустка в 2004 році
позивача мала обчислюватись за повний
місяць роботи, а оскільки він
звільнений 30 січня, тобто не має
відпрацьованого повного місяця, то
компенсація йому не належить.
Предметом даного спору є стягнення
грошової компенсації за невикористані
дні щорічної відпустки.
Судом досліджувалося питання чи має
позивач ці невикористані дні
відпусток, і якщо має то чи виплачена
компенсація за ці дні.
Як вбачається з Особової картки
ОСОБА_1 днів відпустки за 2004 рік позивач
Не вказано про невикористані дні
відпустки і в наказі управління
Державного Департаменту України з
питань виконання покарань у Львівській
області від 30.01.2004р. №5 о/с «По особовому
складу». Якщо б така невикористана
відпустка була, то в цьому наказі вона
Отже, твердження ОСОБА_1 про
невикористані ним дні відпустки і про
невиплату за неї будується лише на
припущеннях та спростовуються
матеріалами справи.
Відповідно, якщо ОСОБА_1 не має
невикористаних днів відпустки, тому
йому не може належати і грошова
За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є безпідставними і
необгрунтованими, а тому в задоволенні
позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-14, 23, 69, 70, 71, 86, 160-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України,-
В задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня її
проголошення до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.
Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.
Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 КАС
України.

Суддя
Брильовський Р.М.

Повний текст постанови виготовлений
07.04.2014 року