Справа № 2а-3055/12/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ К/9991/79849/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі міста Києва Державної
податкової служби на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 06.11.2012 року та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.08.2012 року у справі №2а-3055/12/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр» до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі міста Києва
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Автолайф центр»
звернулось до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі міста Києва
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 14 лютого 2012
року №, яким позивачу збільшено
суму податку на додану вартість на суму
442 343,00 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 110 586,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.08.2012 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2012 року
у даній справі позов задоволено
частково. Скасовано спірне податкове
повідомлення-рішення від 14 лютого 2012
року № в частині збільшення суми
податку на додану вартість на суму 440
543,00 грн. та застосування штрафних
(фінансових) санкцій в розмірі 110 136,00
грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Деснянському районі м.
Києва Державної податкової служби
проведено планову виїзну перевірку ТОВ
«Автолайф Центр» з питань дотримання
вимог податкового законодавства за
період з 01 липня 2009 року по 30 вересня 2011
року, за результатами якої встановлено
позивачем порушено, зокрема, вимоги
пп.7.2.3 п.7.2 ст. 7 Закону України від 03.04.1997
року № 168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон №168/97-ВР), що
призвело до завищення податкового
кредиту всього на суму 442 343,00 грн.

Відповідачем зроблено висновок про
нікчемність господарських договорів,
укладених між позивачем та його
контрагентами.

За наслідками перевірки прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Податковий кредит - сума, на яку платник
податку має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом (пункт 1.7
статті 1 Закону №168/97-ВР).

Згідно з підпунктом 7.4.5 пункту 7.4 статті
7 Закону №168/97-ВР не підлягають
включенню до складу податкового
кредиту суми сплаченого (нарахованого)
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг), не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в матеріалах справи
наявні всі необхідні первинні
документи, які складені у
відповідності до вимог підпункту 7.2.1
пункту 7.2 статті 7 Закону №168/97-ВР, що
підтверджують право позивача на
податковий кредит у відповідний
період. Жодних доказів, які б
підтверджували порушення з боку
позивача при укладанні договорів
публічного порядку, відповідачем не
надано. На час укладання договору із
позивачем, його контрагенти були
платниками ПДВ згідно чинного
законодавства та належним чином
зареєстрованими у Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, тобто мали
достатній об'єм правоздатності для
укладення спірних угод.

Доводи відповідача про нікчемність
угод, укладених між позивачем та його
контрагентами, судами попередніх
інстанцій правомірно не прийняті до
уваги, оскільки в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
такого факту.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі міста Києва Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
02.08.2012 року у справі №2а-3055/12/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.