Справа № 2-а-7723/08/2170
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

----------------------
У Х В А Л А

28 березня 2014 р.м.ОдесаСправа №
2-а-7723/08/2170

Категорія: 9.2.1 Головуючий в 1 інстанції:
Бездрабко О.І. Одеський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

доповідача, судді - Димерлія
О.О.

суддів - Єщенка
О.В.

- Романішина В.Л.

розглянув в порядку письмового
провадження в м. Одесі адміністративну
справу за апеляційною скаргою
приватного підприємця ОСОБА_2 на
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні до приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
фінансових санкцій та за позовом
приватного підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м.
Херсоні звернулась до суду з вказаним
вище адміністративним позовом до
ОСОБА_2, в якому просила стягнути з
відповідача фінансові санкції у
розмірі 21995,83 грн..

В обґрунтування позовних вимог
покладено твердження, що за
результатами проведеної перевірки від
20.06.2008 року складено акт №21110226/0237/352, на
підставі якого винесено податкові
повідомлення-рішення від 16.07.2008 року
№, №/0, № на загальну
суму 21995,83 грн., які самостійно не
сплачені відповідачем.

ОСОБА_2 до суду подано зустрічний позов,
з обґрунтуванням позовних вимог, які
полягають у тому, що перевірки
проведені з порушенням вимог Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» та Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні», на підставі просить визнати
протиправним та скасувати рішення про
застосування фінансових санкцій
№ від 16.07.2008 року.

Херсонським окружним
адміністративним судом розглянуто
справу, за результатами якої прийнято
постанову від 26 серпня 2011 року про
задоволення позовних вимог Державної
податкової інспекції у м. Херсоні,
стягнуто з приватного підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2) до державного бюджету (р/р
0002, код платежу 21080900) 21995 (двадцять
одну тисячу дев'ятсот дев'яносто п'ять)
грн.. 83 коп. фінансових санкцій.

У задоволенні позову приватного
підприємця ОСОБА_2 відмовлено.

21.01.2010 року Херсонським окружним
адміністративним судом постановлено
ухвалу про об'єднання вказаних справ у
одне провадження.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції,приватний
підприємець ОСОБА_2 подано апеляційну
скаргу, в який, посилаючись на допущені
судом порушення норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову
про задоволення його позовних вимог в
повному обсязі, а у позовних вимог
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні - відмовити.

Суд апеляційної інстанції заслухав
суддю-доповідача, розглянув та
обговорив доводи апеляційної скарги,
перевірив матеріали справи та вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
в ході перевірки 20.06.2008 року кафе-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» (власником якого є
відповідач) по питанню контролю за
здійсненням розрахункових операцій у
сфері готівкового обігу суб'єктами
підприємницької діяльності,
податковими органами встановлені
численні порушення вимог Законів
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», а також
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», які регулювали на
той час спірне питання питання.

20.06.2008 року складено акт перевірки, на
підставі якого прийнято рішення про
застосування фінансових санкцій від 16
липня 2008 року № на суму 612,50 грн.,
№/0 на суму 21,33 грн., № на суму
21362 грн., виходячи з наступних порушень
з боку відповідача:

- проведено розрахункову операцію без
застосування реєстратора
розрахункових операцій на загальну
суму 20,50 грн.;

- не забезпечено зберігання книги
обліку розрахункових операцій;

- не забезпечено зберігання
контрольних стрічок;

- проведення підприємницької
діяльності без придбання відповідного
торгового патенту;

- реалізація та зберігання з метою
подальшої реалізації алкогольних
напоїв без придбання відповідної
ліцензії.

В дотримання вимог п.п.6.2.4 п. 6.2. ст.6
Закону України «Про порядок погашення
зобов'язання платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» податковим органом було
розміщено відповідне рішення про
застосування фінансових санкцій до
відповідача на дошці оголошень, у
зв'язку із неможливістю вручення та
закінчення терміну зберігання його на
пошті.

Перевіряючи повноту з'ясування судом
першої інстанції обставин справи та
правильність застосування правових
норм, апеляційний суд звертає увагу на
таке.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу
України» (далі - Закону України № 509-ХІІ)
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Частиною 1 статті 15 Закону «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон України № 265/95-ВР)
передбачено планові та позапланові
перевірки як форми здійснення органами
державної податкової служби контролю
за додержанням суб'єктами
підприємницької діяльності порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), інших вимог цього Закону.

Разом з тим, згідно з ч. 9 ст. 11-1 Закону
України № 509-ХІІ, якою цей Закон було
доповнено згідно із Законом України
від 25.03.2005 № 2505-ІУ, позаплановими
перевірками вважаються перевірки в
межах повноважень податкових органів,
визначених законами України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», «Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів».

Перевірку кафе-бару «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
який належить ОСОБА_2, проведено
правомірно з дотриманням вимог ст. 11
№509-XІІ та на підставі затвердженого
акту перевірок на червень 2008 року та
направлень від 17.06.2008 року №259, № 260.

Оскільки особа, що здійснювала
розрахункові операції на момент
перевірки, назвалась
барменом-адміністратором кафе-бару
«ІНФОРМАЦІЯ_1» - ОСОБА_3, тому у
податкових органів були усі підстави
залучити цю особу до перевірки для
складання опису готівкових коштів,
підписання акту перевірки та отримання
другого примірнику акту.

Виходячи з вказаних вище фактів та
вимог законодавства, апеляційний суд
не погоджується з доводами апелянта
стосовно протиправних дій
співробітників податкового органу у
питанні правомірності проведення
перевірки, оскільки законом визначено
що у питанні періодичності проведення
позапланової перевірки та наявністю
підстав орган державної податкової
служби наділений правом діяти за
власним розсудом, у зв'язку з чим у ДПІ
не було обов'язку доводити наявність
підстав для проведення позапланової
перевірки позивача.

У питанні правомірності застосування
фінансової санкції у розмірі 612,50 грн.
апеляційний суд не погоджується з
доводами апелянта та зазначає
наступне.

Відповідно до вимог ст. 1 Закон України
№ 265/95-ВР реєстратори розрахункових
операцій застосовуються фізичними
особами - суб'єктами підприємницької
діяльності або юридичними особами (їх
філіями, відділеннями, іншими
відокремленими підрозділами), які
здійснюють операції з розрахунків у
готівковій та/або в безготівковій
формі при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг.

Згідно до вимог п. 1 ст. 3 вищевказаного
Закону визначено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій або в безготівковій формі
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

В акті від 20.06.2008 року податківцями
виявлено реалізацію продукції в
кафе-барі «ІНФОРМАЦІЯ_1» на загальну
суму 20,50 грн. без видачі розрахункового
документу, що саме і є підтвердженням
не застосування реєстратора
розрахункових операцій, на підставі
чого державною податковою інспекцією
правомірно було застосовано приписи
ст. 17 Закону України № 265/95-ВР, якою
встановлена відповідальність за
порушення його вимог, та згідно із цим
накладено штрафні санкції у розмірі, що
передбачений п. 1 ст.17, тобто у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів, на які виявлено
невідповідність : 20,50 х 5= 102,50 грн..

Відповідно до вимог п.6 ст.3 Закон
України № 265/95-ВР суб'єкти
підприємницької діяльності
зобов'язані забезпечувати зберігання
використаних книг обліку
розрахункових операцій та
розрахункових книжок протягом трьох
років після їх закінчення.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що чинне законодавство не зобов'язує
суб'єкт господарювання зберігати книгу
обліку виключно за місцем реалізації
товарів, а зобов'язує зберігати книгу
обліку протягом трьох років, проте
апелянт мав права надати КОРО до
податкових органів для належної
перевірки, однак останнім ї цього не
було зроблено, на підставі чого можливо
зробити висновок про відсутність
вказаної книги обліку. Виходячи з
цього, ДПІ правомірно застосовано
фінансову санкцію керуючись вимогами
ч.3 ст. 17 Закон України № 265/95-ВР, яка
передбачає нарахування штрафної
(фінансової) санкції у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян: 20 х 17 = 340 грн..

Крім того встановлено, що позивачем не
забезпечувалося зберігання
контрольних касових стрічок протягом
трьох років після їх закінчення, як
того вимагає п.10 ст. 3 Закону України №
265/95-ВР, які також ОСОБА_2 не було
представлено для перевірки до
податкових органів, що стало підставою
для застосування фінансової санкції
відповідно до вимог п.5 ст. 17 Закон
України № 265/95-ВР, тобто у розмірі
десяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян: 10 х 17 = 170 грн..

Таким чином, всі наведені обставини
спростовують вимоги апелянта стосовно
необґрунтованості прийняття ДПІ
податкового повідомлення-рішення від
16.07.2008 року № , та не знаходить
підстав для скасування оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення.

Законодавством визначено ряд видів
діяльності, при здійсненні яких суб'єкт
господарювання повинен мати патент,
відповідно до вимог ст. 3 Закону України
«Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності».

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що оскільки перевіркою
встановлено та відображено в акті від
20.06.2008 року відсутність у ПП
відповідного патенту, нарахування
податковим органом фінансової санкції
у розмірі 21,33 грн. є обґрунтованим.

Встановлено також, що у перевіреному
кафе-барі проводилось реалізація
товару, який, згідно ст.15 Закону України
«Про державне регулювання виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів» передбачає
наявність ліцензії, за відсутності
якої законодавством передбачено
застосування штрафної санкції у
розмірі 200 відсотків вартості
отриманої партії товару, але не менше
1700 гривень, відповідно до вимог ст. 17
того ж Закону України.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що, дотримуючись вимог
вказаного закону, ДПІ правомірно
застосовано до ПП фінансову санкцію у
розмірі 21362 грн., яка походить з
загальної суми вилученого при
перевірці 20.06.2008 року товару, що складає
10681 грн. та розрахована з урахуванням
вимог ст. 17 вказаного Закону: 10681грн. х
200% = 21362 грн..

Підсумовуючи усі наведені обставини
суд апеляційної інстанції не вбачає
порушень з боку ДПІ у м. Херсоні
порушень як при проведенні перевірки
так і при складанні висновків такої
перевірки, викладених у акті від 20.06.2008
року акт №21110226/0237/352 та і при винесенні
податкових повідомлень рішень, на
підставі чого суд не знаходить підстав
для задоволення апеляційної скарги
ОСОБА_2 про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 16.07.2008
року.

Постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми законів України та відповідають
чинному законодавству.

За таких обставин підстав для
скасування рішення суду та задоволення
апеляційних скарг не вбачається.

Керуючись: ст.. ст..185, 195, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну приватного підприємця
ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а
постанову Херсонського окружного
адміністративного суду від 26 серпня 2011
року у справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у м. Херсоні до приватного
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
фінансових санкцій та за позовом
приватного підприємця ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у м.
Херсоні про скасування рішення про
застосування фінансових санкцій - без
змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її підписання та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України на
протязі двадцяти днів з часу отримання
сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач:

Судді: