Справа № 810/606/14-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 810/606/14-а
Головуючий у 1-й інстанції: Шевченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_3
на постанову Київського окружного
адміністративного суду від 05 лютого 2014
р. у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного фонду
України в м. Білій Церкві Київської
області, Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області з адміністративним
позовом до Управління Пенсійного фонду
України у місті Білій Церкві Київської
області, Білоцерківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області, з урахуванням заяви
про зміну позовних вимог від 05.02.2013, про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату недоїмки № Ф-1538 від
29.03.2013 року.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду 05 лютого 2014
року у задоволені адміністративного
позову відмовлено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить її
скасувати, та прийняти нову постанову
про задоволення адміністративного
позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач зареєстрований як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
копією свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 Серії НОМЕР_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), є платником єдиного
податку, що підтверджується свідоцтвом
Серії НОМЕР_3.

Згідно з посвідченням Серії НОМЕР_4 від
01.11.1993 року позивач отримує пенсію за
вислугу років.

Відповідно до довідки від 18.12.2013 року №
1423 позивач отримує пенсію призначену
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб» за вислугу років.

Згідно посвідчення Серії НОМЕР_5 (без
дати), позивач є особою, яка постійно
проживає на території зони посиленого
радіоекологічного контролю і належить
до потерпілих від аварії на
Чорнобильській АЕС 4 категорії.

29.03.2013 року відповідачем сформовано
вимогу № Ф-1538 про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 4572, 42
гривень.

16.04.2013 року позивач звернувся з листом
до УПФУ у місті Білій Церкві Київської
області, в якому просив скасувати
вимогу № Ф-1538 про сплату недоїмки зі
сплати єдиного внеску в розмірі 4572, 42
гривень.

19.04.2013 року позивач отримав рішення
УПФУ у місті Білій Церкві Київської
області від 18.04.2013 № 8194/02 про результати
розгляду заяви, в якій скаргу позивача
залишено без задоволення, а спірну
вимогу без змін.

Позивач 17.05.2013 року звертався до УПФУ у
місті Білій Церкві Київської області з
заявою, в якій просив роз'яснити чи
зобов'язаний позивач сплачувати за
себе єдиний внесок в Пенсійний фонд
по-життєво, чи в разі досягнення 60 років
його буде звільнено від сплати за себе
єдиного внеску, і на якій підставі.

УПФУ у місті Білій Церкві Київської
області розглянуло заяву позивача від
17.05.2013 та листом від 31.05.2013 року № 9952/Х-01
повідомило, що правові та
організаційні засади забезпечення
збору та обліку єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку, визначені в
Законі України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування».

Також, УПФУ у місті Білій Церкві
Київської області вищевказаним листом
від 31.05.2013 повідомило позивача, що у
відповідності до вимог статті 25 Закону
№ 2464-VI, за несплату (неперерахування)
або несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.
На суму недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

За неподання до УПФУ у місті Білій
Церкві Київської області звіту щодо
сум нарахованого єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, на підставі
Акта № 2193 від 01.04.2013 року було винесено
Рішення № 3772 від 29.07.2013 року про
застосування штрафних санкцій у
розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, що становить 170, 00
гривень.

Позивач 23.09.2013 року звернувся до УПФУ у
місті Білій Церкві Київської області з
заявою про надання правових підстав
доплати до мінімального страхового
внеску у розмірі 4572, 42 гривень, так як
вважає, що оскаржувана вимога є
протиправною та суперечить чинному
законодавству. Також в зазначеній
заяві позивач, посилаючись на статтю 12
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», як на підставу своїх
тверджень щодо відсутності у нього
обов'язку сплачувати за себе єдиний
внесок, зазначив, що договір про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування не укладав,
посилаючись на те, що він є пенсіонером
за віком.

У відповідь на заяву позивача від 23.09.2013
року, УПФУ у місті Білій Церкві
Київської області листом від 25.10.2013
року № 10386/Х-01 повідомило, що оскільки
позивач отримує пенсію за вислугу
років, то він зобов'язаний був сплатити
єдиний соціальний внесок до 20.01.2013 року,
а правові підстави для звільнення
позивача від сплати єдиного внеску
відсутні.

Позивач не погоджуючись з вказаним
рішенням відповідача звернувся до суду
про його скасування.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
позові, дійшов висновку, що оскільки
пенсія позивачу призначена за вислугу
років згідно із Законом України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», положення ч. 4 ст. 4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску н
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на позивача не
розповсюджується, а отже він
зобов'язаний сплачувати єдиний
соціальний внесок, а тому вимога органу
пенсійного фонду є правомірною.

Суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком суду першої
інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» № 2464 -
IV від 08.07.2010 року врегульовано
відносини, що виникають між суб'єктами
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Даним Законом № 2464 визначено: коло
осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
соціальному страхуванню; платників
страхових внесків та їх права та
обов'язки; порядок нарахування,
обчислення та сплати страхових
внесків, стягнення заборгованості за
цими внесками.

Водночас Законом № 2464 передбачено, що
дія цього Закону поширюється на
відносини, що виникають під час
провадження діяльності, пов'язаної із
збором та веденням обліку єдиного
внеску. Дія інших нормативно-правових
актів може поширюватися на зазначені
відносини лише у випадках,
передбачених цим Законом, або в
частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 ст. 6
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Згідно із Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Зазначеним Законом передбачені такі
види пенсійних виплат, як пенсія за
віком, пенсія у зв'язку з втратою
годувальника та пенсія по інвалідності
внаслідок загального захворювання (у
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства).

Умови призначення пенсії за віком
визначені статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», відповідно до
якої (в редакції на час призначення
позивачу пенсії за вислугу років) особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення чоловіками 60
років, жінками - 55 років та наявності
страхового стажу не менше п'яти років.

Враховуючи вищезазначене, суд
апеляційної інстанції вважає, що
фізичні особи - підприємці, які
отримують пенсію за вислугу років
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб», і які не досягли віку з якого
призначається пенсія за віком
відповідно до статті 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не звільняються
від сплати єдиного внеску.

Таким чином, з урахуванням наведеного,
суд апеляційної інстанції вважає, що
вимога пенсійного фонду від 29.03.2013 року
про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування з
ОСОБА_3 у сумі 4572,42 грн. є правомірною.

Приймаючи до уваги те, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи, судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
висновки суду доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність правових
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 05
лютого 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.04.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.