Справа № К-21049/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2014 р. м. Київ
К-21049/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Роздольненського районного суду
Автономної Республіки Крим від 19
жовтня 2009 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2010
року в справі за його позовом до
прокуратури Автономної Республіки
Крим про поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2007 році ОСОБА_4 звернувся в суд
з вказаним адміністративним позовом, в
якому зазначав, що наказом прокурора
Автономної Республіки Крим від 25
квітня 2006 року його звільнено з органів
прокуратури за прогули. Вважаючи
звільнення незаконним, просив поновити
на роботі, стягнути середній заробіток
за час вимушеного прогулу та
відшкодувати моральну шкоду в розмірі
10 000 грн.

Справа розглядалась судами
неодноразово.

Останньою постановою Роздольненського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 19 жовтня 2009 року, залишеною без
змін ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 20 квітня 2010 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
ставить питання про скасування рішень
судів першої та апеляційної інстанцій
та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_4 проходив
публічну службу на посаді старшого
помічника прокурора Чорноморського
району Автономної Республіки Крим й
був відсутній на робочому місці без
поважних причин 05 квітня 2006 року з 9.00 до
11.00 год. та з 14.00 до 18.00 год.); 06 квітня 2004
року - з 9.00 до 10.30 год., з 14.00 до 16.00 год., з
17.00 до 18.00 год.; 07 квітня 2006 року; з 10 по 14
квітня 2006 року та з 17 по 19 квітня 2006
року.

Наказом прокурора Автономної
Республіки Крим від 25 квітня 2006 року
№588 позивача звільнено з роботи за
прогули на підставі статті 8 та пункту 5
статті 9 Дисциплінарного статуту
прокуратури.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що вчинення ОСОБА_4 прогулів є
доведеним, докази перебування на
лікуванні відсутні, як відсутні й інші
законні підстави для відсутності на
роботі.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 3
Закону України «Про прокуратуру»
повноваження прокурорів, організація,
засади та порядок діяльності
прокуратури визначається Конституцією
України, цим Законом, іншими
законодавчими актами.

Частиною третьою статті 48 цього Закону
встановлено, що за порушення закону,
неналежне виконання службових
обов'язків чи скоєння ганебного вчинку
прокурори і слідчі несуть
відповідальність згідно з
Дисциплінарним статутом прокуратури
України, який затверджується Верховною
Радою України.

Згідно з частиною першою статті 8
Дисциплінарного статуту прокуратури
України, дисциплінарні стягнення до
прокурорсько-слідчих працівників, а
також працівників навчальних, наукових
та інших установ прокуратури
застосовується за невиконання чи
неналежне виконання службових
обов'язків або за проступок, який
порочить його як працівника
прокуратури.

Дисциплінарне стягнення має
відповідати ступеню вини та тяжкості
проступку. Прокурор, який вирішує
питання про накладення стягнення,
повинен особисто з'ясувати обставини
проступку та одержати письмове
пояснення від особи, яка його вчинила. В
разі необхідності може бути призначено
службову перевірку (стаття 11
Дисциплінарного статуту).

Судами встановлено, що ОСОБА_4 тривалий
час був відсутній на робочому місці,
зокрема, 05 квітня 2006 року (з 9.00 до 11.00
год. та з 14.00 до 18.00 год.), 06 квітня 2004 року
(з 9.00 до 10.30 год., з 14.00 до 16.00 год., з 17.00 до
18.00 год.), 07 квітня 2006 року, з 10 по 14
квітня 2006 року та з 17 по 19 квітня 2006 року
без поважних причин, що
підтверджується відповідними актами
за ці дні (а.с. 51-61) та копією табелю
обліку робочого часу за квітень 2006 року
(а.с. 64).

Згідно з актами від 06 квітня та від 20
квітня 2006 року позивач відмовився
ознайомитись з актами щодо його
відсутності на робочому місці,
підписати їх та надати пояснення з
цього приводу (а.с. 37, 62).

Усі акти складені в день виявлення
прогулів та підписані працівниками
прокуратури Чорноморського району
Автономної Республіки Крим.

Доводи ОСОБА_4 щодо перебування на
лікуванні спростовуються довідкою
Республіканської клінічної лікарні ім.
М.О.Семашко від 25 квітня 2006 року та
поясненнями лікаря, відповідно до яких
позивач звертався до лікувальних
установ за консультацією і листок
тимчасової непрацездатності йому не
видавався.

Крім того, судом першої інстанції
встановлено, що з 04 січня по 26 березня
2006 року позивачу, як учаснику виборчого
процесу, надавалась відпустка, проте
депутатом його не обрано. Після
закінчення зазначеної відпустки у
позивача не було підстав для невиходу
на роботу.

За таких обставин суди дійшли
обгрунтованого висновку про
правомірність дій відповідача щодо
звільнення ОСОБА_4 та відмовили у
задоволенні позовних вимог.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
під-став для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а по-станову
Роздольненського районного суду
Автономної Республіки Крим від 19
жовтня 2009 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 20 квітня 2010
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/