Справа № 348/3622/13-а
Суддя: Міськевич О.Я. О. Я.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/3622/13-а

01 квітня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді: Міськевич
О.Я.

секретаря: Боєчко О.Р.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача

адвоката: ОСОБА_2

представника відповідача: Гараздюк
М.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Надвірна
справу за позовом ОСОБА_1 до
Гаврилівської сільської ради про
визнання недійсним рішення
Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. щодо надання церковній
громаді с. Гаврилівка земельної
ділянки площею 0,1109 га біля церкви,
третя особа територіальна громада с.
Гаврилівка в особі УГКЦ Св. Арх.
Михаїла.

В С Т А Н О В И В :

03.12.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду із
заявою до Гаврилівської сільської
ради про визнання недійсним рішення
Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. щодо надання церковній
громаді с. Гаврилівка земельної
ділянки площею 0,1109 га біля церкви,
третя особа територіальна громада с.
Гаврилівка в особі УГКЦ Св. Арх.
Михаїла.

В обгрутування позовних вимог
посилається на те, що її чоловікові
ОСОБА_5, було надано земельна ділянка
розміром 0.1109 га. біля церкви в
с.Гаврилівка по вул. Ковпака та 0.10 га. та
0.04 га. на «Лугах». Її сім»я
користувалася земельними ділянки за їх
призначенням, що можуть підтвердити
жителі села .

ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_5 помер і
вона вступила у володіння спадковим
майном зокрема і спірною земельною
ділянкою.

На її неодноразові звернення до
Гаврилівськоої сільської ради із
заявою про надання дозволу на
виготовлення технічної документації
на приватизацію спірної земельної
ділянки отримала відмову. Сільська
рада повідомила, що у 1993 році її
чоловіка ОСОБА_5 написав заяву про
обмін земельної ділянку біля
символічної могили ( між вулицями
Українська та Ковпака) та по вул. Луги.
Тому спірна земельна ділянка біля
символічної могили, згідно їхньої
заяви, надана у оренду церковній
громаді с. Гаврилівка згідно рішення
сесії Гаврилівської міської ради
рішення № 24-2/2010 від 30.12.2010 року.

Вважає рішення сесії Гаврилівської
сільської ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області від № 24-2/2010
від 30.12.2010 року незаконним та таким ,що
суперечить діючому законодавству.
Категорично стверджує, що заява про
обмін земельних ділянок нібито подана
її чоловіком є підробленою. За фактом
підробки указаної заяви, 28 листопада 2012
року РВ Надвірнянського РВ УМВС в
Івано-Франківській області відкрито
кримінальне провадження № 00000022
за ст. 358 КК України розслідування якого
триває.

Зазначає, що всупереч як ст. 27
Земельного кодексу України в редакції
1990 року так і ст. 141 Земельного кодексу
України в редакції 2011 року, які
регламентують порядок припинення
права власності на землю та право
користування землею, Гаврилівською
сільською радою Надвірнянського
району рішення про припинення права
користування виділеною земельною не
приймалось.

Тому вважає, що рішення
Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. щодо надання церковній
громаді с. Гаврилівка земельної
ділянки площею 0,1109 га прийняте, з
порушеннями принципу справедливості,
чинного законодавства, так як ним
порушено її право володіти
користуватися, розпоряджатися її
власністю та незаконно позбавили її
земельної ділянки..

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з підстав зазначених
в позовній заяві та просить скасувати
рішення Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. щодо надання церковній
громаді с. Гаврилівка земельної
ділянки площею 0,1109 га біля церкви,
третя особа територіальна громада с.
Гаврилівка в особі УГКЦ Св. Арх.
Михаїла.

Представник відповідача Гаврилівської
сілької ради в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала, заперечила
обставини на які посилається позивач.
Суду пояснила, що згідно записів по
господарських кних 1990року у ОСОБА_5 в
користуванні було 0,50 в 1993р. 1.20га . В
погосподарських книгах не
розписується кожна земельна ділянка
окремо. 29.04.1993р ОСОБА_5 написав заяву
про обмін земельних ділянок на лугах
та коло церкви. Рішенням Гаврилівської
сільської ради від 03.05.1993р. ОСОБА_5 .
додано 0, 60 га в урочище треті Гони біля
Церкви.

Рішення Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. надано в оренду церковній
громаді с. Гаврилівка земельну ділянку
площею 0,1109га біля церкви вул. Ковпака
(між Символічною Могилою та старою
церквою) із земель
сільськогосподарського призначення.
Рішення сільської ради про наданння
спірної земельної ділянки у власність
чи надання у в користування ОСОБА_5 не
приймалось.

Згідно записів в погосподарській книзі
№3 сторінка 80 у користуванні ОСОБА_5
знаходиться 1.22 га землі, а в наявності
1.74 за винятком 0.1109 га біля церкви.

Вважає що рішення прийняте згідно
норм діючого законодавства. Просить в
позові відмовити.

Представники третьої особи
територіальної громади с. Гаврилівка в
особі УГКЦ Св. Арх. Михаїла.в судове
асіданння не з»явилися,однак подали
заперечення на позов. Зокрема
зазначивши, що церковна громада
користується спірною земельною
ділянкою площею 0,1109га біля церкви в
с.Гаврилівка по вул.Ковпака вже на
протязі 30-40 років для церковних потреб.
Позивачка не користувалась цією
земельною ділянкою, оскільки з 1993 року
цією ділянкою користується церковна
громада з дозволу сільради. 2 роки тому
позивачка почала обробляти цю ділянку
без дозволу сільської ради чи громади.
Вказану земельна потрібна для
використання для потреб церкви, а саме:
будівництво дзвіниці для нової церкви.
Позивачка не має відношення до спірної
земельної ділянки площею 0,1109 га біля
церкви і не може ставити питання" про
визнання недійсним рішення
Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010 р.
№24-2/2010 про надання церковній громаді
с.Гаврилівка земельної ділянки площею
0,1109 га біля церкви с.Гаврилівка по
вул.Ковпака, як така, що не має прав щодо
неї.

Позовні вимоги вважають
безпідставними, просять в позові
відмовити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
показання свідків, дослідивши
письмові докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст. 71КАС
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення позовних вимог та
з"ясувавши фактичні обставини справи,
прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КАС України
кожна особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду для оскарження
будь-яких рішень, дій чи бездіяльності
суб'єктів владних повноважень.

Зі змісту ст.71 КАС України
випливає, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги та заперечення, а
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності його рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Статтею 104 КАС України
передбачено, що особа має право
звернутися до суду, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного органу, юридичної чи
службової особи під час здійснення
ними управлінських функцій порушено
його право чи свободи.

Органи місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених законом,
приймають рішення, які є обов'язковими
до виконання на відповідній території
(частина третя статті 140, частина перша
статті 144 Конституції України).

Акти органів місцевого самоврядування
та їх посадових осіб з мотивів
невідповідності Конституції або
законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(Частина десята статті 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини першої статті 143
Конституції України територіальні
громади села, селища, міста
безпосередньо або через утворені ними
органи місцевого самоврядування
вирішують, крім передбачених в
Конституції України, й інші питання
місцевого значення, віднесені законом
до їхньої компетенції.

Перелік таких питань визначено у
Конституції України та Законі України
"Про місцеве самоврядування в Україні".

Зокрема, згідно із Законом України "Про
місцеве самоврядування в Україні" до
питань місцевого значення належить
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Суд вважає, що системний аналіз
положень Конституції України та Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" дає підстави для висновку, що
органи місцевого самоврядування при
вирішенні питань місцевого значення,
віднесених Конституцією України та
законами України до їхньої
компетенції, є суб'єктами владних
повноважень, які виконують владні
управлінські функції, зокрема
нормотворчу, координаційну, дозвільну,
реєстраційну, розпорядчу. Як суб'єкти
владних повноважень органи місцевого
самоврядування вирішують в межах
закону питання в галузі земельних
відносин.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить: а) розпорядження
землями територіальних громад; б)
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; в) надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; г) вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
ґ) викуп земельних ділянок для
суспільних потреб відповідних
територіальних громад сіл, селищ, міст;
д) організація землеустрою; е)
координація діяльності місцевих
органів земельних ресурсів; є)
здійснення контролю за використанням
та охороною земель комунальної
власності, додержанням земельного та
екологічного законодавства; ж)
обмеження, тимчасова заборона
(зупинення) використання земель
громадянами і юридичними особами у
разі порушення ними вимог земельного
законодавства; з) підготовка висновків
щодо вилучення (викупу) та надання
земельних ділянок відповідно до цього
Кодексу; и) встановлення та зміна меж
районів у містах з районним поділом; і)
інформування населення щодо вилучення
(викупу), надання земельних ділянок; ї)
внесення пропозицій до районної ради
щодо встановлення і зміни меж сіл,
селищ, міст; й) вирішення земельних
спорів; к) вирішення інших питань у
галузі земельних відносин відповідно
до закону.

Статтями 125, 126 ЗК України у відповідній
редакції встановлено, що право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.
Приступати до використання земельної
ділянки до встановлення її меж у натурі
(на місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється. Право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами. Форми державних актів
затверджуються Кабінетом Міністрів
України.

Судом встановлено, що рішенням
Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. надано в оренду
територіальній громаді особі УГКЦ Св.
Арх. Михаїл земельну ділянку площею 0,1109
га біля церкви,для ведення підсобного
господарсва в с. Гаврилівка по вул.
Ковпака в межах населеного пункту за
рахунок земель сільського
господарського призначення.(а.с.5)

В судовому засіданні встановлено,
що в погосподаській книзі №3 під №249 за
колгоспним двором головою якого був
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1
значиться земельна ділянка 0,71 га., що
підтверджується довідкою
Гаврилівської сільської ради від
13.04.2000р. за № 62/2-22(а.с.6)

Згідно повідомлення Гаврилівської
сільської ради згідно записів в
погосподарській книзі 1990 року в ОСОБА_5
в користуванні було 0,50 , в 1993р. 1.20га.
Окремо кожна ділянка не
розписується(а.с.10)

29.04.1993р. ОСОБА_5 написав заву в
Гаврилівську сільську раду про обмін
земельнох ділянок на Лугах та біля
Церкви. (а.с.9)

Згідно додатку до рішення від
03.05.1993рок ОСОБА_5, додано присадибні
ділянки в урочищі треті Гони біля
церкви( а.с. 12-17)

Згідно записів в погосподарській
книзі №3 сторінка 80 уї користуванні
ОСОБА_1 знаходиться 1.22 га землі, а в
наявності 1.74 за винятком 0.1109 га біля
церкви,(а.с.53-56 )

Рішенням Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. надано в оренду
територіальній громаді особі УГКЦ Св.
Арх. Михаїл земельну ділянку площею 0,1109
га біля церкви,для ведення підсобного
господарсва в с. Гаврилівка по вул.
Ковпака в межах населеного пункту за
рахунок земель сільського
господарського призначення.(а.с.5)

Позивачем не надано суду будь яких
правовстановлюючих документів та
доказів того, що їй належить спірна
земельна ділянка,площею0.1109 га біля
церкви на праві власності чи на праві
користування,так як у них відсутній
державний акт на право власності на
земельну ділянку, немає рішення про
передачу земельної ділянки у власність
чи в користування , земельна ділянка в
натурі не виділялась, акт встановлення
та узгодження зовнішніх меж в натурі
позивачу чи її чоловікові не не
видавалися., рішення про передачу
безоплатно у приватну власність
спірної земельної ділянки, відповідно
до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про
приватизацію земельних ділянок" не
приймалось. Суд констатує,
що позивач належним чином не оформив
свої права власності (користування) на
земельну ділянку в с. Гаврилівка
Надвірнянського району по вул. Ковпака
біля церкви, площею 0.1109 га біля церкви.

Дана земельна ділянка належить до
фонду запасу земель Гаврилівської
сільської ради Надвірнянського району,
розташована в межах населеного пункту..

Твердження позивача про те, що
заява про обмін земельних ділянок від
29.04.1993р.підроблена, посилаючись на
висновок експерта від 07.10.2013р. суд
вважає безпідставним, оскільки згідно
висновків експертизи не можливо
встановити чи ОСОБА_5 виконав підпис
.(а.с.64-65)

Особливістю набуття суб»єктивного
права власності на землю громадянами
та юридичними особами є те, що для
виникнення права власності на земельну
ділянку не достатньо лише одного
юридичного факту, а має бути юридичний
склад, з яким закон пов»язує настання,
зміну і припинення правовідносин
власності на землю. Це означає, що
прийняття органами місцевого
самоврядування чи державної влади
рішення про передачу земельної ділянки
у власність не призводить до появи
нового власника землі, якщо не будуть
виконані інші юридичні дії щодо
формування земельної ділянки як
об»єкта права власності, виготовлення,
видачі і реєстрації документа про
право власності на землю.

У відповідності до ст. 116 ЗК
України громадяни набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування та
державних органів приватизації щодо
земельних ділянок.

Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх в
користування.

Відповідно до ст..125 ЗК України право
власності та право постійного
користування на земельну ділянку
виникає після одержання її власником
або користувачем документа, що
посвідчує право власності чи право
постійного користування земельною
ділянкою, та його державної реєстрації.

Дослідивши всі зібрані по справі
докази, суд прийшов до переконання, що
Гаврилівська сільська рада сама
розпоряджається своїми землями, її
рішення не суперечить вимогам чинного
законодавства, а ОСОБА_1 не являється
суб»єктом права власності на спірну
земельну ділянку. Судом не встановлено
порушень права ОСОБА_1 як
землекористувача.

Таким чином враховуючи
вищенаведені обставини суд прийшов до
висновку, що оскаржуване рішенння
прийняте відповідно до норм діючого
законодавства, та не підлягає
скасуванню, а вимоги позивача є
безпідставними і задоволенню не
підлягають.

На підставі ст. 19 Конституції
України, ст. ст.. 12,19,20, 118 ЗК України, ЗУ
"Про місцеве самоврядування" керуючись
ст.ст. 160-163,167 Кодексу Адміністративного
судочинства суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Гаврилівської сільської ради про
визнання недійсним рішення
Гаврилівської сільської ради
Надвірнянського району від 30.12.2010року
№ 24-2/2010р. щодо надання церковній
громаді с. Гаврилівка земельної
ділянки площею 0,1109 га біля церкви,
третя особа територіальна громада с.
Гаврилівка в особі УГКЦ Св. Арх. Михаїла
- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову
може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду
в порядку, визначеному ст.186 КАС України
через Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області.

Суддя
Міськевич О.Я.

Повний текст постанови виготовлений
04.04.2014р.