Справа № 127/28543/13-а
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/28543/13-а

Головуючий у 1-й інстанції: Венгрин О.О.

Суддя-доповідач: Загороднюк А.Г.

02 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Загороднюка А.Г.

суддів: Білої Л.М. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці на постанову Вінницького
міського суду Вінницької області від 27
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці.

Постановою Вінницького міського суду
Вінницької області від 27 грудня 2013 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову про відмову в
задоволені позову. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування всіх обставин
справи що призвело до неправильного її
вирішення.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті
197 КАС України суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів, у разі
неприбуття жодної з осіб, які беруть
участь у справі, у судове засідання,
хоча вони були належним чином
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 21 жовтня 2013 року звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
м.Вінниці за призначенням пенсії за
вислугу років, як працівник освіти,
відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Рішенням комісії по розгляду спірних
питань, пов'язаних з призначенням
(перерахунком) та виплатою пенсій
відповідно до чинного законодавства
України управління Пенсійного фонду
України в м.Вінниці №116 від 06 листопада
2013 року ОСОБА_2 відмовлено в
призначенні пенсії за вислугу років
згідно з пунктом «е» статті 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» у
зв'язку з відсутністю необхідного
спеціального стажу, оскільки
Вінницький обласний комунальний
притулок "Добро" не підпорядкований
Міністерству освіти, тому зарахувати
її стаж роботи з 03 серпня 1998 року по 01
жовтня 2013 року, як спеціальний стаж
неможливо (а.с. 6-7).

Відповідно до пункту «е» статті 55
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за віком
на пільгових умовах мають працівники
освіти, охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи від 25 до 30
років за переліком, що затверджується у
порядку, який визначається Кабінетом
Міністрів України, незалежно від віку.

Позивач працювала на посаді вихователя
у Вінницькому обласному комунальному
притулку для дітей "Добро" з 03 серпня 1998
року по 01 жовтня 2013 року , що
підтверджується копією трудової
книжки позивача (а.с. 8-10)

Згідно з переліком закладів і установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України №909 від 04 листопада
1993 року , не передбачено серед закладів
і установ притулку для дітей. (а.с. 59-60)

Постановою Кабінету Міністрів України
№565 від 09 червня 1997 року «Про Типове
положення про притулок для
неповнолітніх служби у справах
неповнолітніх» визначено, що притулок
для неповнолітніх служби у справах
неповнолітніх відповідної місцевої
державної адміністрації - це заклад
соціального захисту, створений для
тимчасового перебування у ньому
неповнолітніх віком від 3 до 18 років.
Основними завданнями якого є:
соціальний захист позбавлених
сімейного виховання неповнолітніх, які
опинились в складних житлово-побутових
умовах, залишили навчальні заклади;
створення належних житлово-побутових і
психолого-педагогічних умов для
забезпечення нормальної
життєдіяльності неповнолітніх,
надання їм можливості для навчання,
праці та змістовного дозвілля.
Неповнолітні можуть перебувати у
притулку протягом часу, необхідного
для їх подальшого влаштування, але не
більше як 90 діб.

Відповідно до путнкту 2.1 Статуту
Вінницького обласного комунального
притулку для дітей "Добро" одним з
головних завдань Притулку є створення
належних житлово-побутових і
психолого-педагогічних умов для
забезпечення нормальної
життєдіяльності дітей, надання їм
можливості для навчання, праці та
змістовного дозвілля на період
перебування в Притулку (а.с. 14).

Враховуючи вищевикладене, різниця між
дитячим будинком та притулком для
неповнолітніх полягає в тому, що у
останньому закладі неповнолітні
перебувають тимчасово.

Тому колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновком
суду першої інстанції, щодо наявності
підстав для зобов`язання управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці
для зарахування періоду роботи ОСОБА_2
з 03 серпня 1998 року по 01 жовтня 2013 року на
посаді вихователя у Вінницькому
обласному комунальному притулку для
дітей "Добро" до спеціального стажу,
який дає право на пенсійне
забезпечення за вислугу років,
призначення, нарахування та виплати
пенсії за вислугу років ОСОБА_2
відповідно до пунтку "е" статті 55 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 198 ,
статті 200 КАС України, суд апеляційної
інстанції залишає скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Вінниці, -
залишити без задоволення, а постанову
Вінницького міського суду Вінницької
області від 27 грудня 2013 року, - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий
Загороднюк А.Г.

Судді
Біла Л.М.

Драчук Т. О.