Справа № 813/985/14
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 квітня 2014 року м. Львів
№ 813/985/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді Москаля
Р.М., за участю секретаря судового
засідання Думич Х.М., представника
позивача ОСОБА_1, представника
відповідача ОСОБА_2, розглянув у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Трентова ЛТД», за
участі приватного підприємства
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» як третьої особи на стороні
позивача без самостійних вимог на
предмет спору, до Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про скасування постанови,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Трентова ЛТД» (далі -
ТОВ «Трентова ЛТД») звернулося до
Львівського окружного
адміністративного суду з позовом до
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області і з урахуванням
заяви про уточнення позовних вимог від
13.03.2014 року (а.с. 117) просить суд
скасувати постанову начальника
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області №В-6/ЗВП7/2013 від
13.12.2013 року, якою визнано недійсним акт
про проведені прилюдні торги по
реалізації арештованого нерухомого
майна - адміністративної будівлі
комбінату під літ. «А»-4 площею 1714,50 м кв.
за адресою: м. Львів, вул. Луганська, 3, що
належить ДП «Львівський військовий
лісокомбінат». Позивач стверджує, що
виключення ПП «СП «Юстиція» з переліку
спеціалізованих організацій, з якими
органи державної виконавчої служби
можуть укладати договори про
реалізацію арештованого майна, не є
підставою для визнання недійсним акта,
яким затверджено згадані вище прилюдні
торги після того, як ці торги відбулися.
Окрім того, позивач зазначив, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого майна відбулися у
відповідності з вимогами
законодавства і підстав визнавати їх
недійсними немає. Оскільки прийняття
постанови №В-6/ЗВП7/2013 від 13.12.2013 року
порушує інтереси ТОВ «Трентова ЛТД» як
покупця цього майна, останній
звернувся з даним позовом до суду.
На підставі ст. 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) суд замінив
первинного відповідача на належного -
на Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області (далі - Управління
ДВС ГУЮ у Львівській області).
Відповідач позов заперечує повністю з
підстав, викладених у письмових
запереченнях від 03.03.2014 року. Зокрема
зазначив про те, що за порушення ПП «СП
Юстиція» умов Генерального договору №
1 від 06.01.2012 року Державна виконавча
служба України розірвала цю угоду в
односторонньому порядку. У зв'язку з
виключенням ПП «СП «Юстиція» з
переліку спеціалізованих організацій,
з якими органи ДВС можуть укладати
договори про реалізацію арештованого
майна, начальник відділу примусового
виконання рішень при здійсненні
контролю за діями державного виконавця
в межах зведеного виконавчого
провадження №7/В6/2013 з примусового
виконання виконавчих документів про
стягнення заборгованості з ДП
«Львівський військовий лісокомбінат»
виніс оскаржену постанову. Представник
відповідача в судовому засіданні
просив відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою від 05.02.2014 року суд залучив до
участі у розгляді справи приватне
підприємство «Спеціалізоване
підприємство «Юстиція» як третю особу,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача. Про
розгляд справи третя особа вважається
повідомленою належним чином, оскільки
направлене на її зареєстроване
місцезнаходження поштове відправлення
повернено до суду з відміткою органу
поштового зв'язку «за закінченням
терміну зберігання».
Суд заслухав пояснення представників
сторін, з'ясував обставини, якими
сторони обґрунтовують свої вимоги та
заперечення, дослідив долучені до
матеріалів справи письмові докази та
06.01.2012 року між Державною виконавчою
службою України (далі - ДВС України) та
приватним підприємством
«Спеціалізоване підприємство
«Юстиція» (далі - ПП «СП «Юстиція», за
договором - Організація) було укладено
Генеральний договір № 1 (а.с. 26-29),
відповідно до п. 1.1 якого ДВС України
доручає, а Організація особисто за
місцем її реєстрації або через свої
адміністративно-територіальних
одиницях за дорученням організації
зобов'язується приймати від органів
державної виконавчої служби та
реалізовувати арештоване майно, на яке
звернено стягнення державними
виконавцями при примусовому виконанні
рішень (далі - арештоване майно), шляхом
його продажу на прилюдних торгах,
аукціонах та на комісійних умовах, а
також забезпечувати його належне
зберігання та перевезення.
У п. 4.2 Генерального договору № 1
передбачено право ДВС України
виключати за поданням голови тендерної
(конкурсної) комісії організацію з
переліку спеціалізованих організацій,
з якими органи ДВС можуть укладати
договори про реалізацію арештованого
майна в разі неналежного виконання нею
умов цього договору чи умов договорів,
укладених з органами ДВС про
реалізацію арештованого майна.
Відповідно до п. п. 10.1, 10.2 Генерального
договору № 1 договір набирає чинності з
дня його підписання і діє до наступного
визначення спеціалізованих
організацій з реалізації арештованими
державними виконавцями майна або до
моменту його розірвання згідно з
умовами цього договору. Сторони
продовжують виконувати умови цього
Договору в частині реалізації та
зберігання арештованого майна до
закінчення процедури реалізації у
відповідності до чинного
законодавства та укладених договорів
згідно з п. 8.1 цього Договору за
винятком випадку розірвання цього
договору ДВС України у порядку
встановленому п. 4.2. цього договору.
На виконання зобов'язань за
Генеральним договором № 1 від 06.01.2012
року Відділ примусового виконання
рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській
області (за договором - Відділ) уклав з
ПП «СП «Юстиція» в особі директора його
Львівської філії Семківа Н.Б. (за
договором - Організатор) договір №
03/345/13/а від 12.09.2013 року про надання
послуг по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна (а.с.
108-109). За цим договором Відділ передає
Організатору прилюдних торгів
нерухоме майно, арештоване державним
виконавцем, а Організатор прилюдних
торгів надає послуги з організації і
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна у порядку,
встановленому Законом України «Про
виконавче провадження», іншими
законами України, Тимчасовими
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Мінюсту України
від 27.10.1999р. № 68/5.
Відповідно до п. 1.3. договору від 12.09.2013
року на прилюдні торги передається
нерухоме майно, арештоване при
примусовому виконанні виконавчого
документа у зведеному виконавчому
провадженні № 7/В6/2013 на загальну суму
стягнення 1869248,88 грн. відповідно до акта
опису й арешту майна від 16.05.2013 року. на
прилюдні торги передається
адміністративна будівля комбінату
загальною площею 1714,45 кв. м. за адресою:
м. Львів, вул. Луганська, 3, що належить
на праві власності ДП «Львівський
військовий лісокомбінат». У п. 5.4.
передбачено, що договір набуває
чинності після його підписання
сторонами і діє до виконання всіх
договірних зобов'язань кожною із
сторін пов'язаних з виконанням цього
Суд встановив, що у відділі примусового
виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області перебуває на примусовому
виконанні зведене виконавче
провадження 7/В6/2013 по стягненню
заборгованості з ДП «Львівський
військовий лісокомбінат» на користь
фізичних, юридичних осіб та держави на
загальну суму понад 2, 5 млн. грн.
16 травня 2013 року державний виконавець
при примусовому виконанні зведеного
виконавчого провадження №7/В6/2013 склав
акт опису й арешту майна (а.с. 127),
відповідно до якого арешту і наступній
примусовій реалізації підлягає
нерухоме майно боржника, ДП
«Львівський військовий комбінат», а
саме: адміністративна будівля
загальною площею 1714,45 кв. м. за адресою:
м. Львів, вул. Луганська, 3. Вартість
зазначеного майна, відповідно до звіту
суб'єкта оціночної діяльності від
01.08.2013 року становить 2771050 грн.
Погодивши вартість арештованого майна
державний виконавець передав пакет
документів ПП «СП «Юстиція» для
організації і проведення прилюдних
торгів арештованого нерухомого майна
ДП «Львівський військовий комбінат»,
про яке зазначено в акті від 16.05.2013 року.
Як повідомив суду державний виконавець
у письмових запереченнях, прилюдні
торги з реалізації арештованого
нерухомого майна ДП «Львівський
військовий комбінат» відбулися з
третього разу, оскільки перед тим через
відсутність зареєстрованих покупців
прилюдні торги двічі не відбулися. У
зв'язку з цим 04.11.2013 року проведено
уцінку арештованого нерухомого майна
до 1385525 грн. без ПДВ і скеровано
торгівельній організації для продажу.
Відповідно до протоколу проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна, що є
власністю ДП «Львівський військовий
лісокомбінат» №03/345/13/а-1 від 03.12.2013 року
(а.с. 6) переможцем торгів визнано ТОВ
«Трентова ЛТД», яке придбало майно
боржника за 1387000 грн. без ПДВ.
Після розрахунку за придбане майно
державний виконавець на підставі
протоколу № 03/345/13/а-1 від 03.12.2013 року
склав акт від 09.12.2013 року про проведені
прилюдні торги (а.с. 8-9), що є підставою
для подальшого оформлення права
власності на придбане майно.
Супровідним листом від 09.12.2013 року за №
надіслав цей акт на адресу ТОВ
«Трентова ЛТД» (а.с. 7).
Листом від 28.11.2013 року за № 4.1-08/4.1/1397
Державна виконавча служба України
повідомила начальників управлінь ДВС в
АР Крим, областях, містах Києві та
Севастополі зокрема про те, що наказом
№113/2 від 28.11.2013 року ПП «СП «Юстиція»
виключені з переліку спеціалізованих
організацій, з якими органи ДВС можуть
укладати договори про реалізацію
арештованого майна за порушення умов
Генерального договору №1 від 06.01.2012
року. Зазначений договір ДВС України
розірвала в односторонньому порядку.
Як зазначено в листі від 28.11.2013 року у
зв'язку з прийняттям наказу № 113/2 від
28.11.2013 року ПП «СП «Юстиція» втратило
право здійснювати реалізацію
арештованого державними виконавцями
майна. З огляду на це ДВС України серед
іншого зобов'язало припинити передачу
арештованого майна на реалізацію ПП
«СП «Юстиція» та їх філіям, розірвати
договори про реалізацію арештованого
державними виконавцями майна, укладені
органами ДВС з ПП «СП «Юстиція» та їх
філіями, забезпечити повернення
переданого їм на реалізацію
арештованого майна, а також вжити
заходи щодо збереження описаного і
арештованого майна, вилученого в цієї
торгівельної організації.
У свою чергу управління ДВС Головного
управління юстиції у Львівській
області листом від 29.11.2013 року за №
спеціалізованих організацій» (а.с. 111)
повідомило начальників відділів ДВС
територіальних управлінь юстиції у
Львівській області, а також начальника
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
про те, що ПП «СП «Юстиція» втратило
право здійснювати реалізацію
арештованого державними виконавцями
майна. У зв'язку з цим Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області також зазначило про
необхідність вжити заходів щодо
розірвання укладених з цим
підприємством договорів, а також щодо
повернення вже переданого для продажу
На виконання доручення управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області відділ примусового
виконання рішень Управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області листом від 03.12.2013
Львівську філію ПП «СП «Юстиція» про
розірвання наступних договорів про
реалізацію арештованого державними
виконавцями майна: № 03/348/12/і від 01.06.2012
року (боржник ОСОБА_4); № 03/149/13/а від
17.05.2013 року (боржник ОСОБА_5), № 03/201/13/і
від 07.06.2013 року (боржник ОСОБА_6), №
03/202/13/і від 07.06.2013 року (боржник ОСОБА_7).
13 грудня 2013 року начальник відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській області Цабак В.Я.
при здійсненні контролю за діями
державного виконавця в межах зведеного
виконавчого провадження № 7/В6/2013 з
примусового виконання виконавчих
документів про стягнення
заборгованості з ДП «Львівський
військовий лісокомбінат» в сумі понад
2,5 млн. грн. виніс постанову № В-6/ЗВП7/2013
(а.с. 11). Цією постановою начальник
відділу покликаючись на ч. 2 ст. 83 Закону
України «Про виконавче провадження»
визнав недійсним акт державного
виконавця від 09.12.2013 року про проведені
прилюдні торги по реалізації
арештованого нерухомого майна -
адміністративної будівлі комбінату
під літ. «А»-4 площею 1714,5 кв. м. за
адресою: м. Львів, вул. Луганська, 3, що
належить на праві власності ДП
«Львівський військовий лісокомбінат».
Прийняття такої постанови, судячи з її
змісту, обумовлено прийняттям ДВС
України наказу № 113/2 від 28.11.2013 року,
якою ПП «СП «Юстиція» виключено з
переліку спеціалізованих організацій,
з якими органи державної виконавчої
служби можуть укладати договори про
реалізацію арештованого майна, за
порушення умов Генерального договору
№ 1 від 06.01.2012 року.
ТОВ «Трентова ЛТД» вважає цю постанову
неправомірною, у зв'язку з чим
звернулося з даним позовом до суду.
Доводи позивача зводяться до того, що
прилюдні торги щодо реалізації
арештованого майна, проведені 03.12.2013
року, відбулися у відповідності з
вимогами чинного законодавства, а сам
факт виключення ПП «СП «Юстиція» з
реєстру спеціалізованих організацій
за наведених вище обставин не є
підставою для скасування акта
державного виконавця від 09.12.2013 року
після того, як прилюдні торги фактично
При вирішенні спору суд керувався
Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначає Закон України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 року
(далі - Закон № 606).
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 606
заходами примусового виконання рішень
є: 1) звернення стягнення на кошти та
інше майно (майнові права) боржника, у
тому числі якщо вони перебувають в
інших осіб або належать боржникові від
інших осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону № 606 у
разі якщо в органі державної
виконавчої служби відкрито кілька
виконавчих проваджень про стягнення
коштів з одного боржника, вони
об'єднуються у зведене виконавче
провадження і на майно боржника
накладається арешт у межах загальної
суми стягнення, виконавчого збору і
можливих витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
Згідно з ч. 5, ч. 6 ст. 52 Закону № 606 у разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника. Боржник
має право запропонувати ті види майна
чи предмети, на які необхідно в першу
чергу звернути стягнення. Черговість
стягнення на кошти та інше майно
боржника остаточно визначається
державним виконавцем. Стягнення на
майно боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. У разі якщо
боржник володіє майном спільно з
іншими особами, стягнення звертається
на його частку, що визначається судом
за поданням державного виконавця.
Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону № 606 арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення. У ч. 2 цієї статті передбачено,
що арешт на майно боржника може
накладатися державним виконавцем,
зокрема шляхом проведення опису майна
боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з частинами 5, 6, 7 ст. 57 Закону № 606
Про проведення опису майна боржника і
накладення на нього арешту державний
виконавець складає акт опису та арешту
майна боржника. Під час проведення
опису та арешту майна боржника
державний виконавець має право
оголосити заборону розпоряджатися ним,
а в разі потреби - обмежити права
користування майном, здійснити
опечатування або вилучити його у
боржника та передати на зберігання
іншим особам, про що зазначається в
акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк
обмеження встановлюються державним
виконавцем у кожному конкретному
випадку з урахуванням властивостей
майна, його значення для власника чи
володільця, необхідності використання
та інших обставин. Порушення заборони
державного виконавця розпоряджатися
або користуватися майном, на яке
накладено арешт, тягне за собою
передбачену законом відповідальність
зберігача майна. Вилучення
арештованого майна з передачею його
для реалізації здійснюється у строк,
встановлений державним виконавцем, але
не раніше ніж через п'ять днів після
накладення арешту. Продукти та інші
речі, що швидко псуються, вилучаються і
передаються для продажу негайно після
накладення арешту.

У ч. 1 ст. 58 Закону № 606 передбачено, що
визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна. Для оцінки
за регульованими цінами, оцінки
нерухомого майна, транспортних
засобів, повітряних, морських та
річкових суден державний виконавець
залучає суб'єкта оціночної діяльності -
суб'єкта господарювання, який
провадить свою діяльність відповідно
до Закону України «Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні».

Реалізація арештованого майна, крім
майна, вилученого з обігу згідно із
законом, та майна, зазначеного в
частині восьмій статті 57 цього Закону,
відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону № 606
здійснюється шляхом його продажу на
прилюдних торгах, аукціонах або на
комісійних умовах. У ч. 3 цієї статті
передбачено, що майно передається на
реалізацію за ціною та в порядку,
визначеними статтею 58 цього Закону.

Умови і порядок проведення прилюдних
торгів з продажу квартир, будинків,
підприємств як цілісного майнового
комплексу, інших приміщень, земельних
ділянок, що є нерухомим майном, на які
звернено стягнення відповідно до
чинного законодавства, а також
розрахунків за придбане майно визначає
Тимчасове положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 27.10.1999
року № 68/5 (далі - Положення).

У п. 1.2., п. 1.3 Положення передбачено, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна за
заявкою державного виконавця
організовує і проводить
спеціалізована організація, з якою
органом державної виконавчої служби
укладено відповідний договір.
Реалізація нерухомого майна, на яке
звернено стягнення, проводиться за
місцем проживання, роботи боржника або
за місцезнаходженням його майна. Якщо
боржник є юридичною особою, то
реалізація майна проводиться за
місцезнаходженням його постійно
діючого органу або місцезнаходженням
майна.

Відповідно до п. 3.2. Положення
спеціалізована організація проводить
прилюдні торги за заявкою державного
виконавця, в якій зазначається
початкова вартість майна, що
виставляється на торги, за експертною
оцінкою та інші відомості, передбачені
Інструкцією про проведення виконавчих
дій, затвердженою наказом Міністерства
юстиції України від 15.12.99 N 74/5,
зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.99
за N 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до п. 4.14., п. 4.15 Положення під
час прилюдних торгів ведеться протокол
(додаток 3), до якого заносяться такі
дані: номер лота; назва лота; стартова
та продажна ціна майна; сума сплаченого
гарантійного внеску; розмір винагороди
спеціалізованої організації, яку
покупець повинен додатково сплатити,
та реквізити рахунку спеціалізованої
організації для її сплати; пропозиції
покупців; відомості про покупця, який
запропонував у ході торгів найвищу
ціну (переможець торгів). У разі потреби
до протоколу можуть бути внесені й інші
відомості. Протокол підписується
ліцитатором і переможцем торгів і
затверджується керівником
спеціалізованої організації.

Керівник спеціалізованої організації,
яка проводила прилюдні торги, зазначає
в протоколі відповідні суми та номери
рахунків, на які переможцю потрібно
внести кошти за придбане майно, та
затверджує протокол у день проведення
прилюдних торгів. Копії затвердженого
протоколу видаються переможцю
прилюдних торгів та державному
виконавцю у триденний строк з моменту
проведення аукціону.

Відповідно до пп. 6.1.-6.5. Положення після
повного розрахунку покупців за
придбане майно, на підставі протоколу
про проведення прилюдних торгів та
копії документів, що підтверджують
розрахунок за придбане майно,
державний виконавець складає акт про
проведені прилюдні торги і подає його
на затвердження начальнику
відповідного органу державної
виконавчої служби. В акті зазначаються:
ким, коли і де проводилися прилюдні
торги; коротка характеристика
реалізованого майна; прізвище, ім'я та
по батькові (назва юридичної особи),
адреса кожного покупця; сума, внесена
переможцем торгів за придбане майно;
прізвище, ім'я та по батькові (назва
юридичної особи) боржника, його адреса;
дані про правовстановлювальні
документи, що підтверджували право
власності боржника на майно: назва
правовстановлювального документа, ким
виданий, посвідчений (для нотаріусів
указувати прізвище, ім'я та по батькові,
назви державної нотаріальної контори,
нотаріального округу), дата видачі,
посвідчення, N за реєстром, орган
реєстрації, дата та номер реєстрації.
Затверджений акт державний виконавець
видає покупцеві. Копія акта
надсилається стягувачу, боржникові та
спеціалізованій організації. На
підставі цього акта нотаріус видає
покупцеві свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів. Це
свідоцтво є підставою для видачі
відповідним органом акта про право
власності на земельну ділянку в
порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 83 Закону № 606
контроль за своєчасністю, правильністю
і повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби. Начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою скасувати постанову або
інший процесуальний документ (або їх
частину), винесені у виконавчому
провадженні державним виконавцем,
визнати недійсним складений державним
виконавцем акт, зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, встановленому цим Законом.

Щодо юрисдикційної належності цього
спору та особливостей його розгляду в
порядку адміністративного судочинства
суд виходить з наступних процесуальних
норм:

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону № 606
рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання судового рішення
можуть бути оскаржені сторонами до
суду, який видав виконавчий документ, а
іншими учасниками виконавчого
провадження та особами, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, - до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом. Рішення, дії чи
бездіяльність державного виконавця
або іншої посадової особи державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень інших органів (посадових осіб)
можуть бути оскаржені до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 7 Закону № 6060
учасниками виконавчого провадження є
державний виконавець, сторони,
представники сторін, прокурор,
експерти, спеціалісти, перекладачі,
суб'єкти оціночної діяльності -
суб'єкти господарювання. Для
проведення виконавчих дій державний
виконавець за необхідності залучає
понятих, працівників органів
внутрішніх справ, представників
органів опіки і піклування, інших
органів та установ у порядку,
встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 8 Закону № 606
сторонами у виконавчому провадженні є
стягувач і боржник. Стягувачем є
фізична або юридична особа, на користь
чи в інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Позивач за даним позовом не є учасником
виконавчого провадження і не належить
до осіб, які залучаються до проведення
виконавчих дій. Водночас, прийняття
оскарженої постанови безпосередньо
порушує його права та інтереси як
покупця арештованого нерухомого майна,
оскільки акт державного виконавця від
09.12.2013 року, який цією постановою
визнано нечинним, є підставою для
отримання ним правовстановлюючого
документа на придбане на прилюдних
торгах майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму. Водночас у ч. 2
цієї статті передбачено, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності

Таким чином, постанова начальника
відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області № В-6/ЗВП7/2013р. від
13.12.2013р. у розумінні ст. 17 КАС України є
рішенням суб'єкта владних повноважень,
яке може бути оскаржено в порядку
адміністративного судочинства
України. Разом з тим, особливості
провадження з приводу рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби, передбачені ст. 181 КАС України,
до спірних правовідносин не
застосовуються з огляду на правовий
статус ТОВ «Трентова ЛТД» у
правовідносинах, які виникли у зв'язку
з примусовою реалізацією арештованого
нерухомого майна боржника у зведеному
виконавчому провадженні № 7/В6/2013. Тому
даний спір розглянуто за загальними
правилами Кодексу адміністративного
судочинства України.

Даючи оцінку правомірності оскарженої
постанови суд взяв до уваги наступне.

За змістом ч. 2 ст. 83 Закону № 606
начальник відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
при здійсненні контролю за рішеннями,
діями державного виконавця під час
виконання рішень має право у разі, якщо
вони суперечать вимогам закону, своєю
постановою визнати недійсним
складений державним виконавцем акт.
Суд встановив, що оскаржену постанову
прийнято у зв'язку з розірванням
Генерального договору № 1 від 06.01.2012
року на підставі наказу Державної
виконавчої служби України № 113/2 від
28.11.2013 року. Зауважень до вчинення
виконавчих дій при примусовому
виконанні зведеного виконавчого
провадження №7/В6/2013 чи щодо порядку
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого майна у
постанові від 13.12.2013 року не зазначено.

Про прийняття згаданого вище наказу
ДВС України № 113/2 від 28.11.2013 року
Львівську філію ПП «СП «Юстиція», з
якою фактично було укладено договір
№03/345/13/а-1 від 12.09.2013 року як з
уповноваженим представником ПП «СП
«Юстиція», і яка займалась
організацією і проведенням прилюдних
торгів з реалізації нерухомого
арештованого майна ДП «Львівський
військовий лісокомбінат», було
повідомлено листом від 03.12.2013 року. Суд
бере до уваги те, що станом на зазначену
дату прилюдні торги вже відбулися, про
що складено протокол від 03.12.2013 року
встановленої форми та змісту, який того
ж дня передано на затвердження
державному виконавцю відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС ГУЮ у Львівській
області. Відтак, підстав для розірвання
договору № 03/345/13/а-1 від 12.09.2013 року з ПП
«СП «Юстиція» станом на 03.12.2013 року вже
не було, оскільки договір було фактично
виконано. Зазначену обставину
відповідач визнає, про що зазначив в
своєму листі № 09.1-45/звп2/В6-2787 від 28.03.2014
року (а.с. 124).

Більше того, ВПВР УДВС ГУЮ у Львівській
області в адресованому Львівській
філії ПП «СП «Юстиція» листі № 09.1-45/19741
від 03.12.2013 року про розірвання у зв'язку
з прийняттям наказу ДВС України № 113/2
від 28.11.2013 року договорів на реалізацію
майна серед інших не вказав договору
№03/345/13/а-1 від 12.09.2013 року на реалізацію
адміністративної будівлі комбінату
під літ. «А»-4 площею 1714,5 кв. м. за
адресою: м. Львів, вул. Луганська, 3, що
належить на праві власності ДП
«Львівський військовий лісокомбінат».
Отже, договір №03/345/13/а-1 від 12.09.2013 року
не був розірваний як станом на дату
проведення прилюдних торгів (03.12.2013р.),
так і станом на дату складення акту про
їх результати (09.12.2013р.) та прийняття
оскарженої постанови (13.12.2013р.).

За таких обставин суд вважає
обґрунтованими покликання позивача на
той факт, що станом на дату прийняття
оскарженої постанови не було достатніх
і обґрунтованих підстав для визнання
недійсним акта державного виконавця
від 09.12.2013 року про проведені прилюдні
торги.

За наведених вище обставин суд прийшов
до висновку, що постанова начальника
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції № В-6/ЗВП7/2013р. від 13.12.2013р. не
відповідає критеріям, наведеним у ч. 3
ст. 2 КАС України. Зокрема, приймаючи
оскаржену постанову начальник відділу
діяв необґрунтовано, тобто без
урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії); непропорційно, зокрема
без дотриманням необхідного балансу
між будь-якими несприятливими
наслідками для прав, свобод та
інтересів особи і цілями, на досягнення
яких спрямоване це рішення. Натомість
позовні вимоги «Трентова ЛТД»
ґрунтуються на законі та підлягають до
задоволення.

Щодо судового збору, то відповідно до
ст. 94 КАС України судовий збір, який
позивач сплатив за подання позовної
заяви відповідно до платіжного
доручення №122 від 03.02.2014 року, підлягає
поверненню з Державного бюджету
України.

Керуючись ст.ст. 17-19, 71, 94, 158, 160-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправною та скасувати
постанову № В-6/ЗВП7/2013р. від 13.12.2013р.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Трентова ЛТД»
судовий збір в сумі 73 (сімдесят три) 08
копійок.

Апеляційну скаргу на постанову суду
першої інстанції може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови, виготовленої в
повному обсязі. Апеляційна скарга
подається до Львівського апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено 08
квітня 2014 року.

Суддя
Москаль Р.М.