Справа № К/9991/58611/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/58611/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області на постанову
Брянківського міського суду
Луганської області від 10 травня 2011 року
та постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Брянці Луганської області про
зобов'язання підвищити пенсію,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2011 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що відповідач в порушення
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» з 01
серпня 2009 року не підвищував пенсію на
30 відсотків мінімальної пенсії за
віком, внаслідок чого виникла
заборгованість, яку просила стягнути.

Ухвалою судді Брянківського міського
суду Луганської області від 22 квітня 2011
року позовні вимоги з 01 серпня 2009 року
по 19 жовтня 2010 року залишено без
розгляду.

Постановою Брянківського міського
суду Луганської області від 10 травня 2011
року позов задоволено: зобов'язано
здійснити перерахунок та виплатити
щомісячне підвищення до пенсії у
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
як дитині війни з 20 жовтня 2010 року (з
урахуванням здійснених виплат),
виходячи з того, що розмір мінімальної
пенсії за віком складає не менше
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого законом в місяці, за який
нараховується вищевказане підвищення
до пенсії.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині зазначення кінцевої
дати проведення підвищення пенсії - по
18 червня 2011 року.

У касаційній скарзі відповідач просив
скасувати судові рішення та ухвалити
нове про відмову у задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і таке
підвищення протягом 2010-2011 років не
проводилося.

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
права позивача щодо грошового розміру
державної соціальної підтримки
порушені та підлягають поновленню.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
відсутність кінцевої дати проведення
підвищення пенсії передчасно вирішує
адміністративний спір на майбутнє.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Позивач має право на державну
соціальну підтримку відповідно до
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни».

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надане право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2010 році
таке право використано не було, а тому
вказані норми не підлягають
застосуванню під час визначення
розміру спірних виплат, у зв`язку з чим
їх виплату слід здійснювати виходячи з
розміру, встановленого статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» установлено, що у 2011 році
норми і положення статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог цього Закону
Кабінетом Міністрів України прийнято
постанову від 6 липня 2011 року № 745 «Про
встановлення деяких виплат, що
фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності 23 липня 2011 року.

Таким чином, до 23 липня 2011 року державна
соціальна підтримка дітей війни
підлягала виплаті відповідно до
мінімального розміру пенсії за віком,
який відповідно до частини першої
статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обчислювався виходячи з
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, а з 23 липня 2011 року -
відповідно до положень постанови
Кабінету Міністрів України від 6 липня
2011 року № 745 «Про встановлення деяких
розмірів виплат, що фінансуються за
рахунок коштів державного бюджету».

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки щодо визначення
розмірів пенсій, при-значених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже право на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2010, 2011 роках виникло з 01 січня.

Суд апеляційної інстанції змінюючи
рішення міського суду в частині
визначення кінцевої дати проведення
підвищення пенсії по 18 червня 2011 року
помилково виходив з того, що підвищення
пенсії має проводитися по дату
набрання чинності Законом України «Про
внесення змін до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
оскільки даним законом передбачено
виплату підвищення пенсії у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України виходячи з наявного
фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На час розгляду судами
адміністративного спору таких
постанов Кабінетом Міністрів України
не приймалося.

Відповідно до вимог статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтями 222, 223, 226, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті
Брянці Луганської області
задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року скасувати, залишивши в силі
постанову Брянківського міського суду
Луганської області від 10 травня 2011
року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/