Справа № 2а-5485/12/1070
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-5485/12/1070
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддів при
секретаріБорисюк Л.П., Ключковича В.Ю.,
Собківа Я.М. Чайка О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Заступника
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 04 січня 2013
року у справі за позовом Заступника
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Київхімременерго-БЛП» про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2012 року Заступник
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Київхімременерго-БЛП» в якому просив
стягнути з відповідача заборгованість
по відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах праці
та роботах із шкідливими та важкими
умовами праці за Списками № 1 та № 2 в
розмірі 94 638,74 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 04 січня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим
рішенням суду, звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова суду не
відповідає вимогам матеріального та
процесуального права, а саме, судом
першої інстанції неповно з'ясовано та
не доведено обставини, що мають
значення для справи, висновки суду
першої інстанції не відповідають
обставинам справи, в зв'язку з чим
просить скасувати постанову суду та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України, фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 КАС України,
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач є платником страхових
внесків та перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області, а отже є
страхувальником у розумінні положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Позивачем, на підставі розрахунків
фактичних витрат на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (крім
працівників, безпосередньо зайнятих
повний робочий день на підземних
роботах з видобутку вугілля, сланню,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників),
визначено розмір витрат, які
підлягають відшкодуванню відповідачем
за вересень 2011 року - лютий 2012 року
відповідно до Списку № 1 в розмірі 73 790,09
грн. та згідно зі Списком № 2 в розмірі 20
848,65 грн.

Даючи правову оцінку обставинам
вказаної справи, колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

Згідно абз. 1, 4 пп. 1 п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до запровадження
пенсійного забезпечення через
професійні та корпоративні фонди
особам, зазначеним в абзаці першому
цього пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
«Про пенсійне забезпечення».

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом. Підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами
витрат Пенсійного фонду України на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
конкретизовано у п. 6 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1.

Так, згідно із абз. 3 п. 6.1 Інструкції №
21-1, відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в таких
розмірах:

- для платників, зазначених у пп.. 2.1.1 п.
2.1 цієї Інструкції, фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій працівникам,
зайнятим повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, крім працівників, що
були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, у таких розмірах: 20 відсотків
від фактичних витрат на виплату і
доставку цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2004 році; 30 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2005 році; 40 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2006 році; 50 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2007 році; 60 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2008 році; 70 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2009 році; 80 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2010 році; 90 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених у 2011 році; 100 відсотків від
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій, призначених та/або
виплачених з 2012 року.

Колегія суддів зазначає, що
застосована у абз. 3 п. 6.1 Інструкції №
21-1 конструкція «призначених та/або
виплачених у 2004 році» відповідає
змісту положення «починаючи з дня
набрання чинності цим Законом»,
вжитому законодавцем в абз. 4 пп. 1 п. 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», оскільки з дня
набрання ним чинності (з 01 січня 2004
року), цей Закон встановлює загальний
обов'язок всіх підприємств
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій за
списком № 1 з поетапним (щорічним)
збільшенням частки відшкодування, без
винятків і пільг.

Відповідно до ч. 1 статті 244-2 КАС
України, рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Так, постановою від 10 липня 2012 року
колегія суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у справі № 21-205а12 за
позовом Управління до Товариства про
стягнення витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до п. «а»
та пп. «б»-«з» ч. 1 статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
відмовила у задоволенні заяви
Товариства.

Зі змісту вказаного рішення
вбачається, що позиція Верховного Суду
України полягає у підтвердженні
обов'язку Товариства відшкодувати
Управлінню витрати на виплату та
доставку пенсій, згідно з розрахунком.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції
посилається на те, що розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій
направлялись на підприємство ВАТ
«Київхімременерго», а не на TOB
«Київхімременерго - БЛП» і їх зв'язок
між собою належними та допустимими
доказами прокуратурою не доведений.

TOB «Київхімременерго - БЛП» має
відшкодовувати пенсії призначені на
пільгових умовах по пенсіонерам, які
знаходяться на обліку в різних
управліннях Пенсійного фонду України ,
а саме: Управління Пенсійного фонду
України в Сокальському районі
Львівської області; Управління
Пенсійного фонду України в м. Фастові
та Фастівському районі Київської
області; Управління Пенсійного фонду
України в Краснопільському районі
Сумської області; Управління
Пенсійного фонду України в м. Рівне
Рівненської області; Управління
Пенсійного фонду України в Сумському
районі Сумської області; Управління
Пенсійного фонду України в м. Сумах.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи витягу з ЄДР юридичних та
фізичних осіб-підприємців, TOB
«Київхімременерго-БЛП» є
правонаступником ВАТ
«Київхімременерго» (а.с.7).

Відповідно до п. 6.9 Інструкції 21-1, у разі
призначення пенсій на пільгових умовах
особам, які мають необхідний стаж
роботи не за місцем призначення цієї
пенсії, орган Пенсійного фонду за
місцем призначення пенсії надсилає
повідомлення згідно з додатками,
зазначеними у пункті 6.4 цієї Інструкції
для зазначених підприємств, у двох
примірниках через орган Пенсійного
фонду за місцезнаходженням цього
підприємства. Відшкодування сум
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, у таких випадках
здійснюється підприємством на рахунки
органу Пенсійного фонду за місцем його
реєстрації.

Так як, TOB «Київхімременерго - БЛП»
знаходиться на обліку в Управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області, всі розрахунки
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій
направлялись відповідними
управліннями на адресу позивача, яке в
свою чергу направляло ці розрахунки
безпосередньо на TOB «Київхімременерго -
БЛП» за адресою Васильківський район,
с. Багрин, вул. Київська, 1-6, що
підтверджується повідомленнями про
отримання поштової кореспонденції,
незалежно від того яка адреса була
зазначена на розрахунках фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій (а.с.43).

Таким чином, відповідач зобов'язаний
відшкодувати всі зазначені в позовній
заяві фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, що були
виплачені Пенсійним фондом України
відповідно до розрахунків фактичних
витрат за період з вересня 2011 року по
лютий 2012 року.

Колегія суддів не бере до уваги
посилання відповідача на залежність
відшкодування фактичних витрат від
надання Управлінням первинних
документів, що підтверджують фактичні
витрати позивача на виплату і доставку
пільгових пенсій, оскільки жодних
доказів неотримання працівниками
відповідача пільгових пенсій
Товариством не надано, а нормами
законодавства, на підставі яких
зобов'язаний діяти позивач,
передбачено виключно надання
розрахунків призначених
(перерахованих) пенсій.

Крім того, колегія суддів критично
ставить до позиції відповідача
стосовно неможливості відшкодування
пенсій у зв'язку з не проведенням
атестації робочих місць, оскільки
особи, яким призначені та виплачені
пільгові пенсії, не можуть вплинути на
такі обставини, відповідно така
позиція призведе до порушення їх прав
на отримання пенсії за віком на
пільгових умовах, яке гарантовано
Законами України.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих
Положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», до прийняття
відповідного закону до пенсій,
передбачених цим Законом,
установлюються надбавки та
здійснюється їх підвищення згідно із
Законом України «Про пенсійне
забезпечення». Зазначені надбавки та
підвищення встановлюються в розмірах,
що фактично виплачувалися на день
набрання чинності цим Законом з
наступною індексацією відповідно до
законодавства про індексацію грошових
доходів населення. Виплата їх
здійснюється за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Тобто, в даному пункті Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», мова йде саме
про індексацію надбавок до основного
розміру пенсії.

В той же час, п. 6.6 Інструкції № 21-1
визначає, що додаткові пенсії,
додаткові витрати на виплату
підвищеного розміру пенсії відповідно
до статті 8 Закону України «Про
підвищення престижності шахтарської
праці», доплати, надбавки та підвищення
призначені відповідно до
законодавства України, які
виплачуються за рахунок інших джерел,
ніж кошти Пенсійного фонду України, не
включаються до розміру фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій, що підлягають
відшкодуванню.

Таким чином, визначені в розрахунках
суми пільгових пенсій вищі за ті, які
визначено у протоколах про призначення
пенсії, що складається під час виходу
особи на пенсію, у зв'язку з
«індексацією» основного розміру
пенсії, тобто її перерахунку, а не через
включення до її складу індексації
надбавок, як стверджує відповідач.

Так, стаття 97 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» передбачає, що
пенсії щороку підвищуються відповідно
до індексації грошових доходів
населення, але не менш як на 2 проценти
заробітку, з якого обчислено пенсію
(стаття 64). В усіх випадках зазначене
підвищення не може бути менше 2
процентів мінімальної пенсії за віком.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
задоволення адміністративного позову
Заступника Васильківського
міжрайонного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області до ТОВ
«Київхімременерго-БЛП» про стягнення
заборгованості в розмірі 94 638,74 грн.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що постанова суду першої
інстанції не відповідає нормам
матеріального права, доводи
апеляційної скарги спростовують
висновки суду першої інстанції,
викладені у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим є підстави для її
скасування з ухваленням нової
постанови про задоволення позовних
вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право скасувати її та прийняти нову
постанову суду.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Заступника
Васильківського міжрайонного
прокурора Київської області в
інтересах держави в особі Управління
Пенсійного фонду України в м.
Василькові та Васильківському районі
Київської області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 04 січня 2013
року - задовольнити.

Постанову Київського окружного
адміністративного суду від 04 січня 2013
року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов
Заступника Васильківського
міжрайонного прокурора Київської
області в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області -
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Київхімременерго-БЛП» на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Василькові та Васильківському
районі Київської області
заборгованість по відшкодуванню
пільгових пенсій за період з вересня 2011
року по лютий 2012 року в сумі 94 638,74 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Повний текст постанови складено та
підписано - 07.04.2014

Головуючий суддя

Борисюк Л.П.

Судді:

Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.