Справа № 826/20157/13-а
Суддя: Качур І.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Окружний адміністративний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Качура І.А., розглянувши у порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом
Споживчого товариства «Діамед» до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві про скасування акту,
припису та постанови.
До Окружного адміністративного
суду м. Києва звернулось Споживче
товариство «Діамед» (далі по тексту
також - позивач) з позовом до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві (далі по тексту
також - відповідач), в якому просило:
- скасувати акт перевірки
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
22.11.2013 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
- скасувати припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
22.11.2013 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
- скасувати постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
587/13/7/26-31/0212/03 від 02.12.2013 року Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві;
- скасувати постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
588/13/7/26-32/0212/03 від 02.12.2013 року Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві.
Позовні вимоги мотивовані тим, що
позапланова перевірка позивача
проведена відповідачем з грубими
порушеннями процесу проведення
позапланових перевірок, у діях
позивача відсутній склад
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, а відтак постанови про
накладення штрафу у сфері
містобудівної діяльності є такими, що
прийняті безпідставно. Крім того,
звертав увагу суду на те, що згідно
приписів Закону України «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності» не є
суб'єктом містобудівної діяльності.
Позов просив задовольнити.
Відповідач проти задоволення
позову заперечував з мотивів
необґрунтованості та безпідставності.
25.03.2014р. в судовому засіданні за згодою
сторін ухвалено про продовження
вирішення справи у письмовому
провадженні відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС
Розглянувши документи і матеріали,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд дійшов висновку про те, що
позов підлягає частковому задоволенню
з огляду про наступне.
Відповідачем на підставі листа
ТОВ «Тосан Інвест» дорученням
Державної архітектурно-будівельної
інспекції України (вх. № 7/26-1811/41 від
18.11.2013р.) посадовою особою Інспекції
проведено позапланову пере дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
Споживчим товариством «Діамед» на
об'єкті будівництва «Реконструкція
нежитлових приміщень на вул. Симиренка,
1 Святошинському районі м. Києва».
Перевіркою з виїздом на місце
встановлено, що згідно Договору
купівлі - продажу нежитлові приміщення
з №1,2 (групи приміщень № 7), №1 (
приміщень № 7а), №№1,2 (групи приміщень
№8), з №1 по №6 (групи прим №1) загальною
площею 264,70 кв. м. належать Споживчому
товариству «ДІАМЕД».
Згідно з поверховими планами та
поточної інвентаризації, проведеної
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності об'єкти нерухомого майна від
18.04.2008р. від 2010 року нежитлова будівля
(літ. А) на вул. Симиренка, 17-а має два
Так, за наслідком перевірки
відповідач дійшов до висновку про те,
що Споживчим товариством «ДІАМЕД»
протягом 2012-2013 р. про будівельні роботи
на зазначеній земельній ділянці з
добудови у три поверхи (об'єкт
відноситься до ІІ категорії складності
відповідно до ДСТУ Н Б В.1.2-16:2013
«Визначення класу на слідків
(відповідності) та категорії
складності об'єктів будівництва) до
існуючої нежитлової будівлі (літ. А) без
відповідних дозвільних документів, що
надають право на виконання таких робіт,
чим порушено ч. 1 ст. 34, ст. 36 Закону «Про
регулювання містобудівної
експлуатується, без прийняття в
експлуатації чим порушено ч. 8 ст. 39
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
За результатами перевірки
посадовою особою Інспекції складено
акт перевірки від 22.11.2013р. та виданий
припис з вимогами заборонити
експлуатацію зазначеного об'єкту та у
термін до 24.12.2013р. усунути порушення
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності у
встановленому законодавством порядку.
Також за результатами перевірки
посадовою особою Інспекції складено
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 22.11.2013р.
За наслідком розгляду матеріалів
про порушення у сфері містобудівної
діяльності, заступником начальника
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві Алєксєєнко І.О. на позивача
накладено штрафи згідно з абз. 3 п. 4 ч. 2
ст. 2 та абз. 3 п. 6 ч. 2 ст. 2 Закону України
«Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» - постанови про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності від 02.12.2013р.
№587/13/7/26-31/0212/03 та № 588/13/7/26-32/0212/03.
Позивач категорично не погоджується з
правомірністю спірних постанов, вважає
їх протиправними, а висновки акту
перевірки такими, що не відповідають
фактичним обставинам справи, у зв'язку
з чим оскаржив такі рішення до
Окружного адміністративного суду
Вирішуючи спір по суті, суд виходив із
Згідно з частинами 1, 2 статті 41 Закону
України № 3038 «Про регулювання
містобудівної діяльності» (далі - Закон
№ 3038) державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.
Згідно із статтею 6 і частиною 2 статті 19
Конституцією України органи державної
влади зобов'язані діяти у межах
повноважень та у спосіб, що визначені
Конституціями і законами України.
Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю розглядають відповідно до
закону справи про правопорушення у
сфері містобудівної діяльності.
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
м. Києві утворена згідно з постановою
Кабінету Міністрів України «Про
утворення територіальних органів
Державної архітектурно-будівельної
інспекції» від 23.05.2011 № 549.
Згідно п. 5 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №
553 (надалі -«Порядок № 553»), державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється Інспекціями за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.
Згідно п. 7 зазначеного Порядку,
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
Водночас, відповідно до п. 7 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
підставами для проведення
позапланової перевірки є: - подання
суб'єктом містобудування письмової
заяви про проведення перевірки об'єкта
будівництва або будівельної продукції
за його бажанням чи письмової заяви про
проведення перевірки щодо дотримання
суб'єктом господарювання Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності, пов'язаної з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; -
необхідність проведення перевірки
достовірності даних, наведених у
повідомленні та декларації про початок
виконання підготовчих робіт,
повідомленні та декларації про початок
виконання будівельних робіт,
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, протягом трьох місяців з
дня подання зазначених документів; -
виявлення факту самочинного
будівництва об'єкта; - перевірка
виконання суб'єктом містобудівної
діяльності вимог приписів інспекцій; -
перевірка виконання суб'єктом
господарювання вимог інспекції щодо
усунення порушень ліцензіатом
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності; -
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом містобудування
вимог містобудівного законодавства; -
вимога правоохоронних органів про
проведення перевірки.
Згідно п.11 Постанови КМУ №553
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право складати протоколи про
вчинення правопорушень та акти
перевірок, і накладати штрафи у межах
повноважень, передбачених законом та
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо: усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та/або
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт.
За результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки. У разі
виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис). Акт перевірки складається у
двох примірниках. Один примірник
надається суб'єкту містобудування,
щодо якого здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль, а
другий залишається в інспекції. Припис
складається у двох примірниках та
підписується посадовою особою
інспекції, яка провела перевірку. Один
примірник припису залишається в
інспекції, а інший надається суб'єкту
містобудування, щодо якого
здійснюється державний
архітектурно-будівельний контроль.
Протокол протягом трьох днів після
його складення та всі матеріали
перевірки подаються керівникові
відповідної Інспекції або його
заступникові для винесення постанови
про накладення штрафу, передбаченої
законодавством України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності», - суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
такі правопорушення.
В ході судового розгляду справи
підтверджено, що позивач не є
замовником будівництва та не є
замовником і підрядником одночасно, а
тому не є суб'єктом правопорушень
зазначених у постановах відповідача,
оскільки нести відповідальність за
вказані діяння в порядку ч. 2 ст. 2 ЗУ
«Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності»
можуть лише зазначені суб'єкти.
Відповідно до абз.3 п.4 ч. 2 ст. 2 ЗУ
«Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності», -
виконання будівельних робіт без
реєстрації декларації про початок
виконання таких робіт, а також
наведення недостовірних даних у
зазначеній декларації на об'єктах II
категорії складності - у розмірі
тридцяти шести мінімальних заробітних
Разом з тим, встановлено, що
позивач не здійснював будівельних
робіт на даному об'єкті за вказаний
відповідачем період про що повідомляв
листом № 41 від 04.04.2013 року на запит Ст.
о/у ВДСБЕЗ Святошинського РУ ГУ МВС
України в м. Києві та листом № 21/02 від
21.11.2013 року до відповідача при
проведенні попередньої перевірки. Так,
позивач здійснював поточний ремонт
фасаду нежитлової будівлі за адресою:
м. Київ, вул. Симиренка 17-А, у період з
10.09.2012 року до 10.10.2012 року, про що
свідчить контрольна картка № 12080068 - Св,
видана позивачу Головним управлінням
контролю за благоустроєм Київської
міської державної адміністрації.
Відповідно до абз.3 п.6 ч. 2 ст. 2 ЗУ
«Про відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності», -
експлуатація або використання об'єктів
будівництва, не прийнятих в
експлуатацію, а також: наведення
недостовірних даних у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації чи
акті готовності об'єкта до
експлуатації об'єктів II категорії
складності - у розмірі сорока п'яти
мінімальних заробітних плат.
При цьому, двоповерхова будівля з
надбудовою третього поверху, яка
розташована за адресою: м. Київ, вул.
Симиренка, 17-А, відповідно до Договорів
купівлі-продажу від 06.07.2000 року та від
19.04.2000 року є у приватній власності
Так, за Договором купівлі-продажу
від 19.04.2000 року позивач має у власності
приміщення 84,5 кв.м., яке знаходиться на 2
поверсі у вищезгаданій будівлі, що
підтверджується по поверховим планом,
який виконано Київським БТІ 15 березня
За Договором купівлі-продажу від
06.07.2000 року позивач набув у приватну
власність приміщення першого поверху
та надбудови двоповерхової будівлі
загальною площею 39,8 кв.м., які
знаходиться у вищезгаданій будівлі,
що підтверджується по поверховим
планом, який виконано Київським БТІ в
Тобто, третій поверх відповідно до по
поверхового плану на приміщення є
надбудовою, був введений в
експлуатацію разом зі всією будівлею,
тобто в 1991р. та проінвентарізований в
Враховуючи вищевикладене,
підтверджено, що позивач не є
замовником будівництва та не є
замовником і підрядником одночасно
перевіряємого об'єкта, тому не може
бути суб'єктом правопорушення
передбаченого ч.2 ст.2 ЗУ «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності». При цьому,
позивач має у своїй власності
приміщення 1, 2 поверху та надбудови
відповідно до Договорів
купівлі-продажу, які як на переконання
відповідача позивач самостійно
побудував, отже позивач не порушив абз.3
п.6 ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про відповідальність за
порушення у сфері містобудівної
Разом з тим, підтверджено, що позивач
не здійснював будівельних робіт на
об'єкті, який знаходиться за адресою: м.
Київ, вул. Симиренка, 17-А, що свідчить
про порушення у діях позивача
правопорушення абз.3 п.4 ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про
відповідальність за порушення у сфері
містобудівної діяльності».
Щодо визначення відповідачем
категорії перевіряємого об'єкта, суд
звертає увагу на наступне.
Так, згідно листа Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 04 квітня 2011 року №
24-10/2759/0/6-11 роз'яснено законодавство в
частині визначення категорії
складності об'єкта, яким зазначено, що
статтею 32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
визначається віднесення об'єкта
будівництва до тієї чи іншої категорії
складності здійснюється проектною
організацією і замовником будівництва.
Для усіх об'єктів, що проектуються,
будуються чи приймаються в
експлуатацію, визначена у проектній
документації категорія складності
може бути уточнена проектною
організацією разом із замовником
Згідно вищезазначеного, віднесення
об'єктів будівництва до І-ІІІ категорії
складності не належить до повноважень
Відповідача, оскільки визначається
суто проектними організаціями і
замовниками будівництва.
В даному випадку, відповідачем
накладено штраф за виконання
будівельних робіт без реєстрації
декларації про початок виконання таких
робіт у розмірі, що відповідає саме II
категорії складності об'єкта
Водночас, матеріали справи не
містять жодних доказів та
документального підтвердження
обґрунтованості визначення
відповідачем (встановлення об'єкту, що
перевірявся) II категорії складності
об'єкта будівництва у законодавчо
визначеному порядку, як і не містять
документального підтвердження
використання під час перевірки
матеріалів, що містять такі дані.
Отже, віднесення об'єктів
будівництва до І-ІІІ категорії
складності не належить до повноважень
відповідача, оскільки визначається
суто проектними організаціями і
замовниками будівництва.
Відповідальність за порушення у
сфері містобудівної діяльності
встановлена Законом України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності»,
згідно з п. 6 ч. 2 ст. 2 якого, суб'єкти
містобудування, які є замовниками
будівництва об'єктів (у разі
провадження містобудівної діяльності),
або ті, що виконують функції замовника
і підрядника одночасно, несуть
відповідальність у вигляді штрафу за
відповідні правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, суд
прийшов до висновку, що віднесення
об'єктів будівництва до І-Ш категорії
складності належить до повноважень
відповідних проектних організацій, у
той час як до повноважень відповідача
відноситься саме прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів відповідної категорії
Також матеріали справи не містять
жодних доказів та документального
підтвердження обґрунтованості
визначення відповідачем (встановлення
об'єкту, що перевірявся) III категорії
складності об'єкта будівництва у
законодавчо-визначеному порядку, як і
не містять документального
підтвердження використання під час
перевірки матеріалів, що містять такі
Згідно ст. 41 ч. 8 п. 9 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
посадові особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають право
забороняти за вмотивованим письмовим
рішенням керівника інспекції чи його
заступника експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, не прийнятих в
експлуатацію.

Наказом Міністерство регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 15.05.2012 року № 240 "Про
затвердження форм актів та інших
документів, які складаються під час або
за результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
затверджено форми документів, які
складаються під час або за
результатами здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
зокрема форми припису про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил
згідно з додатком 3; та форму припису
про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які не відповідають
законодавству, будівельним нормам,
державним стандартам і правилам,
архітектурним вимогам, затвердженим
проектним рішенням, технічним умовам
та іншим нормативно-правовим актам,
виконуються без повідомлення,
реєстрації декларації про початок їх
виконання або без отримання дозволу на
виконання будівельних робіт згідно з
додатком 4. Цей перелік є вичерпним.

З системного аналізу викладеного
вбачається, що заборона закінчених
будівництвом об'єктів можлива за
вмотивованим рішенням керівника
Інспекції.

Також спірний припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
не відповідають вимогам ст. 11 ч. 10
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 553 від 23.05.2011 року «Про затвердження
Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю»,
відповідно до якої посадові особи
інспекцій під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю мають право забороняти за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника відповідної інспекції чи
його заступника експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих в експлуатацію.

При цьому судом встановлено, що такого
вмотивованого письмового рішення
керівника інспекції позивача надано не
було.

Отже, інспекція в разі встановлення
порушення позивачем вимог
законодавства мала прийняти або припис
за підписом посадової особи, яка
проводила перевірку про усунення
порушень вимог законодавства чи про
зупинення підготовчих та будівельних
робіт, або рішення за підписом
керівника інспекції про заборону
експлуатації закінчених будівництвом
об'єктів, не прийнятих в експлуатацію,
чим порушила встановлені
законодавством вимоги до даних
документів.

Разом з тим позовні вимоги позивача про
скасування акту перевірки не
підлягають задоволенню, з огляду про
наступне.

Акт перевірки та висновки акта
перевірки, які в них викладені, не є
рішеннями суб'єкта владних
повноважень, не спричиняють виникнення
будь-яких прав і обов'язків осіб чи
суб'єктів владних повноважень, лише
фіксують виявлені перевіркою
порушення, а отже, не породжують
правовідносин, що можуть бути
предметом спору.

Таким чином, якщо предметом позову є
скасування акта перевірки суб'єкта
владних повноважень, то судам слід
відмовляти у задоволенні позову в цій
частині.

Відповідно до ч.2, 4 ст.71 КАС
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем як суб'єктом владних
повноважень не доведено правомірність
спірних припису та постанов про
накладення штрафу у сфері
містобудівної діяльності. Водночас,
доводи викладені відповідачем у
письмових запереченнях проти позову
спростовані імперативними приписами
чинного законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись
статями 9, 69, 70, 71, 128, 158 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов задовольнити частково.

Скасувати припис про усунення
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
22.11.2013 року Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві.

Скасувати постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
587/13/7/26-31/0212/03 від 02.12.2013 року Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві.

Скасувати постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
588/13/7/26-32/0212/03 від 02.12.2013 року Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у місті Києві.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі м. Києва стягнути
судові витрати в сумі 275, 28 грн. на
користь Споживчого товариства
«Діамед» за рахунок Державного бюджету
України шляхом їх безспірного списання
із рахунків Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві.

У решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили
згідно ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України та може бути
оскаржена до суду апеляційної
інстанції за правилами, встановленими
ст. ст. 185 -187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя
І.А. Качур