Справа № 2а-44/10
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.
Справа № 9637/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 27 квітня 2010 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги,-

В С Т А Н О В И В:

04.02.2009 року ОСОБА_1 звернулась в суд з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
м. Червонограді Львівської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання провести нарахування та
виплату щомісячної державної
соціальної допомоги.

Вимоги мотивовані тим, що позивач
наділений правовим статусом дитини
війни, а тому відповідно до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» користується правом на
одержання щомісячної державної
соціальної допомоги у розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком. Просить
зобов'язати відповідача провести
нарахування державної соціальної
допомоги дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком за період з
01.01.2006 року по 31.12.2008 року.

Постановою Червоноградського міського
суду Львівської області від 27 квітня 2010
року в задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Позивач постанову суду першої
інстанції оскаржила, не погодившись із
зазначеним судовим рішенням, подала
апеляційну скаргу, зазначивши, що
оскаржувана постанова винесена з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову та прийняти нову,
якою позов задовольнити в повному
обсязі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки апеляційну
скаргу подано на рішення суду першої
інстанції, яке прийнято у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1,2 ч.1 ст. 183-2
цього Кодексу.

Колегія суддів перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, у відповідності до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», що вбачається з відмітки
в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується наявної в
матеріалах довідкою відповідача
ОСОБА_1 рахується в управлінні
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області як
учасник бойових дій і отримує
підвищення до пенсії учасника бойових
дій згідно Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту».

Крім цього, позивач в управління
Пенсійного фонду України в м.
Червонограді Львівської області з
бажанням отримувати надбавку до пенсії
відповідно до «Про соціальний захист
дітей війни» замість надбавки до
пенсії учасника війни відповідно до
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту» не зверталася.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни» від 18.11.2004 року № 2195-VI особам, які
мають право на пільги відповідно до
цього Закону та Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту», пільги надаються
за їх вибором згідно одного із
зазначених законів.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що суд першої інстанції прийшов
до вірного висновку відмовляючи
позивачці в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не складають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись статтями 160, 195, 197, 198 п. 1 ч. 1,
183-2 ч. 10, 200, 205, 206, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а постанову
Червоноградського міського суду
Львівської області від 27 квітня 2010 року
по адміністративній справі № 2а-44/10 -
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
що беруть участь у справі, та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
напротязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя О.Б.
Заверуха

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін