Справа № 818/1636/13-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року м. Київ
К/800/43126/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області

на постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року

та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2013 року

у справі № 818/1636/13-а

за позовом Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4

до Управління Пенсійного фонду
України в м. Шостці та Шосткинському
районі Сумської області

про визнання протиправною
та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2013 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до
адміністративного суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Шостці та Шосткинському районі
Сумської області, відповідно до якого
просила: визнати протиправними та
скасувати вимогу відповідача № Ф428 від
12 лютого 2013 року про сплату боргу на
суму 4572, 42 гривень.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року у справі № 818/1636/13-а, залишеною без
змін ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2013 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
звернулось до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
права, просить вищевказані рішення
скасувати та прийняти нове, яким в
задоволенні позову відмовити.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 220-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
наданої ними правової оцінки обставин
у справі, дослідивши матеріали справи,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 12 лютого 2013 року
відповідачем винесено вимогу № Ф428 про
сплату боргу зі сплати страхових
внесків (єдиного внеску) станом на 01
лютого 2013 року в сумі 1194,03 гривень.

Згодом, 01 червня 2013 року відповідачем
винесено вимогу № Ф-881у про сплату
позивачем недоїмки зі сплати страхових
внесків (єдиного внеску) за 2012 рік в
сумі 4572, 42 гривень.

Позивач вважає зазначені вимоги
відповідача протиправними, оскільки
вона, як пенсіонер за віком та платник
за спрощеною системою оподаткування,
звільнена від сплати єдиного внеску.

Відповідно до пункту 4 частини першої
статті 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» від 08 липня 2010
року № 2464-VI (далі по тексту - Закон №
2464-VI), платниками єдиного внеску є
фізичні особи - підприємці, в тому числі
ті, які обрали спрощену систему
оподаткування, та члени сімей цих осіб,
які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності

Згідно положень частини четвертої
статті 4 Закону № 2464-VI, особи, зазначені
у пункті 4 частини першої цієї статті,
які обрали спрощену систему
оподаткування, звільняються від сплати
за себе єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

У справі встановлено, що позивач, як
фізична особа-підприємець є платником
єдиного податку та є пенсіонером за
віком. Договір про добровільну участь у
системі загальнообов'язкового
державного соціального страхування не
укладала.

З огляду на наведене, суди попередніх
інстанцій дійшли правильного рішення
про задоволення позову про визнання
протиправною та скасування вимоги
відповідача про сплату недоїмки,
оскільки позивач на підставі частини
четвертої статті 4 Закону № 2464-VI
звільнена від сплати спірного єдиного
внеску.

Відповідно до частини першої статті 26
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV
(далі по тексту - Закон № 1058-IV), особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

Стаття 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» від 05 листопада 1991 року
№1788-XII (далі по тексту - Закон №1788-XII),
визначає категорію осіб, які мають
право на пенсію за віком на пільгових
умовах, а саме, із зменшенням
пенсійного віку, встановленого статтею
26 Закон № 1058-IV.

Таким чином, слід вважати, що норми
статті 13 Закон №1788-XII, також
встановлюють пенсійний вік з якого
виникає право на призначення пенсії за
віком, проте вони є спеціальними по
відношенню до норм статті 26 Закону №
1058-IV.

Колегія суддів вважає, що пенсія
призначена з врахуванням положень
статті 13 Закон №1788-XII із зменшенням
пенсійного віку, є пенсією за віком в
розумінні положень частини четвертої
статті 4 Закону № 2464-VI.

Тому, оскільки позивачу призначено
пенсію на підставі положень статті 13
Закон №1788-XII, з огляду на положення
частини четвертої статті 4 Закону №
2464-VI, вона звільняється від сплати за
себе єдиного внеску, як пенсіонер за
віком.

Судами норми матеріального та
процесуального права не порушено.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що рішення судів попередній
інстанцій підлягають залишенню без
змін.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Шостці та
Шосткинському районі Сумської області
- відхилити.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 16 квітня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 липня 2013 року у справі № 818/1636/13-а -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: