Справа № 812/1726/14
Суддя: Т.І. Ковальова
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1726/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Ковальової Т.І.,

при секретарі судового засідання -
Ворошило О.Є.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом управління Пенсійного фонду
України в Станично - Луганському районі
Луганської області до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
615,58 грн., -

ВСТАНОВИВ:

07 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшла позовна заява управління
Пенсійного фонду України в Станично -
Луганському районі Луганської області
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 615,58 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що в управлінні Пенсійного
фонду України в Станично-Луганського
району Луганської області
зареєстровано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_1.

В порушення Пенсійного законодавства
відповідач не сплачує страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, у зв'язку з чим
станом на 26.02.2014 року утворилась
заборгованість по внескам за 2010 рік в
сумі 615,58 грн.

Позивач просить суд стягнути з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
615,58 грн. на користь управління
Пенсійного фонду України в Станично -
Луганському районі Луганської області.

Представник позивача, належним чином
повідомлений про дату, час та місце
проведення судового засідання, не
прибув у судове засідання, надав через
канцелярію суду клопотання про розгляд
справи без участі представника
позивача.

Відповідач належним чином
повідомлений про час та місце
проведення судового засідання не
прибув до суду, причини неявки суду не
повідомив. На адресу суду повернувся
конверт, в якому відповідачу було
надіслано ухвалу про відкриття
провадження та призначення справи до
розгляду у судовому засіданні, з
позначкою «за зазначеною адресою не
проживає».

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КАС України
розписку про одержання повістки
(повістку у разі неможливості вручити
її адресату чи відмови адресата її
одержати) належить негайно повернути
до адміністративного суду. У разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин,
вважається, що така повістка вручена
належним чином.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до
приписів статті 128 КАС України, суд
здійснює розгляд справи на підставі
наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст.ст.69-72 КАС України, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 11.05.2010 року ОСОБА_1
зареєстровано як суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи Станично - Луганською районною
державною адміністрацією Луганської
області (а.с.5).

Згідно вимог Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідач є платником
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування з дня реєстрації.

ОСОБА_1 не сплатив страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до управління Пенсійного
фонду України в Станично-Луганському
районі, у зв'язку з чим, станом на 26.02.2014
року, утворилась заборгованість по
страховим внескам за 2010 рік в сумі 615,58
грн., що підтверджується карткою
особового рахунку ФОП ОСОБА_1, вимогою
про сплату боргу №Ф-155 від 07.10.2013р. та
повідомленням - розрахунком щодо сум за
2010р. (а.с.6-8).

Згідно зі ст.106 Закону України „Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" управлінням Пенсійного
фонду України в Станично - Луганському
районі Луганської області відповідачу
було направлено вимогу про сплату
боргу №Ф-155 від 07.10.2013р. на суму 615,58 грн.,
яка повинна бути сплачена боржником
протягом 10 робочих днів з дня
отримання. Конверт з наказною вимогою
повернувся на адресу управління
Пенсійного фонду України в Станично -
Луганському районі з позначкою «за
зазначеною адресою не проживає»
(а.с.7,10).

Згідно з Інструкцією про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України затвердженою Постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 року № 21 -1 вимога вважається
врученою (надісланою) фізичній особі
якщо її надіслано листом з
повідомленням про вручення на її
адресу за місцем проживання або
останнього відомого місця її
знаходження.

Таким чином, відповідач вимогу отримав,
не оскаржив та не узгодив з органами
Пенсійного фонду суму недоїмки.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" страхувальник
зобов'язаний подавати звітність
територіальним органам Пенсійного
фонду України у строки, в порядку та за
формою, встановленими Пенсійним
фондом. У разі неподання, несвоєчасного
подання, подання не за встановленою
формою або подання недостовірних
відомостей, що використовуються в
системі персоніфікованого обліку
управління виносить рішення про
застосування фінансових санкцій.

Згідно ст. ст. 14, 15 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» від 09.07.2003 року № 1058
підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, а також
фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, та інші
особи (виключаючи юридичних та
фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок та
інші) є страхувальниками та платниками
страхових внесків на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування.

Відповідно до п.6 ч.2 ст.17, п.6 ст.20
вказаного Закону страхувальники
зобов'язані нараховувати, обчислювати
і сплачувати у встановлені строки та в
повному обсязі страхові внески до
Пенсійного фонду України не пізніше
ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення базового звітного періоду
(щомісячно).

Згідно з п.1 ст. 1 Закону України «Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування» № 400/97-ВР від 26.06.1997 року
платниками збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування є:
суб'єкти підприємницької діяльності
незалежно від форми власності, їх
об'єднання, бюджетні, громадські і інші
установи та організації, об'єднання
громадян та інші юридичні особи, а
також фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують працю найманих
працівників.

Відповідно до підпункт 4 пункту 8
розділу Х/ «Прикінцеві положення
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», який виключено на
підставі Закону України № 2464 від 08.07.2010
року фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок), та
члени сімей зазначених осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період
дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування
сплачують страхові внески в порядку,
визначеному цим Законом.

Сума страхового внеску встановлюється
зазначеними особами самостійно для
себе та членів їх сімей, які беруть
участь у провадженні такими особами
підприємницької діяльності та не
перебувають з ними у трудових
відносинах. При цьому сума страхового
внеску з урахуванням частини
фіксованого або єдиного податку, що
перерахована до Пенсійного фонду
України, повинна становити не менше
мінімального розміру страхового
внеску за кожну особу та не більше
розміру страхового внеску, обчисленого
від максимальної величини фактичних
витрат на оплату праці найманих
працівників, грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу,
оподатковуваного доходу (прибутку),
загального оподатковуваного доходу, з
якої сплачуються страхові внески;

Згідно з п.8.2. Інструкції про порядок
обчислення та сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004
року № 64/8663, органи Пенсійного фонду
надсилають страхувальникам вимогу про
сплату недоїмки якщо страхувальник має
на кінець звітного базового періоду
недоїмку зі сплати страхових внесків.

Відповідачем сума боргу в повному
обсязі, зазначена у вимозі, у
встановлений законом строк не
оскаржена та у десятиденний термін в
повному обсязі не сплачена.

З 01.01.2011 року набрав чинності Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», яким внесено
зміни до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення», «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 7 розділу VIII
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України від 08 липня 2010 року №
2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування"стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 1 січня 2011 року, в
тому числі страхових внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
здійснюється фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування відповідно до
законодавства, що діяло на момент
виникнення такої заборгованості або
застосування штрафних санкцій.
Погашення заборгованості з
використанням коштів, що надходять у
рахунок сплати єдиного внеску,
забороняється.

На період до повного стягнення
заборгованості із сплати страхових
внесків за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та сум
штрафних санкцій, нарахованих та/або не
сплачених у період до 01 січня 2011 року, в
тому числі нарахованих внесків, строк
сплати яких на 1 січня 2011 року не настав,
та відповідних штрафних санкцій за
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування
зберігаються повноваження щодо
контролю за правильністю нарахування,
своєчасністю сплати страхових внесків,
застосування фінансових санкцій, якими
вони були наділені до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, позовні вимоги є
обгрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, а сума
заборгованості по страховим внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 615,58 грн.
підлягає стягненню.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87,
94, 99, 105, 128, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в Станично -
Луганському районі Луганської області
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
про стягнення заборгованості зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування у сумі 615,58 грн., -
задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь управління
Пенсійного фонду України в Станично -
Луганському районі Луганської області
заборгованість зі сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі
615,58 грн. (шістсот п'ятнадцять гривень 58
коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 07
квітня 2014 року.

Суддя
Т.І. Ковальова