Справа № 1523/2222/2012
Суддя: Федусик А. Г.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 1523/2222/2012

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Бешлієва Т.А. Судова колегія Одеського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого - судді Федусик А.Г.,

суддів - Вербицької Н.В. та
Градовського Ю.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Ренійському районі Одеської
області на постанову Ренійського
районного суду Одеської області від 12
липня 2013 року по справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ренійському районі Одеської області
про визнання протиправним рішення
відповідача та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2012 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ренійському районі Одеської області
(далі УПФУ) про визнання протиправним
рішення відповідача за №309 від 12 жовтня
2012 року та зобов'язання УПФУ призначити
позивачу пенсію за віком на пільгових
умовах з 11 березня 2012 року, відповідно
до розділу ХХVІІІ списку № 2.

В обґрунтування позовних вимог
зазначалося, що оскільки обов'язок
проведення атестації відповідно до
Порядку проведення атестації робочих
місць за умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року за №422, покладено
на керівника підприємства,
організації, недотримання цих вимог не
може бути підставою для порушення прав
та інтересів працівників. Крім того,
позивачем зазначено, що не проведення
атестації робочих місць Ренійським
морським торговельним портом не може
бути підставою для відмови позивачу у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, оскільки він
фактично працював у шкідливих та
важких умовах праці більше 20 років.

Постановою Ренійського районного суду
Одеської області від 12 липня 2013 року
позовні вимоги задоволено. Суд визнав
протиправним рішення УПФУ за №309 від 12
жовтня 2012 року про відмову в
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах, а також зобов'язав
УПФУ призначити позивачу пенсію за
віком на пільгових умовах з 11 березня
2012 року відповідно до розділу ХХVІІІ
списку № 2, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №162 від 11
березня 1994 року.

Не погоджуючись з постановою суду, УПФУ
подало апеляційну скаргу, в якій
зазначається, що вказана постанова
ухвалена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
10 квітня 2012 року позивач звернувся до
УПФУ з заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Рішенням за №309 від 04 липня 2012 року у
призначенні пенсії за віком на
пільгових умовах позивачу було
відмовлено з підстав відсутності
посади змінного механіка у списку №2,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України №162 від 11 березня 1994
року, як посади, яка дає право на
зарахування пільгового стажу.

У жовтні 2012 року позивач отримав від
УПФУ інше рішення (№309 від 12 жовтня 2012
року) про відмову у призначенні пенсії
за віком на пільгових умовах з підстав
відсутності атестації робочого місця з
серпня 1992 року, у зв'язку з чим період
роботи позивача з 22 серпня 1992 року по 19
червня 1997 року не зарахований до
пільгового стажу.

Вважаючи наведені рішення
протиправними, а відмову УПФУ в
призначенні пенсії на пільгових умовах
необґрунтованою ОСОБА_1 звернувся з
позовом до суду.

Вирішуючи спірне питання та
задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, на ряду з іншим,
виходив з того, що посада змінного
механіка відноситься до п.484
"Механіки та їх помічники, головні і
старші механіки" списку № 2,
затвердженого постановою КМУ №162 від 11
березня 1994 року. Крім того, суд
погодився з доводами представника
позивача, що до вищевказаного списку
включені професії робітників під
загальною назвою, тому право на
пільгове пенсійне забезпечення мають
робітники всіх найменувань цієї
професії, в тому числі і змінні
механіки, та як всі ці найменування є
однорідними професіями.

Колегія суддів в повній мірі
погоджується з висновками суду першої
інстанції та вважає їх правильними з
огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до п."б" ст.13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці, - за
списком N2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджуваним
Кабінетом Міністрів України, і за
результатами атестації робочих місць,
чоловіки - після досягнення віку 55
років і при стажі роботи не менше 25
років, з них не менше 12 років 6 місяців
на зазначених роботах.

Згідно положень п.3 Морський і річковий
флот Розділу XXVII. будівництво,
реконструкція, технічне переоснащення,
реставрація та ремонт будівель, споруд
та інших об'єктів списку №2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №162 від 11 березня 1994
року право на пенсію за віком на
пільгових умовах мають: п.23003010 1)
Плаваючий склад: Машинна команда суден
службово-допоміжного флоту і суден
портового флоту, що постійно працюють
на акваторії порту (за винятком
службово-роз'їздних, приміських і
внутрішньо-міського сполучення):

- 706 Мотористи всіх найменувань

- 484 Механіки та їх помічники,
головні і старші механіки

- 410 Електромеханіки та їх
помічники, електромеханіки старші.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач в період з 19 червня 1988 року по 02
грудня 2000 року працював на посаді
змінного механіка т/х "Єреван", тому для
визначення права на пенсію за віком на
пільгових умовах слід застосовувати
список №2. Наведені обставини
підтверджуються записами в трудовій
книжці, довідкою про підтвердження
наявного трудового стажу для
призначення пенсій за №8/188 від 04 липня
2012 року, виданою Управлінням
Ренійського торгового порту, а також
запереченнями УПФУ.

А тому, аналізуючи положення списку №2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 162 від 11 березня 1994
року, зокрема Розділу XXVII, колегія
суддів приходить до висновку, що посада
змінного механіка, на якій працював
позивач, відноситься до п.484
"Механіки та їх помічники, головні і
старші механіки" наведеного Списку № 2,
оскільки із сутності вказаних посад
(змінний механік та механік) випливає
тотожність посадових обов'язків, а
також органічний взаємозв'язок між
ними.

Крім того, колегія суддів погоджується
з висновками суду першої інстанції про
помилковість не зарахування до
пільгового стажу періоду роботи
позивача з 22 серпня 1992 року по 18 червня
1997 року на посаді змінного механіка т/х
"Єреван" з причини не проведення
атестації робочого місця на
підприємстві за цей період часу,
оскільки п.3 постанови КМУ за №442 від 01
серпня 1992 року встановлено обов'язок
керівників підприємств та організацій
незалежно від форм власності й
господарювання провести атестацію
робочих місць, а абз.2 п.4 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого вказаною
постановою КМУ, визначено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, оскільки проведення атестації
робочих місць на підприємстві є
обов'язком керівника підприємства та
відповідальність за його (не)
проведення покладається на нього, то
невиконання ним цього обов'язку не може
бути підставою для порушення прав та
інтересів працівників та відмови в
призначенні пенсії, оскільки фактично
працівник виконував свої посадові
обов'язки у шкідливих і важких умовах
праці.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів дійшла висновку, що
відмова в призначенні пенсії на
пільгових умовах позивачу не
ґрунтується на вимогах чинного
пенсійного законодавства, а тому
рішення відповідача за № 309 від 12
жовтня 2012 року щодо відмови позивачу в
призначенні пенсії на пільгових умовах
є протиправним, а висновки суду першої
інстанції щодо зобов'язання
відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію
за віком на пільгових умовах згідно
положень списку №2 є обґрунтованими та
такими, що узгоджуються з діючим
пенсійним законодавством.

Отже, постанова суду першої інстанції
викладена достатньо повно, висновки
обґрунтовані з посиланням на конкретні
норми Законів України та відповідають
чинному законодавству.

Також, колегія суддів не може
погодитися з посиланням апелянта на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
тому що всі процесуальні норми,
передбачені адміністративним
судочинством були виконані без
порушень прав кожної сторони при
розгляді справи.

За таких обставин, підстав для
скасування рішення суду першої
інстанції та задоволення апеляційної
скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ренійському
районі Одеської області - залишити без
задоволення, а постанову Ренійського
районного суду Одеської області від 12
липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності через п'ять днів після
направлення їх копій особам, які беруть
участь у справі, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий: А.Г. Федусик Суддя:
Суддя: Н.В. Вербицька Ю.М. Градовський