Справа № 2а-2742/10/1970
Суддя: Левицька Н.Г.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2014р.
Справа № 9104/32147/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

Головуючого судді

Левицької Н.Г.,

судді

Обрізка І.М.,

судді

Сапіги В.П.,

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові

апеляційну скаргу Смиковецької
сільської ради, с.Смиківці
Тернопільського району Тернопільської
області

на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
31.08.2010р. у справі №2а-2742/10/1970

за позовом Смиковецької сільської
ради, с.Смиківці Тернопільського
району Тернопільської області

до підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області, м.Тернопіль

про визнання неправомірними дій та
скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2010р. Смиковецька сільська рада
звернулась до Тернопільського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області про визнання
неправомірними дій та скасування
постанов, просила визнати дії
підрозділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції в
Тернопільській області в особі
начальника ППВР Каневської М.О. та
старшого державного виконавця
Наконечної І.В. неправомірними;
скасувати постанову старшого
державного виконавця Наконечної І.В.
від 22.06.2010р. про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій в сумі
50,00грн. (ВП №18906712), постанови головного
державного виконавця Наконечної І.В.
про стягнення витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 50,00грн. (ВП №19694181),
та постанови про стягнення виконавчого
збору в сумі 1632,25грн. (ВП №19694181), 1870,13грн.
(ВП №18906712).

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 31.08.2010р. у
справі №2а-2742/10/1970 у задоволенні
позовних вимог Смиковецької сільської
ради відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, його оскаржив позивач:
Смиковецька сільська рада, який у
поданій апеляційній скарзі,
посилаючись на те, що при винесенні
даного рішення судом неповністю
з'ясовано обставини, які мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи та
порушено норми матеріального та
процесуального права, просив скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою позовні вимоги задоволити у
повному обсязі.

31.03.2014р. на адресу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від відділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
Тернопільській області надійшло
заперечення на апеляційну скаргу
Смиковецької сільської ради, у якому
відповідач зазначив, що дії державного
виконавця вчинені у спосіб та порядок,
визначений Законом України "Про
виконавче провадження" та в межах
наданих йому повноважень, просив у
задоволенні апеляційної скарги
Смиковецької сільської ради на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 31.08.2010р.
відмовити повністю, постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду залишити без
змін.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, тому колегія суддів, у
відповідності до вимог ст.197 КАС
України, вважає можливим розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки таку може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача у
справі, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на апеляційну скаргу у
їх сукупності, колегія суддів
апеляційного суду приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення,
оскаржувану постанову суду першої
інстанції слід скасувати та прийняти
нову, якою у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити, з огляду на
наступне:

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
23.04.2010р. на адресу підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області надійшла заява начальника
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі з проханням
прийняти до примусового виконання
вимогу №Ю134 від 05.02.2010р. про сплату
боргу до управління Пенсійного фонду
України в Тернопільському районі з
Смиковецької сільської ради в сумі
18701,33грн.

04.06.2010р. на адресу підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області надійшла заява начальника
управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі з проханням
прийняти до примусового виконання
вимогу №Ю134 від 25.05.2010р. про сплату
боргу до управління Пенсійного фонду
України в Тернопільському районі з
Смиковецької сільської ради в сумі
16322,50грн.

Відповідно до вимог ст.ст.3, 18, 24 Закону
України "Про виконавче провадження"
державним виконавцем відповідно
26.04.2010р. та 09.06.2010р. було винесено
постанови про відкриття виконавчого
провадження та встановлено строк для
добровільного виконання рішення.

У зв'язку з невиконанням рішення у
строк, наданий для добровільного
виконання, 22.06.2010р. державним
виконавцем винесено постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі
50,00грн. (ВП №18906712); постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій в сумі
50,00грн. (ВП №19694181); постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 1870,13грн. (ВП №18906712); постанову про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 1632,25грн. (ВП №19694181).

Відмовляючи у задоволенні
адміністративного позову Смиковецької
сільської ради, суд першої інстанції
виходив із того, що відповідачем не
порушено права позивача, тому
постанови про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій та
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору винесено відповідно
до вимог чинного законодавства і
підстави для їх скасування відсутні.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів апеляційного
суду, частково відповідають дійсним
обставинам справи та вимогам
матеріального права, однак, разом із
тим, приписами ч.3 ст.181 КАС України
передбачено, що відповідачем у справах
з приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Відповідно до вимог ст.3 Закону України
"Про державну виконавчу службу" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин), такими
органами державної виконавчої служби
є: Департамент державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України;
відділи державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, обласних,
Київського та Севастопольського
міських управлінь юстиції; районні,
міські (міст обласного значення),
районні в містах відділи державної
виконавчої служби відповідних
управлінь юстиції.

Структурні підрозділи органів
державної виконавчої служби (відділ
примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України,
підрозділи примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції
Міністерства юстиції в АРК, головних
управлінь юстиції в областях, містах
Києві та Севастополі) не визначені
Законом України "Про державну
виконавчу службу" як самостійні органи
державної виконавчої служби, що
виключає можливість їхньої участі як
сторони в адміністративному процесі.

При цьому, підстави та порядок заміни
неналежної сторони у
адміністративному процесі встановлено
приписами ст.52 КАС України.

Згідно із вимогами ч.1 ст.52 КАС України,
суд першої інстанції, встановивши що з
адміністративним позовом звернулася
не та особа, якій належить право вимоги,
або не до тієї особи, яка повинна
відповідати за адміністративним
позовом, може за згодою позивача
допустити заміну первинного позивача
або відповідача належним позивачем або
відповідачем, якщо це не потягне за
собою зміни підсудності
адміністративної справи.

Таким чином, оскільки за змістом цієї
норми допустити заміну належної
сторони у справі може виключно суд
першої інстанції за умови згоди
позивача та незмінності підсудності
адміністративної справи, то можливості
заміни неналежної сторони судом
апеляційної інстанції КАС України не
передбачено.

З огляду на викладене, позов
Смиковецької сільської ради до
підрозділу примусового виконання
рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Тернопільській області, який є
неналежним відповідачем у даному
спорі, задоволенню не підлягає.

Таким чином, оскільки при вирішенні
даного публічно-правового спору судом
першої інстанції порушено норми
матеріального і процесуального права,
а мотиви, з яких виходив суд під час
ухвалення рішення не відповідають
фактичним обставинам справи,
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нової про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись вимогами ст.ст.160, 195, 197, 198, 202,
205, 207, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Смиковецької
сільської ради, с.Смиківці
Тернопільського району Тернопільської
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
31.08.2010р. у справі №2а-2742/10/1970 за позовом
Смиковецької сільської ради,
с.Смиківці Тернопільського району
Тернопільської області до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області, м.Тернопіль про визнання
неправомірними дій та скасування
постанов, - задоволити частково.

2. Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 31.08.2010р. у
справі №2а-2742/10/1970 за позовом
Смиковецької сільської ради,
с.Смиківці Тернопільського району
Тернопільської області до підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
області, м.Тернопіль про визнання
неправомірними дій та скасування
постанов, - скасувати та прийняти нову,
якою у задоволенні позовних вимог
позивача відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, що беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
Н.Г.
Левицька

Суддя
І.М.
Обрізко

Суддя
В.П.
Сапіга