Справа № 253/15819/13-а
Суддя: Марченко Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Суддя: Марченко Н. Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

28 березня 2014 року
Центрально-Міський районний суд міста
Горлівки Донецької області в складі:
головуючої-судді Марченко Н.Ю. при
секретарі Сердцовій К.Є., за участю
представника позивача ОСОБА_2,
представника відповідача Мельник К.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Горлівка
адміністративну справу за
адміністративним позовом ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду, позивач
просить поновити йому строк звернення
до суду, визнати протиправним та
скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
від 26 березня 2013 року про відмову в
призначенні пенсії; зобов'язати
відповідача зарахувати до його
пільгового стажу період роботи з 22.08.1992
року по 12.10.1994 року на Федеральному
державному унітарному підприємстві
"Державний трест "Арктіквугілля" і
призначити йому пільгову пенсію з
08.02.2013 року, посилаючись на те, що в
період з 22.08.1992 року по 12.10.1994 року він
працював на Федеральному державному
унітарному підприємстві "Державний
трест "Арктіквугілля", проте відповідач
своїм рішенням № 51 від 26 березня 2013
року відмовив йому в зарахуванні
вказаного періоду роботи до пільгового
стажу та призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку за нормами п.
"а" ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" у зв'язку з відсутню
інформації про проведення атестації
робочих місць за умовами праці.
Зазначене рішення відповідача вважає
незаконним та таким, що позбавляє його
права на соціальний захист.

У судовому засіданні
представник позивача ОСОБА_2 позов
підтримав та наполягав на його
задоволенні.

Представник відповідача
Мельник К.О. в судовому засіданні позов
не визнала, посилаючись на те, що
необхідною умовою для виникнення права
на пенсійне забезпечення на пільгових
умовах є документальне підтвердження
зайнятості працівника за відповідною
професією за результатами атестації
умов праці. Просила у задоволенні
позову відмовити.

Суд, з'ясувавши всі
обставини справи та перевіривши їх
доказами, вважає встановленим
наступне:

Позивач ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1
року досяг пенсійного віку - 55-ти років
та 1 березня 2013 року звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
із заявою про призначення пенсії за
віком на пільгових умовах відповідно
до п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Відповідач своїм рішенням №
51 від 26 березня 2013 року відмовив
позивачу в призначенні пенсії зі
зниженням пенсійного віку за тих
підстав, що період його роботи на
Федеральному державному унітарному
підприємстві «Державний трест
«Арктіквугілля» з 22.08.1992 року по 12.10.1994
року не може бути включений до стажу
підземної роботи через відсутність
інформації про проведення атестації
робочих місць за умовами праці.

Статтею 1 Угоди про гарантії
прав громадян держав - учасниць
Співдружності Незалежних Держав у
галузі пенсійного забезпечення від
13.03.1992 року передбачено, що пенсійне
забезпечення громадян держав -
учасниць цієї Угоди та членів їхніх
сімей здійснюється за законодавством
держави, на території якої вони
проживають.

Частиною 2 статті 6
вищевказаної Угоди встановлено, що для
встановлення права на пенсію, в тому
числі пенсію на пільгових умовах і за
вислугу років, громадянам держав -
учасниць Угоди враховується трудовий
стаж, набутий на території будь-якої з
цих держав, а також на території
колишнього СРСР за час до набуття
чинності цією Угодою.

При цьому вказана Угода не
містить якихось особливостей щодо
визначення пільгового стажу.

Відповідно до п. «а» ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць.

Атестація робочих місць за
умовами праці - це комплексна оцінка
всіх факторів виробничого середовища і
трудового процесу, супутніх соціально -
економічних факторів, що впливають на
здоров'я і працездатність працівників
в процесі трудової діяльності.

Відповідно до п.п. 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року № 442, встановлено,
що атестація робочих місць за умовами
праці проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності і господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих в
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здоров'я і безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною 2 п. 4 вказаного Порядку
встановлено, що відповідальність за
своєчасне та якісне проведення
атестації покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем
покладено обов'язок проведення
атестації робочих місць на керівників
підприємств, а тому її непроведення не
може позбавити громадян
конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Статтею 62 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" визначено, що
основним документом, що підтверджує
стаж роботи, є трудова книжка.
Порядок підтвердження наявного
трудового стажу при відсутності
трудової книжки або відповідних
записів у ній встановлюється
Кабінетом Міністрів України.

З копії трудової книжки ОСОБА_4
вбачається, що з 25 лютого 1992 року він
працював гірничим майстром дільниці
вентиляції та техніки безпеки (ВТБ) з
повним робочим днем під землею, з 6
листопада 1992 року - в.о. заступника
начальника дільниці ВТБ з повним
робочим днем під землею, з 22 грудня 1992
року - гірничим майстром дільниці ВТБ з
повним робочим днем під землею, з 1
травня 1993 року - в.о. заступника
начальника дільниці ВТБ з повним
робочим днем під землею, з 29 листопада
1993 року - гірничим майстром дільниці
ВТБ з повним робочим днем під землею, з
08.04.1994 року по 13.10.1994 року - в.о.
заступника начальника дільниці ВТБ з
повним робочим днем під землею.

Записи в трудовій книжці
позивача сумнівів не викликають.

Крім того, довідкою, уточнюючою
особливий характер роботи (особливі
умови праці), необхідний для
призначення трудової пенсії, також
підтверджується робота ОСОБА_4
гірничим майстром дільниці ВТБ з 25
лютого 1992 року, в.о. заступника
начальника дільниці ВТБ з 6 листопада
1992 року, гірничим майстром дільниці ВТБ
з 22 грудня 1992 року, в.о. заступника
начальника дільниці ВТБ з 1 травня 1993
року, гірничим майстром дільниці ВТБ з
29 листопада 1993 року.

Згідно вказаної довідки гірничий
майстер, виконуючий обов'язки
заступника начальника дільниці ВТБ в
період з 25.02.1992 р. по 22.08.1993 р., з 29.11.1993 р.
по 10.10.1994 р. працював в режимі 35 годинної
п'ятиденної робочої неділі з 7 годинним
робочим днем при зайнятості на
підземних роботах 50% і більше робочого
часу на рік. Посада виконуючого
обов'язки заступника начальника
дільниці, виконуючого роботи в
підземних умовах, відноситься до
Списку № 1, розділу 1, 1010100г-24097,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10,
робота протікала при зайнятості на
підземних роботах 50% і більше робочого
часу на рік (в облікову періоді). Посада
гірничого майстра відноситься до
списку № 1 розділу 1, 1010100г-23239,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10,
робота протікала при зайнятості на
підземних роботах 50 % і більше робочого
часу на рік (в обліковому періоді).

Так, постановою Кабінету
Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10 було
затверджено список № 1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
яким передбачена посада виконуючого
обов'язки заступника начальника
дільниці, виконуючого роботи в
підземних умовах (Список № 1, розділу 1,
1010100г-24097) та посада гірничого майстра
(Список № 1 розділу 1, 1010100г-23239), за умови
зайнятості на підземних роботах 50 % і
більше робочого часу у році (в
обліковому періоді).

Отже позивач має право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах відповідно до
п. «а» ст. 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", оскільки не проведення
або неналежне проведення
підприємствами атестації робочих
місць не може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань про право
на пенсію на пільгових умовах. Це право,
передбачене ст. 46 Конституції України,
базується на конституційних принципах,
що встановлені ст. ст. 1, 3, 6 ч. 2, 8, 19 ч. 2, 22,
23, 24 ч. 1 Конституції України, не може
бути скасовано або звужене, і правовою
гарантією забезпечення державою
даного права є виконання прийнятих на
себе зобов'язань, виходячи з положень
принципу верховенства права.

За наведених підстав, суд вважає,
що Управління Пенсійного фонду України
в Центрально-Міському районі м.
Горлівки протиправно відмовило ОСОБА_4
у зарахуванні до пільгового стажу
періоду роботи з 22.08.1992 року по 12.10.1994
року на Федеральному державному
унітарному підприємстві "Державний
трест "Арктіквугілля" та призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах.

З матеріалів справи вбачається,
що позивач з даним позовом звернувся до
суду 30 грудня 2013 року. Відповідно до
частини першої статті 99 КАСУ
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою вказаної статті
визначено, що для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Згідно ч. 1 ст. 100 КАСУ
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку.

Позивач у своєму позові просить
поновити йому строк звернення до суду
як пропущений з поважних причин,
посилаючись на те, що він звертався
письмово до Федерального державного
унітарного підприємства "Державний
трест "Арктіквугілля" з вимогою надати
документи на підтвердження проведення
атестації робочих місць та відповідь
отримана ним лише у грудні 2013 року.

Враховуючи, що позивач був
вимушений звертатися за отриманням
документів щодо проведення атестації
за умовами праці до іншої держави, крім
того, в матеріалах справи відсутні
відомості про дату вручення позивачу
копії рішення про відмову в
призначенні пенсії та представник
відповідача в судовому засіданні не
заявляла про застосування наслідків
пропущення строку, передбаченого ст. 99
КАСУ, суд вважає можливим визнати
поважними причини пропуску позивачем
строку звернення до суду та поновити
позивачу строк звернення до суду за
захистом порушеного права.

Згідно вимог ст. 45 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» пенсія за віком
призначається з дня, який слідує за
днем досягнення пенсійного віку, якщо
звернення за призначенням пенсії
відбулося не пізніше трьох місяців.

Позивач досяг пенсійного віку із
його зниженням ІНФОРМАЦІЯ_1 року, тому в
даному випадку пенсія має бути
призначена позивачу з 9 лютого 2013 року.

За таких обставин, позов слід
задовольнити частково, зобов'язавши
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_4
період його роботи з 22.08.1992 року по
12.10.1994 року на Федеральному державному
унітарному підприємстві "Державний
трест "Арктіквугілля" і призначити йому
пенсію зі зниженням пенсійного віку з
09.02.2013 року.

Керуючись ст. ст. 158-163, 167 КАСУ, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити позивачу строк звернення до
суду за захистом порушеного права.

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Горлівки
про визнання протиправним рішення та
зобов'язання вчинити певні дії
задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Горлівки № 51 від 26.03.2013 року про відмову
ОСОБА_4 зарахувати до пільгового стажу
період роботи з 22.08.1992 року по 12.10.1994
року на Федеральному державному
унітарному підприємстві «Державний
трест «Арктіквугілля».

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районі м. Горлівки зарахувати до
пільгового стажу ОСОБА_4 період його
роботи з 22.08.1992 року по 12.10.1994 року на
Федеральному державному унітарному
підприємстві «Державний трест
«Арктіквугілля» і призначити пенсію зі
зниженням пенсійного віку з 09.02.2013 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
адміністративного суду Донецької
області шляхом подання апеляційної
скарги через Центрально-Міський
районний суд міста Горлівки протягом
десяти днів з дня її проголошення.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАСУ, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови. Якщо суб'єкта владних
повноважень у випадках та порядку,
передбачених частиною четвертою
статті 167 КАСУ, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя:
Н. Ю.
Марченко