Справа № 496/4178/13-а
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

18 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 496/4178/13-а

Категорія: 6.2 Головуючий в 1 інстанції:
Горяєв І.М.

Судова колегія Одеського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Милосердного М.М.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Посторонка І.Г.

з участю: ОСОБА_2 та його представника -
ОСОБА_3; представника Біляївської
міської ради Одеської області -
Римарчука С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на постанову
Біляївського районного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Біляївської міської ради
Одеської області, третя особа - фізична
особа-підприємець ОСОБА_6, про визнання
дій протиправними,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з адміністративним позовом до
Біляївської міської ради Одеської
області, третя особа - фізична
особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_6 про
(з урахуванням уточнень):

- визнання протиправними дій щодо
розгляду заяви про встановлення меж на
його земельній ділянці за адресою:
АДРЕСА_1;

- визнання за ним права
користування на земельну ділянку
розміром 0,15 га, що розташована за
вказаною адресою.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
вказував, що його сусіди ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 самоуправно захватили частину
належної йому земельної ділянки та
перенесли межі, що підтверджено
геодезичною зйомкою, проведеною ФОП
ОСОБА_6 Однак, комісія з питань
екології, земельних відносин,
раціонального використання земельних
і природних ресурсів Біляївської
міської ради формально розглянула
заяву позивача та не встановила ніяких
порушень меж, що призвело до порушення
його прав.

Відповідач позов не визнав, вказуючи,
що по заяві позивача щодо встановлення
межі, виїжджала спеціальна комісія та
на місцевості розглянула заяву. В
результаті огляду земельної ділянки,
комісією встановлено, що межі не
порушені, так як у сусідів позивача -
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були державні акти із
зазначенням площі їх земельних
ділянок. Крім того, рішенням
Біляївського районного суду Одеської
області позивачу було відмовлено в
перенесені межових знаків земельних
ділянок ОСОБА_7 та ОСОБА_8, тому
Біляївська міська рада не могла
розглядати заяву позивача щодо
відновлення межових знаків на земельну
ділянку площею 0,15 га за адресою:
АДРЕСА_1. Також, у позивача відсутній
державний акт на вказану земельну
ділянку.

Крім того, відповідач посилався на
пропущення позивачем строку звернення
до суду.

Справу розглянуто у відсутність
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
ФОП ОСОБА_6, належним чином
повідомленої про дату, час та місце
розгляду справи.

Ухвалою Біляївського районного суду
Одеської області від 22 серпня 2013 року
відмовлено у відкритті провадження у
справі в частині позовних вимог про
визнання за позивачем права власності
на земельну ділянку.

Постановою Біляївського районного
суду Одеської області від 26 листопада
2013 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до
Біляївської міської ради Одеської
області, третя особа ОСОБА_6, відмовлено
у повному обсязі

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться
питання про скасування постанови
Біляївського районного суду Одеської
області від 26 листопада 2013 року в
зв'язку з тим, що вона прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, а також що у
зв'язку з тим, що висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги ОСОБА_2, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог і
доводів апеляційної скарги, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

20 квітня 2007 року рішенням Біляївського
районного суду Одеської області було
визнано дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_10, ОСОБА_5 та за ОСОБА_2 було
визнано право власності на вище
зазначений будинок.

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно від 17
травня 2007 року №14590872, ОСОБА_2
зареєстрував своє право власності на 1/1
частину житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1, що підтверджується також
технічним паспортом від 28 лютого 2007
року.

09 червня 2011 року рішенням Біляївської
міської ради Одеської області за №105-8/VI
позивачу передавалась 0,10 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка)
та 0,05 га для ведення особистого
селянського господарства, згідно
витягу з рішення №105-8/VI від 09 червня 2011
року (а.с.34).

19 серпня 2011 року постійна комісія з
питань екології, земельних відносин,
раціонального використання земельних
і природних ресурсів Біляївської
міської ради при виїзді на місцевості
за адресою: АДРЕСА_1, не встановила
ніяких порушень меж з боку сусідів
позивача.

Згідно з поясненнями представника
відповідача, при прийнятті рішення
Біляївська міська рада Одеської
області зазначила розміри земельної
ділянки, яка передавалась ОСОБА_2,
відповідно до записів у по
господарських книгах, тому позивачу
було передано 0,10 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка) та 0,05 га для
ведення особистого селянського
господарства, але при цьому вони не
виїжджали на адресу позивача (а
останній не надав їм на той час
геодезичну зйомку земельної ділянки)
та не встановлювали межі земельної
ділянки по факту існування меж на
теперішній час, так як записи у по
господарських книгах старі та інколи
не відповідають межам в натурі. Після
того, як виїжджала спеціальна комісія
та на місцевості розглянула заяву
позивача щодо порушень його меж
земельної ділянки, але в результаті
огляду земельної ділянки, комісією
встановлено, що межі не порушені, так як
у сусідів позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8
були державні акти на їх земельні
ділянки із зазначенням площі їх
ділянок, що відповідало дійсності.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що твердження ОСОБА_2
про те, що Біляївська міська рада
Одеської області розглянула заяву по
встановленню меж на земельній ділянці
за адресою: АДРЕСА_1, необ'єктивно та не
всебічно, не знайшло свого
підтвердження, оскільки позивач не
надав суду жодного доказу, який би
підтверджував його право власності на
земельну ділянку площею 0,15 га, яка
розташована за вище зазначеною
адресою.

За таких підстав, суд першої інстанції
дійшов висновків, що права позивача не
були порушені, тому, позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Судова колегія вважає ці висновки суду
першої інстанції правильними і такими,
що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 10, 11,
70, 71, 72 КАС України, ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
ст. 189 ЗК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
вказується, що комісія Біляївської
міської ради Одеської області
розглянула заяву про встановлення меж
на земельній ділянці за адресою:
АДРЕСА_1 формально та необґрунтовано,
що помилково не було встановлено судом
першої інстанції.

Судова колегія не приймає до уваги ці
доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України, у
справах, щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Біляївської міської ради від
09 червня 2011 року (а.с.34) позивачу
передано земельну ділянку, площею 0,15 га
та постановлено видати державний акт
на право власності.

Рішенням Біляївського районного суду
від 21 грудня 2011 року у справі №2-1989/11
встановлено, що у ОСОБА_2 фактично
знаходилась у користуванні земельна
ділянка, площею 0,0829 га, а коли
Біляївська міська рада рішенням від 09
червня 2011 року (а.с.34) передавала ОСОБА_2
земельну ділянку, площею 0,15 га, то вона
не врахувала відсутність відповідної
технічної документації. Вказане
порушення призвело до надання позивачу
в користування земельної ділянки
більшої площі, ніж знаходилась у його
фактичному користуванні, що, в свою
чергу, порушило право суміжних
землекористувачів.

Це рішення Біляївського районного суду
залишено без змін ухвалою Одеського
апеляційного суд від 16 травня 2012 року.

Таким чином, з судового рішенням, яке
набрало законної сили, слідує висновок,
що межі земельної ділянки ОСОБА_2
відповідають площі земельної ділянки,
яка знаходилась у його фактичному
користуванні, а збільшення цієї площі
до 0,15 га за рішенням Біляївської
міської ради від 09 червня 2011 року є
необґрунтованим та таким, що
призводить до порушення прав його
суміжних землекористувачів: ОСОБА_7 і
ОСОБА_8

Незважаючи на це рішення, позивач
звернувся до Біляївської міської ради
з заявою щодо відновлення межових
знаків на земельну ділянку площею 0,15
га.

05 вересня 2012 року виконком Біляївської
міської ради повідомив позивача (а.с.35)
що не може розглянути його заяву щодо
відновлення межових знаків на земельну
ділянку площею 0,15 га, у зв'язку з тим, що
рішенням Біляївського районного суду
(справа №2-1989-11 від 21 грудня 2011 року)
позивачу відмовлено у перенесенні
межових знаків земельних ділянок
ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Однак, у подальшому позивач знов
звернувся до Біляївської міської ради
з цією же заявою.

04 лютого 2013 року Біляївська міська рад
повідомила позивача (а.с.33), що 08 лютого
2013 року постійною комісією буде
розглядатися його заява.

ОСОБА_2 стверджує, що розгляд його заяви
відбувся необ'єктивно і не всебічно.

Судова колегія вважає, що не може
вважатися необ'єктивним та не
всебічним розгляд заяви, який цілком
узгоджується з судовим рішенням, що
набрало законної сили.

Крім того, судова колегія акцентує
увагу, що після того, як рішення
Біляївського районного суду набрало
законної сили і виконком Біляївської
міської ради повідомив позивача про те,
що у зв'язку з цим рішенням, його заява
про перенесення меж земельної ділянки
не може бути розглянута (оскільки
суперечить цьому рішенню), Біляївська
міська рада мала право взагалі не
розглядати наступну аналогічну заяву
позивача, оскільки, відповідно до ч.2 ст.
8 Закону України "Про звернення
громадян" - не розглядаються повторні
звернення одним і тим же органом від
одного і того ж громадянина з одного і
того ж питання, якщо перше вирішено по
суті.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що дії Біляївської міської ради
у спірних правовідносинах
відповідають переліченим у ч.3 ст. 2 КАС
України критеріям правомірності, а
твердження апелянта про
протиправність цих дій є
необґрунтованими.

Враховуючи все вищевикладене, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують, відповідно, апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 195, 196; п.1 ч.1 ст. 198; ст. 200;
п.1 ч.1 ст. 205; ст. 206; ч.5 ст. 254 КАС України,
судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Біляївського
районного суду Одеської області від 26
листопада 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
Адміністративного Суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
судового рішення в повному обсязі.

Повний текст судового рішення
виготовлений 21 лютого 2014 року.

Головуючий:

Суддя:

Суддя: