Справа № 591/11360/13-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.Справа № 591/11360/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

за участю секретаря судового засідання
Зливко І.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради на ухвалу Зарічного районного
суду м. Суми від 28.02.2014р. по справі №
591/11360/13-а

за позовом Управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради

до ОСОБА_1

про стягнення тимчасової державної
допомоги,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Зарічного районного суду м.
Суми від 28 лютого 2014 року
адміністративний позов Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради до ОСОБА_1 про
стягнення тимчасової державної
допомоги - залишено без розгляду.

Позивач не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, подав апеляційну
скаргу, в якій просить оскаржувану
ухвалу скасувати та прийняти нове
судове рішення про задоволення
позовних вимог в повному обсязі.
Скаржник зазначає, що приймаючи
зазначену ухвалу суд першої інстанції
дійшов до помилкових висновків, які
призвели до неправильного вирішення
справи, неповно з'ясував всі обставини
справи, що мають значення при вирішенні
спору, не вірно застосував до спірних
правовідносин ч.2 ст. 17, ст. 99, ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України та норми ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач звернувся до суду із вище
вказаним позовом, свої вимоги мотивує
тим, що відповідно до виконавчого листа
Охтирського районного суду Сумської
області від 10.03.2006 № 2-300 та довідок
Охтирського відділу ДВС від 15.06.2011 №
5024-04. 07.12.2011 № 14643 рішення суду про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 не
виконувалося у зв'язку з ухиленням
останнього від сплати аліментів. На
підставі заяв ОСОБА_1 (колишньої
дружини відповідача) від 25.10.2011, 29.05.2012
та відповідних документів поданих до
управління, їй була призначена
тимчасова державна допомога на сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця з 01.06.2011
по 31.10.2011. В зв'язку з відсутністю
повторного звернення заявниці,
управління неодноразово зверталось до
неї з проханням надати інформацію, щодо
отримання чи неотримання аліментів від
ОСОБА_2 Відповідно до заяв ОСОБА_1 від
27.09.2012, 09.10.2012 управління дізналось про
те, що був суд з ОСОБА_2 стосовно
виключення відомостей про батька
дитини з актового запису, заявниця
пообіцяла надати рішення суду до
управління. Протягом спірного періоду
допомога виплачувалась у таких
розмірах:з 01.11.2011 по 30.11 2011 - 306,60 грн., з
01.12.2011 по 30.12.2011 - 312,60 грн., з 01.01.2012 по
31.03.2012 - 1000,80 грн., з 01.04.2012 по 31.05 2012 - 680,40
грн. Боржниці було направлено
лист-повідомлення від 19.11.2013 з
пропозицією повернути виплачені кошти
тимчасової допомоги на рахунок
управління в добровільному порядку і
надати чек про сплату. До цього часу,
належна до повернення сума в розмірі 2300
грн. 40 коп., не повернена. Тому позивач
просить стягнути з відповідача на
користь управління соціального
захисту населення Сумської міської
ради надмірно виплачену допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі 2300 грн. 40 коп.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
позовну заяву подано з пропуском
шестимісячного строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод і інтересів.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
відповідно до виконавчого листа
Охтирського районного суду Сумської
області від 10.03.2006 № 2-300 та довідок
Охтирського відділу ДВС від 15.06.2011 №
5024-04. 07.12.2011 № 14643 рішення суду про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 не
виконувалося у зв'язку з ухиленням
останнього від сплати аліментів (а.с.5-6)
Згідно із заяви ОСОБА_1 від 25.10.2011, 29.05.2012
та відповідних документів поданих до
управління, їй була призначена
щомісячна тимчасова державна допомога
на сина з 01.06.2011 по 31.10.2011 (а.с.4).

З матеріалів справи вбачається, що із
заяв ОСОБА_1 від 27.09.2012, 09.10.2012 позивачу
стало відомо, що відбувся судовий
розгляд відповідача з ОСОБА_2 про
виключення відомостей про батька
дитини з актового запису, відповідач
пообіцяла надати рішення суду до
управління про скасування аліментів.
(а.с. 12,13).

Судовим розглядом встановлено, що
відповідач надала управлінню копії
рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 26.10.2011 року та ухвали
Апеляційного суду Сумської області від
18.01.2012 року по справі № 2-627/11 про
виключення запису як батька з актового
запису про народження дитини.

Протягом спірного періоду допомога
виплачена відповідачу у таких
розмірах: з 01.11.2011 по 30.11 2011 - 306,60 грн., з
01.12.2011 по 30.12.2011 - 312,60 грн., з 01.01.2012 по
31.03.2012 - 1000,80 грн., з 01.04.2012 по 31.05 2012 - 680,40
грн.(а.с.16).

Відповідно до Порядку призначення і
виплати державної допомоги сім'ям з
дітьми, затвердженого Постановою КМУ
від 27.12.01 № 1751, Порядку повернення
коштів, надміру виплачених за
призначеними субсидіями, державною
соціальною допомогою сім'ям з дітьми,
державною соціальною допомогою
малозабезпеченим сім'ям затвердженого
спільним наказом Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України,
Міністерства юстиції України від 29.12.97
№ 39/283/90/5, 19 листопада 2013 року
відповідачу було направлено
повідомлення про перерахунок розміру
допомоги та запропоновано повернути
надмірно виплачені кошти в
добровільному порядку до 15.12.2013 року
(а.с.17).

Згідно рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 26.10.2011 року виключено
відомості про ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, як
батька з актового запису про
народження ОСОБА_3 (а.с.14).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 18.01.2012 року прийнято
відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги
на рішення Зарічного районного суду
м.Суми від 26.10.2011 року у даній справі
(а.с.124 справа № 2-627/11).

Судовим розглядом встановлено, що
позивачем отримано копії відповідних
судових рішень 27.09.2012., отже, колегія
суддів вважає, що з цієї дати
розпочався строк для звернення до суду,
у разі, якщо позивач вважав порушеними
його права.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод і інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк.

В силу ч.1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї документів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач звернувся з даним позовом 24
грудня 2013 року, заяви про поновлення
строку на звернення до суду не подано.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
позовну заяву подано з пропуском
шестимісячного строку для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод і інтересів, а з матеріалів
справи не вбачається підстав для
визнання причин пропуску строку
звернення до адміністративного суду
поважними.

У зв'язку із цим, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги позивача,
підлягають залишенню без розгляду.

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів прийшла до висновку, що доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення судом першої інстанції під
час розгляду справи вимог ст. 99, ст. 100
Кодексу адміністративного судочинства
України та норм ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи висновків суду першої інстанції
не спростовують, оскільки при розгляді
справи суд першої інстанції ,
відповідно до вимог ст. 159 КАС України
повно і всебічно, в межах заявлених
вимог, з'ясував дійсні обставини
справи, дав належну оцінку наявним у
справі доказам, правильно вирішив
питання щодо правовідносин, зумовлених
встановленими фактами.

З огляду на вищевикладене, ухвала суду
першої інстанції прийнята з
дотриманням норм процесуального права,
тому колегія суддів вважає, що підстав
для її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
соціального захисту населення
Сумської міської ради залишити без
задоволення.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми
від 28.02.2014р. по справі № 591/11360/13-а
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
у касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня складання ухвали у
повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя Спаскін О.А.Судді
Сіренко О.І. Любчич Л.В. Повний текст
ухвали виготовлений 07.04.2014 р.