Справа № 804/1787/14
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2014-02-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ
07 лютого 2014 р. Справа № 804/1787/14
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого суддіБоженко Наталії
Василівни при секретаріТалаш Д,В. за
участю: представника позивача
представника відповідача ОСОБА_2
Селюти О.О. розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_4 до Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції про зобов'язання
ОСОБА_4 звернувся до суду з
адміністративним позовом до
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, в якому з
урахуванням уточнень просить
зобов'язати Самарський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зняти арешт з 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує
тим, що постановою Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції було накладено
арешт на майно, що належить позивачу,
однак у зв'язку із повним погашенням
суми борги за судовим рішенням, арешт
повинен був знятий відповідачем.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві, просив позов
Представник відповідача в судовому
засіданні визнав позовні вимоги у
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази наявні в
матеріалах справи, суд встановив
Постановою Самарського відділу
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції №705440 від 22.12.2005 року
накладений арешт на житловий будинок
Виконавче провадження було відкрито на
підставі виконавчого листа 2-1497 від
05.10.2005 року, який був виданий на
підставі рішення Самарського
районного суду м.Дніпропетровська по
стягненню з позивача на користь ОСОБА_5
5423,70 гривень та звернуто стягнення на
Управлінням Пенсійного фонду України у
Самарському районі м.Дніпропетровська
виконавчий лист повернуто відповідачу
з відміткою про утримання в повному
обсязі суми заборгованості.
При цьому, виконавче провадження було
завершене та передано до архіву,
відповідачем арешт на майно боржника
знятий не був, що також підтверджується
поясненнями представника відповідача.
При вирішенні даного
адміністративного позову суд виходить
Закон України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV
(надалі - Закон України «Про виконавче
провадження») визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку.
Стаття 60 Закону України «Про виконавче
провадження» регулює порядок зняття
арешту з майна. Відповідно до ч. 1 ст. 60
Закону України «Про виконавче
провадження» особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
Стаття 37 Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції що діяла на
час виникнення правовідносин) регулює
порядок закінчення виконавчого
провадження. Виконавче провадження
підлягає закінченню, зокрема,
фактичного повного виконання рішення
згідно з виконавчим документом. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову, яка затверджується
начальником відповідного відділу
державної виконавчої служби. Копія
постанови у 3-денний строк надсилається
сторонам та суду або іншому органу
(посадовій особі), які видали
виконавчий документ.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про
виконавче провадження» (в редакції що
діяла на час виникнення правовідносин)
у разі закінчення виконавчого
провадження згідно із статтею 37 цього
Закону, крім направлення виконавчого
документа за належністю до іншого
органу державної виконавчої служби;
повернення виконавчого документа
стягувачу згідно із статтею 40 цього
Закону; повернення виконавчого
документа до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав,
згідно із статтею 40-1 цього Закону,
припиняється чинність арешту майна
боржника, скасовуються інші здійснені
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку з завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом. Якщо у виконавчому
провадженні державним виконавцем був
накладений арешт на майно боржника, у
постанові про закінчення виконавчого
провадження, повернення виконавчого
документа стягувачу або повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, державний виконавець
зазначає про скасування арешту,
накладеного на майно боржника.
Згідно статті 82 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник має
право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
та інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
Відповідно до ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Згідно частини 2 статті 162 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову,
зокрема, про визнання протиправним
рішення суб'єкта владних повноважень і
про скасування рішення, зобов'язання
відповідача вчинити певні дії, іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Проаналізувавши вищевикладене, суд
дійшов висновку, що в супереч вимогам
Закону України «Про виконавче
провадження», дій щодо зняття арешту з
майна відповідачем проведено не було,
чим було порушено права позивача.

Враховуючи викладене, оцінивши докази,
які є у справі, згідно з вимогами статті
86 Кодексу адміністративного
судочинства України у їх сукупності, з
урахуванням висновків викладених вище,
суд дійшов висновку що позовні вимоги
підлягають задоволенню.

Крім цього, згідно з ч. 3 ст. 112 Кодексу
адміністративного судочинства України
у разі повного визнання відповідачем
адміністративного позову і прийняття
його судом приймається постанова суду
про задоволення адміністративного
позову.

Розподіл судових витрат слід здійснити
відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 11, 70, 71, 86, 94, 112, 160-163
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_4 до
Самарського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції про
зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити.

Зобов'язати Самарський відділ
державної виконавчої служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції зняти арешт з 1/2
частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Присудити з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 (ідентифікаційний
код - НОМЕР_1) судові витрати у розмірі 73
(сімдесят три) гривні 08 копійок.

Постанова суду може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду шляхом подання
апеляційної скарги через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд з одночасним
направленням копії апеляційної скарги
особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі складення постанови у повному
обсязі, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

У разі якщо справа розглядалась судом
за місцезнаходженням суб'єкта владних
повноважень і він не був присутній у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, але
його було повідомлено про можливість
отримання копії постанови суду
безпосередньо у суді, то десятиденний
строк на апеляційне оскарження
постанови суду обчислюється з
наступного дня після закінчення
п'ятиденного строку з моменту
отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
згідно з частиною 3 статті 160 Кодексі
адміністративного судочинства
України.

Суддя Н.В. Боженко