Справа № 2а-5864/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ К/9991/20661/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011 року
по справі № 2а-5864/11/2070 за позовом
Державного підприємства «Український
фармацевтичний інститут якості» до
Державної податкової інспекції у
Київському районі м. Харкова про
скасування податкової вимоги та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ДП «Український фармацевтичний
інститут якості» звернулось із позовом
до Державної податкової інспекції у
Київському районі міста Харкова про
скасування податкової вимоги та
зобов'язання зняти арешт з майна
підприємства.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2011 року
у даній справі позов задоволено
частково. Скасована податкова вимога
№178 від 15 лютого 2011 року, в інший
частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Державною податковою
інспекцією у Київському районі м.
Харкова відносно ДП «Український
фармацевтичний інститут якості» було
прийнято податкову вимогу №178 від 15
лютого 2011 року, в якій зазначено про
наявність суми податкового боргу за
узгодженими грошовими зобов'язаннями у
розмірі 5906,33 грн., в тому числі: пеня з
податку на прибуток у розмірі 2943,75 грн.,
пеня з податку на додану вартість у
розмірі 2962,78 грн.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.59.1 статті 59 Податкового
кодексу України у разі, коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Положеннями пункту 59.3 статті 59 ПК
України передбачено, що податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений
строк, попередження про опис активів,
які відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави,
а також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Відповідно до п.п.2.2 Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових вимог
платникам податків, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 24.12.2010 року
№1037, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 грудня 2010 року за
№1432/18727, податкова вимога формується,
якщо платник податків не сплатив суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації, у
встановлені Кодексом строки; платник
податків не сплачує узгоджену суму
грошового зобов'язання, визначену в
податковому повідомленні-рішенні, в
установлені законами строки;
контролюючий орган, що визначив суми
грошового зобов'язання платника
податків, не є органом державної
податкової служби та надіслав
відповідному органу державної
податкової служби подання про
здійснення заходів з погашення
податкового боргу платника податків, а
також розрахунок його розміру.

На підставі викладеного, колегія
суддів погоджується з твердженням
судів, що інших підстав, які б надавали
органу державної податкової служби
право на прийняття податкових вимог
нормами Податкового кодексу України та
Порядку №1037 від 24.12.2010 року не
передбачено.

За таких обставин та з урахуванням ч. 3
ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди дійшли
обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову з огляду на
встановлені судами обставини щодо
порушення відповідачем відповідних
вимог чинного законодавства у межах
спірних правовідносин.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Київському
районі м. Харкова відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14.12.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.09.2011 року
по справі №2а-5864/11/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.