Справа № 2а-17223/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року №
84984/12/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Обрізка І.М.

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м.Тернополі на постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 14 вересня
2011 року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
про зобов'язання здійснити нарахування
та виплату підвищення до пенсії, -

встановив:

Позивач звернувся 21.07.2011 року в суд з
адміністративним позовом та просив
визнати неправомірними дії,
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі нарахувати
недоплачену як дитині війни щомісячну
державну соціальну допомогу за період
останніх шість місяців з дня подання
заяви по час винесення постанови суду
включно з врахуванням виплачених сум.

Вимоги мотивовані тим, що він належить
до категорії громадян, на яких
поширюються соціальні пільги та
категорії, передбачені Законом України
«Про соціальний захист дітей війни». У
зв'язку з тим, що 22.05.2008 року рішенням
Конституційного Суду України було
визнано такими, що не відповідають
Конституції України відповідні
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2008 рік»,
якими була зупинена дія положень
чинного законодавства України, на
підставі якого держава зобов'язувалась
доплачувати щомісячну соціальну
допомогу, відповідач зобов'язаний був
здійснити йому перерахування пенсії за
вказаний вище період, однак подібного
ним зроблено не було.

ПостановоюТернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14 вересня 2011 року в порядку
скороченого провадження позовні
вимоги задоволено частково. Визнано
неправомірними дії відповідача.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі нарахувати
позивачу державну соціальну допомогу
за період з 20.01.2011 року по 22.07.2011 року
включно в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком з розміру встановленого ч.1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона відповідача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та постановити
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позову.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вбачає її
частково аргументованою.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач має
статус дитини війни, у відповідності до
ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», що вбачається з
відмітки в пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року, який набрав чинності з
01.01.2006 року, дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Як визначено ст. 3 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
розміри державних соціальних гарантій
на 2011 рік, що визначаються залежно від
прожиткового мінімуму, встановлюються
відповідними законами України, цим
Законом та нормативно-правовими актами
Кабінету Міністрів України. Закон
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» у наведеній нормі відсилає
до відповідних законів України. Тобто у
даному випаду застосовується
спеціальний закон, яким передбачається
право на отримання підвищення до
пенсії певної категорії осіб - Закон
України «Про соціальний захист дітей
війни».

З аналізу наведених правових норм та
обставин справи, колегія суддів вважає,
що позовні вимоги позивача щодо
нарахування державної соціальної
допомоги дитині війни у розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
в період з 21.07.2011 року являються
обґрунтованими, виходячи зі строку
звернення до адміністративного суду (
21.07.2011 року).

Разом з тим, на думку колегії суддів є
зайвим обмеження строком
перерахування та виплата
недоотриманого підвищення на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
оскільки внесенням змін до ст. 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни», ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» слугуватиме підставою
для зміни нарахувань і виплат розміру
означеного вище підвищення до пенсії.

Судова колегія вважає, що доводи
апеляційної скарги являються частково
суттєвими і складають підстави для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також має місце невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 183-2, 195, 196, 197, 198, 205, 207, 254
КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
задоволити частково.

Постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 14 вересня 2011 року в справі
2а-17223/11скасувати та постановити нову,
якою адміністративний позов ОСОБА_1
задоволити частково.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Тернополі
в нарахуванні та виплаті підвищення до
пенсії ОСОБА_1.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в м.Тернополі провести
ОСОБА_1 нарахування та виплату
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», з
врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» починаючи з 21.07.2011 року з
врахуванням виплачених сум.

Врешті позов залишити без розгляду.

Постанова є остаточною та оскарженню
не підлягає.

Головуючий суддя : Обрізко І.М. Судді
Левицька Н.Г. Сапіга В.П.