Справа № 2а-5447/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/37345/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: судді Мороза В.Ф.

Суддів: Донця О.Є.

Логвиненка
А.О.

розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в м. Очакові та Очаківському
районі Миколаївської області на
постанову Очаківського міськрайонного
суду Миколаївської області від 07
жовтня 2011 року та ухвалу Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у м.Очакові та Очаківському
районі Миколаївської області про
зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о
в и л а:

05 вересня 2011 року ОСОБА_2 звернулась із
позовом про визнання неправомірними
дій Управління Пенсійного фонду
України в Очаківському районі
Миколаївської області (далі -
Управління) щодо відмови у призначенні
пенсії за вислугу років та зобов'язання
його призначити їй пенсію за вислугу
років.

Постановою Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 07 жовтня 2011 року, залишеною
без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 04 червня 2013 року, позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано
рішення комісії з питань призначення
та виплати пенсій та допомоги при
Управлінні від 29 червня 2011 року про
відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за
вислугу років. Зобов'язано Управлінні
призначити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсію
за вислугу років відповідно до п «е» ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» 20 червня 2011 року.
Не погоджуючись з рішеннями суду
першої та апеляційної інстанції у
справі, Управління подало до Вищого
адміністративного суду України
касаційну скаргу у якій, посилаючись на
порушення судами норм процесуального
та матеріального права, просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанції та прийняти нове
рішення про відмову у позові.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що загальний страховий
стаж ОСОБА_2 складає 29 років 9 місяців 27
днів, в тому числі спеціальний стаж 24
роки 02 місяців 26 днів та стаж роботи
селищним головою 05 років 07 місяців 01
днів, який зарахований до спеціального
стажу за тією спеціальністю, за якою
позивач працювала до обрання на
виборну посаду, тобто позивач має
спеціальний стаж роботи, який
необхідний для призначення пенсії
згідно п «е» ст. 55 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Постановою Кабінету Міністрів України
від 04.11.1993 року № 909 (з подальшим змінами
та доповнення) затверджено Перелік
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років. У розділі І
цього Переліку зазначені заклади й
установи освіти та посади, робота на
яких дає право на пенсію за вислугою
років, зокрема, посади учителів,
заступників директорів з
навчально-виховної роботи та
директорів загальноосвітніх
навчальних закладів.

Суди першої та апеляційної інстанції
приймаючи рішення про задоволення
позову виходили з того, що позивачка
має право на призначення пенсії згідно
п «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», а тому рішення
відповідача від 29 червня 2011 року про
відмову у призначенні пенсії за
вислугу років є протиправним та
підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
службу в органах місцевого
самоврядування» посадова особа
місцевого самоврядування є особа, яка
працює в органах місцевого
самоврядування, має відповідні
посадові повноваження щодо здійснення
організаційно-розпорядчих та
консультативно-дорадчих функцій і
отримує заробітну плату за рахунок
місцевого бюджету.

Частиною 1, 2 ст. 12 Закону України « Про
місцеве самоврядування в Україні»
сільський, селищний, міський голова є
головною посадовою особою
територіальної громади відповідно
села (добровільного об'єднання в одну
територіальну громаду жителів кількох
сіл), селища, міста. Сільський, селищний,
міський голова обирається відповідною
територіальною громадою на основі
загального, рівного, прямого виборчого
права шляхом таємного голосування в
порядку, визначеному законом, і
здійснює свої повноваження на
постійній основі.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» пенсії за
вислугу років призначаються при
залишенні роботи, яка дає право на цю
пенсію.

За змістом наведеної норми Закону
робота на посаді, яка дає право на
пенсію за вислугою років, і одночасно
одержання такої пенсії є несумісним.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 вказаного
Закону пенсіонери зобов'язані
повідомляти органи соціального
забезпечення про обставини, що
сприяють зміну розміру пенсії або
припинення її виплати.

Як вбачається із матеріалів справи,
на момент звернення позивача до
відповідача із заявою про призначення
пенсії за вислугою років ОСОБА_2 була
звільнена від роботи вчителя
зарубіжної літератури Козирської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
за сумісництвом.

Таким чином, посада сільського,
селищного, міського голови є виборною
посадою, за бажанням особи час роботи
на виборчі посаді може бути зараховано
до стажу за тією спеціальністю за якою
вона працювала до обрання на виборну
посаду. Пенсія за вислугою років
призначається відповідно до ст. 7
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за умови звільнення
ОСОБА_2 з посади педагогічного
працівника.
Доводи касаційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судами
при розгляді справи неправильно
застосовано норми матеріального права,
які регулюють спірні правовідносини,
чи порушено норми процесуального
права.

Відповідно до ч.1 ст. 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст.ст.220, 222, 223,
224, 231 КАС України,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в м.Очакові та
Очаківському районі Миколаївської
області залишити без задоволення, а
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 04 червня 2013
року у справі - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець