Справа № 218/546/14-а
Суддя: Федченко В. М.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 218/546/14-а
№ провадження 2-а/218/17/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Амвросіївський
районний суд Донецької області

у складі: головуючого судді
Федченко В.М.,

при секретарі
Демко В.О.,

за участю: позивача
ОСОБА_1,

представника

відповідача Пасюкова І.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Амвросіївка
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Амвросіївському районі Донецької
області про визнання неправомірними
дій відповідача та зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до відповідача в особі
Управління Пенсійного фонду України в
Амвросіївському районі Донецької
області про визнання неправомірними
дій відповідача та зобов'язання
вчинити певні дії. Свої вимоги мотивує
тим, що з 17.05.1994 року по 16.10.2013 року
працювала в Державній податковій
інспекції в Амвросіївському району
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в Донецькій
області. За станом на 16.10.2013 року стаж
державної служби позивачки на посаді
старшого державного податкового
інспектора складає 19 років 04 місяці 29
днів. Тому в жовтні 2013 року позивачка
звернулася до відповідача з
відповідними документами з приводу
призначення пенсії як держслужбовцю -
інваліду другої групи загального
захворювання відповідно до Закону
України «Про державну службу» від
16.12.1993 №3723-ХІІ. При призначенні пенсії
до складу заробітної плати ввійшли
слідуючи виплати: посадовий оклад;
надбавка за ранг; надбавка за вислугу
років та премії. При цьому відповідачем
не були взяті в розрахунок фактично
нарахована та отримана винагороду за
вислугу років у розмірі 20% посадового
окладу, матеріальна допомога на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексація
доходів та надбавки за високі
досягнення в роботі, з яких сплачується
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування. Тобто, на погляд
позивачки, її заробіток при
нарахуванні пенсії з моменту
призначення був незаконно зменшений
відповідачем.

Позивачка зазначає, що 17.02.2014 року
вона звернулася до відповідача з
письмовою заявою з проханням провести
перерахунок пенсії як державному
службовцю (інваліду другої групи) на
підставі довідки, виданої Державною
податковою інспекцією в
Амвросіївському районі ГУ Міндоходів
про складові її заробітної плати, в яку
також включена колонка з сумами
преміальних винагород, на які
нараховувалися страхові внески на
загальнообов'язкове пенсійне
страхування, матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань, індексації
доходів (заробітної плати) та інші
надбавки, які на погляд позивачки не
ввійшли до складу її заробітної плати і
що суттєво вплинуло на розмір пенсії.

Однак, на своє звернення позивачкою
отримане рішення за №8 від 21.02.2014 року
про відмову в перерахунку пенсії з
посиланням на те, що зазначені виплати
не входять до складу заробітної плати
згідно ст.33 Закону України «Про
державну службу». Позивачка вважає, що
вищезазначене рішення необґрунтованим
і таким, що не відповідає чинному
законодавству. Тому просить суд
визнати протиправною відмову
відповідача щодо перерахунку пенсії,
скасувати рішення відповідача від
21.02.2014 №8 про відмову в перерахунку
пенсії, а також зобов'язати відповідача
провести перерахунок та виплату їй
пенсії з дати її призначення з
урахуванням сум матеріальної допомоги
на оздоровлення та на вирішення
соціально-побутових питань,
преміальної винагороди, індексації
доходів (заробітної плати) та надбавок,
які враховуються при обчисленні
пенсії.

В судовому засіданні позивачка
підтримала заявлені вимоги, в тому
числі й з підстав, викладених у
позовній заяві. Просила суд
задвольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнав з посиланням на
ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну
службу», ст.66 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», на постанову
Кабінету Міністрів України №865 від
31.05.2000 року та матеріали пенсійної
справи позивачки. Вважає їх
безпідставними і такими, що не
підлягають задоволенню. Також звернув
увагу на ті обставини, що у пенсійній
справі позивачки знаходиться надана
довідка про складові її заробітної
плати від 16.10.2013 року, з приводу
перерахунку пенсії позивачка
зверталася до УПФУ 17.02.2014 року, а до
позовної заяви додала довідку про
складові своєї заробітної плати від
04.03.2014 року. При цьому обидві довідки
однакового змісту. Просив суд у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення
представника позивача, представника
відповідача, дослідивши письмові
докази та матеріали пенсійної справи
позивачки, суд встановив наступні
обставини та відповідні ним
правовідносини.

Відповідно до трудової книжки
серії НОМЕР_1, виданої 30.10.1985 року
відділом кадрів Амвросіївського
ордена Леніна цементного комбінату,
позивачка з 17.05.1994 року по 16.10.2014 року
перебувала на державній службі -
працювала інспектором, а потім старшим
державним податковим інспектором в
Державній податковій інспекції в
Амвросіївському району Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України в Донецькій області.
Звільнена з займаної посади 16.10.2012 року
за згодою сторін на підставі п.1 ст.36
КЗпП України. Стаж державної служби
позивачки складає 19 років 04 місяці 29
днів.

З матеріалів пенсійної справи
слідує, що 22.10.2013 року позивачка
первісно зверталася до відповідача з
заявою про призначення їй пенсії по
інвалідності як інваліду другої групи
загального захворювання. У зв'язку із
цим на підставі Довідки МСЕК серії 10
ААВ №438273 від 15.10.2013 року про
встановлення позивачці другої групи
інвалідності до 01.11.2014 року
відповідачем з 15.10.2013 року була
призначена позивачці пенсія по
інвалідності у розмірі 2473,01 грн. як
інваліду другої групи загального
захворювання.

При зверненні до відповідача
позивачкою була надана Довідка про
складові її заробітної плати від 16.10.2013
року №2458/8/01-10-05-013, виданої Державною
податковою інспекцією в
Амвросіївському району Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України в Донецькій області.

08.11.2013 року позивачка зверталася
до відповідача з заявою про перехід з
пенсії по інвалідності від загального
захворювання на пенсію державного
службовця. Тому з 08.11.2013 року позивачці
призначена пенсія держслужбовця в
розмірі 2357,42 грн., яка на 115,59 грн. менше
ніж пенсія по інвалідності.

17.02.2014 року позивачка звернулася
до відповідача з заявою про
перерахунок пенсії як державному
службовцю. При цьому будь яка нова
довідка про заробітну плату позивачкою
відповідачу не надавалася.

Рішенням відповідача за №8 від 21.02.2014
року позивачці відмовлено у
перерахунку розміру пенсії на підставі
ст.ст.33, 37 Закону України «Про державну
службу», оскільки на погляд
відповідача відсутні підстави для
перерахунку пенсії з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, індексації доходів.

Згідно частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності
покладається на відповідача, якщо
він заперечує проти адміністративного
позову.

Згідно частини другої статті 37
Закону України від 16 грудня 1993 року №
3723-ХІІ «Про державну службу» (далі -
Закон № 3723-ХІІ), пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Відповідно до частини другої
статті 33 цього ж Закону, заробітна
плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранги, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок.

Згідно частини сьомої статті 33
Закону № 3723-ХІІ, державним службовцям
можуть установлюватися надбавки за
високі досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інші надбавки
і доплати, а також надаватися
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Частиною другою статті 2 Закону
України від 24.03.1995 № 108/95-ВР «Про оплату
праці» (далі - Закон № 108/95-ВР) визначено,
що в структуру заробітної плати
входить також додаткова заробітна
плата, яка визначена як винагорода за
працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантії і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

Аналогічні положення містяться й
в підпункті 2.2.2 пункту 2 Інструкції по
статистиці заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України від 13
січня 2004 року № 5, де вказано, що у склад
фонду додаткової заробітної плати
входять премії та винагороди, в тому
числі за вислугу років, які мають
систематичний характер, а відповідно
підпункту 2.3.3 пункту 2 цієї інструкції
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників (на
оздоровлення, у зв'язку з екологічним
станом) входить до складу фонду оплати
праці.

Відповідно до статті 2 Закону №
108/95-ВР, структура заробітної плати
складається з основної, додаткової та
інших заохочувальних та
компенсаційних виплат, до яких
належать виплати у формі винагород за
підсумками роботи за рік, премії за
спеціальними системами і положеннями,
компенсаційні та інші грошові і
матеріальні виплати, які не
передбачені актами чинного
законодавства, або які провадяться
понад встановлені зазначеними актами
норми.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» (далі - Закон №
1058-ІV) не містить визначення заробітної
плати, на підставі якої здійснюється
розрахунок пенсії.

Із змісту статті 40 вказаного
Закону видно, що з середньої
заробітної плати (доходу) повинні бути
сплачені страхові внески.

Отже, чинне законодавство як загальне,
так і спеціальне відносить до складу
заробітної плати також інші виплати.
При цьому слід врахувати, що надбавки,
запроваджені нормативно-правовими
актами, матеріальна допомога належать
до додаткових видів грошового
забезпечення й приймаються в
розрахунок при нарахуванні пенсії лише
особам, які отримували такі надбавки
під час перебування на державній
службі та були звільнені зі служби
після їх запровадження.

Таким чином, суд вважає, що
відповідно до вказаних нормативних
актів пенсія позивача повинна
обчислюватись із заробітної плати, яку
вона фактично отримувала на день
звільнення, в тому числі з урахуванням
матеріальної допомоги на оздоровлення
та допомоги на вирішення
соціально-побутових питань, грошової
винагороди, індексації заробітної
плати, на яку нараховувалися страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування.

Постановою правління Пенсійного
фонду України від 30 жовтня 2008 року № 19-11
«Про затвердження форм довідок про
заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу», зареєстрованою в
Міністерстві юстиції України 04 грудня
2008 року за N 1161/15852, дійсно було
передбачено обов'язкові реквізити
довідки про заробітну плату, в тому
числі встановлено складові заробітної,
які враховуються під час призначення
(перерахунку) пенсії. Дана постанова
була зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 04.12.2008 року за № 1161/15852.

Однак, постановою правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року № 5-1 «Про виконання рішення
окружного адміністративного суду
міста Києва по справі №
2а-4753/2670»затверджена нова форма довідки
про складові заробітної плати, яка
подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» (далі - форма № 5-1),
якою передбачено, що матеріальна
допомога на оздоровлення і допомога на
вирішення соціально-побутових питань
(графа 5) є складовими заробітної плати.
При цьому чітко передбачено, що із усіх
виплат, які вказані в цій довідці
нараховуються і сплачуються страхові
внески, а з 01.01.2011 - єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 66 Закону України від
05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне
забезпечення» врегульовано види
оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої
статті 66 цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України «Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування» нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат па оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону № 1058-ІV визначає
виплати (доходи), що враховуються в
заробітну плату (дохід) застрахованої
особи для обчислення пенсії. Так,
зокрема до такого доходу (заробітної
плати) враховуються: суми виплат,
отримуваних застрахованою особою
після набрання чинності цим Законом, з
яких згідно з цим Законом були фактично
нараховані (обчислені) та сплачені
страхові внески; суми виплат,
отримуваних застрахованою особою до
набрання чинності цим Законом, у межах
сум, на які відповідно до
законодавства, що діяло раніше,
нараховувалися внески на державне
соціальне страхування або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм
отримувані застрахованою особою суми
виплат, з яких були фактично нараховані
та сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Аналогічна позиція висловлена
Верховним Судом України в постанові
від 20.02.2012 року (справа № 21-430а11).

За приписами частини другої
статті 244-2 КАС України рішення
Верховного Суду України, прийняте за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

За таких обставин позивачка має
право на перерахунок пенсії та виплату
на підставі довідки від 16.10.2013
№2458/8/01-10-05-013, виданої Державною
податковою інспекцією в
Амвросіївському району Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України в Донецькій області з
урахуванням усіх виплат, на які
нараховувалися страхові внески або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування, в тому числі грошової
винагороди, сплачених сум преміальної
винагороди за надання громадянам
додаткових послуг правового та
технічного характеру, сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
а також сум індексації грошових
доходів.

При визначенні дати, з якої слід
провести перерахунок пенсії суд
враховує положення частини четвертої
статті 45 Закону № 1058-ІV, якою
передбачено, що перерахунок пенсії
проводиться у такі строки: у разі
виникнення права на підвищення пенсії -
з першого числа місяця, в якому
пенсіонер звернувся за перерахунком
пенсії, якщо відповідну заяву з усіма
необхідними документами подано до 15
числа включно, і з першого числа
наступного місяця, якщо відповідну
заяву подано пенсіонером після 15 числа.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідні документи про
заробітну плату позивачка надала до
відповідача разом із заявою про
перерахунок пенсії 17.02.2014 року, а пенсія
позивачці призначена як держслужбовцю
з 08.11.2013 року. Відтак, відповідач
повинен здійснити перерахунок та
виплату позивачці пенсії з 17.02.2014 року.

Крім того, вирішуючи позовні
вимоги про визнання неправомірними та
протиправними дії по прийняттю рішення
Управління Пенсійного фонду України в
Амвросіївському районі Донецької
області про відмову в перерахунку
пенсії суд виходить з того, що у спірних
правовідносинах відповідачем було
прийняте рішення №8 від 21.02.2014 року про
відмову в перерахунку пенсії
позивачці. Позивачка оспорює
правомірність зазначеного рішення
відповідача, що має для неї правове
значення.

Таким чином, право позивачки є
порушеним і тому підлягає захисту.

При цьому суд не приймає до уваги
надану позивачкою Довідку про складові
її заробітної плати за №1255 від 04.03.2014
року, видану Державною податковою
інспекцією в Амвросіївському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України в Донецькій
області, оскільки зазначена довідка не
має ніякого відношення до звернення
позивачки до відповідача з приводу
перерахунку пенсії, яке відбулося
17.02.2014 року.

З оглядом на наведене суд
частково задовольняє заявлені позовні
вимоги, визнає незаконною відмову
відповідача у перерахунку пенсії,
скасувати рішення відповідача за №8
від 21.02.2014 року про відмову у
перерахунку пенсії, а також покладає на
відповідача зобов'язання перерахувати
позивачці пенсію державного службовця
з 17.02.2014 року з урахуванням сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та на вирішення соціально-побутових
питань, індексації доходів (заробітної
плати), які враховуються при обчисленні
пенсії та з яких сплачено страхові
внески з урахуванням фактично
отриманих сум відповідно до Закону
України «Про державну службу».

Судові витрати у справі слід віднести
на рахунок держави, оскільки позивачка
є інвалідом другої групи, а відповідач
звільнений від сплати судового збору
на підставві ст.5 Закону України «Про
судовий збір».

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 33, 37, 37-1 Закону України
«Про державну службу», ст.66 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
ст.2 Закону України «Про оплату праці»,
ст.ст. 40, 41, 45 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», ст.19, 55 Конституції
України, ст.13 Бюджетного кодексу
України, Постановою правління
Пенсійного фонду України від 14 лютого
2011 року № 5-1 «Про виконання рішення
окружного адміністративного суду
міста Києва по справі № 2а-4753/2670»,
ст.ст.2, 8-12, 17, 18, 71, 72, 87, 99, 100, 159, 160 ч.3, 161, 162,
163, 167, 186, 244-2 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Амвросіївському районі Донецької
області про визнання неправомірними
дій відповідача та зобов'язання
вчинити певні дії - задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Управління Пенсійного фонду України в
Амвросіївському районі щодо
перерахунку пенсії державного
службовця (інваліда 2 групи загального
захворювання) ОСОБА_1 з урахуванням
фактично нарахованих та виплачених сум
преміальної винагороди, фактично
нарахованих та сплачених сум
матеріальної допомоги на оздоровлення
та матеріальної допомоги на вирішення
соціально-побутових потреб і
індексації, на які нараховувався
єдиний внесок на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Скасувати рішення Управління
Пенсійного фонду України в
Амвросіївському районі Донецької
області від 21 лютого 2014 року №8 про
відмову в перерахунку пенсії
державного службовця (інваліда 2 групи
загального захворювання) ОСОБА_1.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Амвросіївському районі
Донецької області провести з 17 лютого
2014 року перерахунок та виплату пенсії
ОСОБА_1 з урахуванням сум матеріальної
допомоги на оздоровлення та на
вирішення соціально-побутових питань,
преміальної винагороди, індексації
заробітної плати та надбавок, які
враховуються при обчисленні пенсії та
з яких сплачено страхові внески з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Судові витрати по справі віднести на
рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення
через Амвросіївський районний суд. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлений 07
квітня 2014 року.

СуддяВ.М. Федченко