Справа № 825/1063/14
Суддя: Лобан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 квітня 2014 року Чернігів
Справа №
825/1063/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Лобана Д.В.,

при секретарі
Романенко Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, без фіксування його за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу в порядку ст. 41 КАС
України, в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області до
дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» про
стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Ніжинська об'єднана державна податкова
інспекція Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
звернулась до суду з адміністративним
позовом про стягнення з розрахункових
рахунків дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
«Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія»
податкового боргу по земельному
податку в сумі 150588,95 грн, в тому числі
пені в сумі 4085,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач є платником податків і
зобов'язаний сплачувати належні суми
податків і зборів (обов'язкових
платежів) у встановлені законодавством
терміни, однак всупереч ст. 16
Податкового кодексу України має
вищезазначений податковий борг.

Представник позивача через канцелярію
суду подав заяву про розгляд справи за
його відсутності.

Представник відповідача через
канцелярію суду подав заяву про
розгляд справи за його відсутності, в
якій підтвердив наявність
заборгованості по земельному податку в
сумі 150588,95 грн, в тому числі пені в сумі
4085,93 грн.

Дослідивши матеріали справи, доводи
позовної заяви, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Дочірнє підприємство Національної
акціонерної компанії «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» (код 01431535)
зареєстровано в якості юридичної
особи, про що 16.12.1991 внесено запис до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується копією витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців від
28.02.2014 № 18260281 (а. с. 12-14).

Відповідно до копій повідомлень про
відкриття рахунків у дочірнього
підприємства Національної акціонерної
компанії «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» наявні
відкриті рахунки в установах банку (а.
с. 10-11).

Відповідач у відповідності до п. 15.1 ст.
15 Податкового кодексу України (далі - ПК
України) є платником податків та згідно
п. п. 16.1.3, 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 цього Кодексу
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів, сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Відповідно до статті 269 Податкового
кодексу України платниками земельного
податку є власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв) та
землекористувачі.

Стаття 14 Закону України «Про плату за
землю» від 03.07.1992 № 2535 передбачає, що
платники земельного податку, а також
орендної плати за земельні ділянки
державної або комунальної власності
(крім громадян) самостійно обчислюють
суму земельного податку та орендної
плати щороку за станом на 1 січня і до 1
лютого поточного року подають
відповідному органу державної
податкової служби за
місцезнаходженням земельної ділянки
податкову декларацію на поточний рік
за формою, встановленою центральним
податковим органом, з розбивкою річної
суми рівними частками за місяцями.
Подання такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій.

Відповідно до статті 17 Закону України
«Про плату за землю» податкове
зобов'язання по земельному податку, а
також по орендній платі за землі
державної та комунальної власності,
визначене у податковій декларації на
поточний рік, сплачується рівними
частками власниками та
землекористувачами земельних ділянок
за місцезнаходженням земельної
ділянки за базовий податковий (звітний)
період, який дорівнює календарному
місяцю, щомісячно протягом 30
календарних днів, наступних за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Згідно пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України
податковий борг - сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Відповідно до пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК
України пеня нараховується у день
настання строку погашення податкового
зобов'язання, нарахованого
контролюючим органом або платником
податків у разі виявлення його
заниження на суму такого заниження та
за весь період заниження (в тому числі
за період адміністративного та/або
судового оскарження).

В порушення вищезазначених норм,
відповідач має податковий борг з
орендної плати за землю в розмірі 150588,95
грн, який виник на підставі самостійно
поданих відповідачем податкових
декларацій № від 06.02.2013, №
від 11.02.2014 (а. с. 16-19), на підставі
податкового повідомлення-рішення від
25.01.2014 № (а. с. 22) та нарахованої
пені за несвоєчасну сплату самостійно
визначених зобов'язань по податковій
декларації № 3115 від 20.02.2012 (а. с. 20-21).

Так, відповідно до пп. 49.18.1 п. 49.18 ст. 49 ПК
України податкові декларації, крім
випадків, передбачених цим Кодексом,
подаються за базовий звітний
(податковий) період, що дорівнює
календарному місяцю (у тому числі в
разі сплати місячних авансових
внесків) - протягом 20 календарних днів,
що настають за останнім календарним
днем звітного (податкового) місяця.

Пунктом 287.4 статті 287 Податкового
кодексу України визначено, що
податкове зобов'язання по земельному
податку, визначене в податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Підпунктом 54.3.1 пункту 54.3 статті 54 ПК
України контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
(збільшення) від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток або від'ємного значення суми
податку на додану вартість платника
податків, передбачених цим Кодексом
або іншим законодавством, якщо платник
податків не подає в установлені строки
податкову (митну) декларацію.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у
разі визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно п. 58.1 ст. 58 ПК України у разі коли
сума грошового зобов'язання платника
податків, передбаченого податковим або
іншим законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

У відповідності до п. 58.3 ст. 58 ПК України
податкове повідомлення-рішення
вважається надісланим (врученим)
платнику податків, якщо його передано
посадовій особі такого платника
податків під розписку або надіслано
листом з повідомленням про вручення.

Згідно п. 45.2 ст. 45 ПК України податковою
адресою юридичної особи
(відокремленого підрозділу юридичної
особи) є місцезнаходження такої
юридичної особи, відомості про що
містяться у Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців.

Податкове повідомлення-рішення від
25.01.2014 № було направлено за
податковою адресою відповідача та
вручене керівнику ДП НАК «Надра
України» «Чернігівнафтогазгеологія»,
про що по поштовому відправленні
мається відмітка (а. с. 22).

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли
платник податків не сплачує узгодженої
суми грошового зобов'язання в
установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Відповідно до п 59.5 ст. 59 ПК України у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Згідно з п. 59.3 ст.59 ПК України податкова
вимога надсилається не раніше першого
робочого дня після закінчення
граничного строку сплати суми
грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що з метою погашення
податкової заборгованості Ніжинською
ОДПІ винесено податкову вимогу № 6-15
від 30.10.2013, яка направлена відповідачу
за його податковою адресою та була
вручена, про що по поштовому
відправленні мається відмітка (а. с. 23).

Також, встановлено, що податковий борг
визначений у податковій вимозі в
повному обсязі не погашався, а тому у
відповідності до п. 59.5. ст. 59 ПК України
нова вимога не надсилалася (не
вручалася).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що податковий борг виник
внаслідок несплати відповідачем
узгодженого податкового зобов'язання,
а передбачені чинним законодавством
заходи не призвели до погашення
вказаного податкового боргу.

Підпунктом 20.1.18 п. 20.1 статті 20 ПК
України передбачено, що органи
державної податкової служби мають
право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Згідно п. 41.5 ст. 41 ПК України органом
стягнення є виключно органи державної
податкової служби - щодо податків, які
справляються до бюджетів та державних
цільових фондів, а також стосовно
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладається на органи державної
податкової служби.

Контроль за правильністю нарахування,
повнотою і своєчасністю сплати
податків і зборів, у відповідності до
ст. 61 ПК України, покладено на органи
державної податкової служби.

Крім того, відповідач визнав позовні
вимоги.

В силу статті 136 КАС України позивач
може відмовитися від
адміністративного позову, а відповідач
- визнати адміністративний позов
протягом всього часу судового
розгляду, зробивши усну заяву. Якщо
відмову від адміністративного позову
чи визнання адміністративного позову
викладено в адресованій суду письмовій
заяві, ця заява приєднується до справи.
Судове рішення у зв'язку з відмовою від
адміністративного позову, визнанням
адміністративного позову чи
примиренням сторін ухвалюється за
правилами, встановленими статтями 112, 113
цього Кодексу.

У частинах 3, 4 статті 112 КАС України
передбачено, що у разі повного визнання
відповідачем адміністративного позову
і прийняття його судом приймається
постанова суду про задоволення
адміністративного позову. Суд не
приймає відмови від адміністративного
позову, визнання адміністративного
позову і продовжує розгляд
адміністративної справи, якщо ці дії
позивача або відповідача суперечать
закону чи порушують чиї-небудь права,
свободи або інтереси.

Підстав для неприйняття визнання
адміністративного позову судом не
встановлено.

Частиною 1 статті 71 КАС України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
Кодексу адміністративного судочинства
України.

З огляду на встановлене, враховуючи пп.
95.1 ст. 95 ПК України, яким встановлено, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі, суд
визнає позовні вимоги про стягнення
вищевказаного податкового боргу
підтвердженими належними та
допустимими доказами і такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 41, 122, 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Ніжинської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області,-
задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків
дочірнього підприємства Національної
акціонерної компанії «Надра України»
«Чернігівнафтогазгеологія» (, вул. Шевченка, буд. 15, м.
Чернігів, 14000):

р/р 2995, АТ «ОТП Банк», МФО 300528,

р/р 2995, АТ «ОТП Банк», МФО 300528,

р/р 829, Банк «Демарк», МФО 353575,

р/р 6001, Чернігівське РУ ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 353386,

р/р 829, Банк «Демарк», МФО 353575,

р/р , АБ «Укргазбанк», МФО 320478,

р/р 0054, Банк «Демарк», МФО 353575,

р/р 10054, Банк «Демарк», МФО 353575

податковий борг по земельному податку
в сумі 150588 (сто п'ятдесят тисяч п'ятсот
вісімдесят вісім) грн 95 коп., в тому
числі пеня в розмірі 4085 (чотири тисячі
вісімдесят п'ять) грн 93 коп., на р/р
0005, Ніжинське УК/м. Ніжин/13050100, код
37716092, ГУДКСУ у Чернігівській області,
МФО 353592.

Стягувач: Ніжинська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області (код 38765109, вул. Поштова, 2, м.
Ніжин, Чернігівська область, 16600).

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167, 186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Д.В. Лобан