Справа № К-39461/10-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" березня 2014 р. м. Київ
К-39461/10

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову
Дніпровського районного суду міста
Києва від 25 серпня 2009 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 18 листопада
2010 року в справі за його позовом до
заступника командира 5 взводу полку
дорожньо патрульної служби із
забезпечення та ескортування полку
Державної автомобільної інспекції
Головного управління Міністерства
внутрішніх справ України в місті Києві
про скасування постанови про
притягнення до адміністративної
відповідальності,

в с т а н о в и л а :

У травні 2009 року ОСОБА_4 звернувся в суд
із зазначеним адміністративним
позовом, в якому зазначав, що
постановою відповідача від 18 березня
2009 року на нього накладено штраф у
розмірі 450 грн. за порушення пункту 8.7.3
«е» Правил дорожнього руху.

Вважаючи постанову незаконною, просив
її скасувати, а також зобов'язати
відповідача прийняти певні міри щодо
усунення недоліків у розташуванні
світлофора, який регулює дорожній рух
на виїзді з вулиці Кіквідзе та вулицю
Бастіонну в місті Києві.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 25 серпня 2009 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 листопада 2010 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, позивач просив
суд скасувати судові рішення та
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 18 березня 2009 року
відносно ОСОБА_4 складено протокол про
адміністративне правопорушення, яке
полягало в тому, що в порушення пункту
8.7.3 «е» Правил дорожнього руху він
проїхав регульований пішохідний
перехід на забороняючий червоний
сигнал світлофора, а постановою від 18
березня 2009 року на нього на підставі
частини 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
накладено штраф у розмірі 450 грн.

Вирішуючи спір та відмовляючи у
задоволенні позовних вимог суди
попередніх інстанцій виходили з того,
що позивачем не надано доказів
неправомірності дій відповідача, а
тому протокол та постанова про
притягнення до адміністративної
відповідальності є обґрунтованими.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин справи колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Порядок дорожнього руху на території
України, відповідно до Закону України
«Про дорожній рух», встановлюють
Правила дорожнього руху, затверджені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які
порушують ці Правила, несуть
відповідальність згідно із
законодавством.

Пунктом 8.1 Правил дорожнього руху
встановлено, що регулювання дорожнього
руху здійснюється за допомогою
дорожніх знаків, дорожньої розмітки,
дорожнього обладнання, світлофорів, а
також регулювальниками.

Відповідно до пункту 8.7.3 «е» цих Правил
червоний сигнал, у тому числі
миготливий, або два червоних
миготливих сигнали забороняють рух.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
встановлено відповідальність, зокрема
за проїзд на заборонний сигнал
світлофора або жест регулювальника.

Судами попередніх інстанцій з
достатньою повнотою встановлено
наявність підстав для притягнення
позивача до адміністративної
відповідальності, за обставин,
наведених у протоколі та постанові по
справі про адміністративне
правопорушення, оскільки обставинами
справи доведено факт проїзду позивачем
перехрестя на заборонний сигнал
світлофора.

Судом першої та апеляційної інстанцій
перевірялися й не знайшли свого
підтвердження доводи ОСОБА_4 відносно
того, що через обмежену оглядовість
(видимість) світлофора та у зв'язку з
його недосконалим розміщенням, він не
міг завчасно побачити червоний сигнал
з місця водія при повороті. Відсутні
такі докази і у касаційній скарзі.

Таким чином висновки судів попередніх
інстанцій про необґрунтованість
позовних вимог не суперечать
обставинам справи та вимогам закону,
ухвалені з додержанням норм
процесуального та матеріального права,
передбачених статтею 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і
направлення справи на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення, а постанову Дніпровського
районного суду міста Києва від 25 серпня
2009 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 18 листопада 2010 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/ З оригіналом згідно Помічник
судді:
В.М.Коваленко