Справа № 806/7725/13-а
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Житомир справа № 806/7725/13-a

час прийняття: 15 год. 40 хв.
категорія 6.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Єфіменко О.В.,

за участі прокурора Дедяєвої О.І.,

за участі третьої особи ОСОБА_1,

за участі представників третіх осіб:
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Прокурора м. Житомира в
інтересах держави до Житомирської
міської ради, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача:
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, Публічне
акціонерне товариство "Дочірній банк
"Сбербанк Росії", фізична особа -
підприємець ОСОБА_10, ОСОБА_1, Товариство
з обмеженою відповідальністю "Ді-Стар
Сервіс", Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС", фізична
особа - підприємець ОСОБА_11, фізична
особа - підприємець ОСОБА_12, Дочірнє
підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД"
Повного товариства "Євроголд сервіс
ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове агентство",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Н.С.К. СІТІ", фізична
особа - підприємець ОСОБА_13, Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Фант-ЛТД", Публічне акціонерне
товариство "Житомирська фабрика
нетканих матеріалів "Тетерів" про
визнання протиправним та скасування
рішення сесії,

встановив:

У квітні 2013 року Прокурор м. Житомира
звернувся до суду з позовом в інтересах
держави до Житомирської міської ради,
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Публічне акціонерне
товариство "Дочірній банк "Сбербанк
Росії", фізична особа - підприємець
ОСОБА_10, ОСОБА_1, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ді-Стар Сервіс",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС", фізична
особа - підприємець ОСОБА_11, фізична
особа - підприємець ОСОБА_12, Дочірнє
підприємство "Євроголд Індестріз ЛТД"
Повного товариства "Євроголд сервіс
ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове агентство",
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Н.С.К. СІТІ", фізична
особа - підприємець ОСОБА_13, Товариство
з обмеженою відповідальністю
"Фант-ЛТД", Публічне акціонерне
товариство "Житомирська фабрика
нетканих матеріалів "Тетерів", у якому,
з урахуванням зменшення позовних
вимог, просив визнати протиправним та
скасувати п. 3, додатку 2 до п. 3.1. рішення
Житомирської міської ради № 490 від 24
січня 2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що Прокуратурою міста
Житомира за наслідками проведеної
перевірки в порядку нагляду за
додержанням та застосуванням законів
виявлені порушення норм земельного
законодавства при прийнятті сесією
Житомирської міської ради рішення №490
від 24 січня 2013 року в частині надання
земельних ділянок у користування та
оренду фізичним та юридичним особам.
Зокрема, за відсутності державної
реєстрації права власності
територіальної громади м. Житомира на
відповідні земельні ділянки, прийнято
рішення №490 про надання земельних
ділянок, вказаних у п. 3 додатку 2, у
користування та оренду фізичним та
юридичним особам, чим не дотримано
встановлений порядок передачі у
користування земельних ділянок
міською радою, а тому зазначений вище
пункт є протиправним та підлягає
скасуванню.

Прокурор позов підтримав, просив його
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надіслав
письмові заперечення, у яких просив
відмовити в задоволенні позову та
справу розглядати без його участі. Свої
заперечення обґрунтував тим, що
рішенням Житомирської міської ради від
24 січня 2013 року №490 визначено
кадастрові номери земельних ділянок. В
той же час, згідно прикінцевих та
перехідних положень Закону України
"Про Державний земельний кадастр",
земельні ділянки, право власності на
які виникло до 2004 року, вважаються
сформованими незалежно від присвоєння
їм кадастрового номера. На даний час,
реєстрацію права власності громади
міста на земельні ділянки проведено
майже по всіх земельних ділянках,
визначених у згаданому рішенні. Таким
чином, Житомирською міською радою
виконано вимоги Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень". Крім
того у запереченні вказано, що 15 червня
2013 року вступив у дію Закон України
"Про внесення змін до деяких законів
України щодо вдосконалення порядку
державної реєстрації речових прав на
земельні ділянки державної та
комунальної власності у зв'язку з їх
розмежуванням" №233-VII від 15 травня 2013
року. Зокрема, даним законом доповнено
Закон України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" статтею 4-1, якою передбачено,
що рішенням органів виконавчої влади
або органів місцевого самоврядування
про передачу земельних ділянок у
власність або користування,
користування чужою земельною ділянкою
для забудови приймаються без
здійснення державної реєстрації права
держави чи територіальної громади на
такі земельні ділянки, крім випадків,
коли право власності на земельні
ділянки державної або комунальної
власності вже зареєстровано в
державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. Таким чином, рішення
Житомирської міської ради №490 від 24
січня 2013 року прийнято відповідно до
вимог чинного законодавства і жодних
підстав для його скасування не має.

Третя особа ОСОБА_1 та представники
Публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк "Сбербанк Росії",
Дочірнього підприємства "Євроголд
Індестріз ЛТД" Повного товариства
"Євроголд сервіс ЦУМБЮЛЬ та КО "Торгове
агентство", Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фант-ЛТД", Публічного
акціонерного товариства "Житомирська
фабрика нетканих матеріалів "Тетерів",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алекор-МС" в судовому
засіданні просили відмовити в
задоволенні позову, зазначили, що
рішення Житомирської міської ради № 490
від 24 січня 2013 року прийнято відповідно
до вимог чинного законодавства і
жодних підстав для його скасування
немає.

Треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_12, в судове засідання не
з'явилися, надіслали клопотання про
розгляд справи без їх участі.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ді-Стар Сервіс" в
судове засідання не з'явився, надіслав
заяву про розгляд справи без його
участі.

Інші треті особи в судове засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
розгляду справи були повідомлені
вчасно та належним чином, причини своєї
неявки суду не повідомили, клопотань не
надсилали.

За таких обставин суд вирішив
розглянути справу за відсутності
представника відповідача та третіх
осіб.

Вислухавши присутніх, перевіривши
матеріали справи, вирішивши питання чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження,
яку правову норму належить застосувати
до цих правовідносин, суд дійшов
висновку про те, що позов не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 24 січня 2013 року 19
сесією 6 скликання Житомирської
міської ради було прийнято рішення №
490 "Про вилучення, припинення, надання
права користування земельними
ділянками юридичним та фізичним
особам, внесення змін до рішень міської
ради" (а.с 6- 10, том І).

Пунктом 3, додатку 2 до п. 3.1. вказаного
рішення затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надання в оренду на 5 років
Публічному акціонерному товариству
"Дочірній банк "Сбербанк Росії" площею
0,0948 га (а.с. 11, том І).

Відповідно до вимог ст. 83 Земельного
кодексу України (далі - ЗК), землі, які
належать на праві власності
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, є комунальною власністю. Згідно з
ч. 1 ст. 122 ЗК, сільські, селищні, міські
ради передають земельні ділянки у
власність або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ЗК, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
згідно з їх повноваженнями,
визначеними статтею 122 цього Кодексу,
чи договору купівлі-продажу права
оренди земельної ділянки (у разі
продажу права оренди) шляхом укладення
договору оренди земельної ділянки чи
договору купівлі-продажу права оренди
земельної ділянки.

Статтею 79 ЗК визначено, що земельна
ділянка - це частина земної поверхні з
установленими межами, певним місцем
розташування, з визначеними щодо неї
правами.

Порядок формування земельної ділянки,
як об'єкта цивільних прав,
встановлюється ст.79-1 ЗК. Відповідно до
положень частини 1 даної статті
формування земельної ділянки полягає у
визначенні земельної ділянки як
об'єкта цивільних прав. Формування
земельної ділянки передбачає
визначення її площі, меж та внесення
інформації про неї до Державного
земельного кадастру, при цьому,
земельна ділянка вважається
сформованою з моменту присвоєння їй
кадастрового номера (ч.3 ст. 79-1 ЗК).

Згідно з ч.9 ст. 79-1 ЗК, земельна ділянка
може бути об'єктом цивільних прав
виключно з моменту її формування (крім
випадків суборенди, сервітуту щодо
частин земельних ділянок) та державної
реєстрації права власності на неї.

З 1 січня 2013 року набрав чинності Закон
України "Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності" №5245 від 6
вересня 2012 року (далі - Закон №5245).

Згідно з п.9 Прикінцевих та перехідних
положень Закону №5245, в редакції чинній
на момент прийняття спірного рішення,
право власності на земельні ділянки
державної та комунальної власності,
реалізується після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку.
Відповідно до п.5 Перехідних та
прикінцевих положень даного Закону
№5245, державна реєстрація права
держави чи територіальної громади на
земельні ділянки, здійснюється на
підставі заяви органів, які згідно із
статтею 122 Земельного кодексу України
передають земельні ділянки у власність
або у користування, до якої додається
витяг з Державного земельного кадастру
про відповідну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" № 1952-IV
від 1 липня 2004 року (далі - Закон № 1952-IV)
(в редакції чинній на момент винесення
спірного рішення № 490), державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно це офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Тобто, передбачалося, що органи
державної влади, місцевого
самоврядування в праві розпоряджатися
земельними ділянками лише після
державної реєстрації права власності
на них.

Суд зазначає, що Закон № 1952-IV доповнено
статтею 4-1, яка набрала чинності 16
червня 2013 року, якою визначено, що
рішення органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування про
передачу земельних ділянок у власність
або користування (постійне
користування, оренда, користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут) приймається без
здійснення державної реєстрації права
держави чи територіальної громади на
такі земельні ділянки, крім випадків,
коли право власності на земельні
ділянки державної або комунальної
власності вже зареєстровано в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно.

У разі продажу земельних ділянок
державної чи комунальної власності або
прав на них (оренди, суперфіцію,
емфітевзису) на земельних торгах
державна реєстрація права держави чи
територіальної громади на них
здійснюється після затвердження в
порядку, встановленому Земельним
кодексом України, документації із
землеустрою, за якою здійснюється їх
формування, до проведення таких
земельних торгів.

Державна реєстрація права держави чи
територіальної громади на земельні
ділянки, які сформовані із земель
державної чи комунальної власності,
здійснюється після затвердження в
порядку, встановленому Земельним
кодексом України, документації із
землеустрою, за якою здійснено таке
формування, одночасно із державною
реєстрацією похідного речового права
на такі земельні ділянки (постійне
користування, оренда, користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), користування чужою
земельною ділянкою для забудови
(суперфіцій), сервітут), крім випадків,
коли рішенням відповідного органу про
затвердження документації із
землеустрою передбачено здійснення
державної реєстрації переходу права
власності на земельні ділянки.

При поновленні або внесенні змін до
договорів суперфіцію, емфітевзису,
сервітуту, оренди земельних ділянок
державної чи комунальної власності,
право держави чи територіальної
громади на які не зареєстровано
відповідно до цього Закону, державна
реєстрація права власності
здійснюється одночасно з державною
реєстрацією права користування
(сервітут), права користування
земельною ділянкою для
сільськогосподарських потреб
(емфітевзис), права забудови земельної
ділянки (суперфіцій), права оренди
земельної ділянки.

При наданні у постійне користування
земельних ділянок державної чи
комунальної власності, право держави
чи територіальної громади на які не
зареєстровано відповідно до цього
Закону, державна реєстрація права
власності здійснюється одночасно з
державною реєстрацією права
постійного користування такими
земельними ділянками.

Суд зазначає, що дійсно в момент
прийняття спірного рішення
Житомирською міською радою право
власності на земельні ділянки
державної та комунальної власності,
реалізувалося після державної
реєстрації права власності на
відповідну земельну ділянку, однак на
даний момент ця вимога знята, а отже
скасовувати спірне рішення не має
потреби, так як це спричинить негативні
наслідки для Публічного акціонерного
товариства "Дочірній банк "Сбербанк
Росії", якому потрібно буде виготовляти
нову технічну документацію і знову
подавати весь пакет документів для
прийняття аналогічного рішення
Житомирською міською радою.

Узагальнюючи наведене, так як п. 3,
додатку 2 до п. 3.1. рішення Житомирської
міської ради № 490 від 24 січня 2013 року не
суперечить чинному законодавству
України суд вважає, що позов не
підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 23, 162, 163 КАС, суд,

постановив:

У задоволенні позову Прокурора м.
Житомира в інтересах держави про
визнання протиправним та скасування
пункту 3, додатку 2 до пункту 3.1. рішення
Житомирської міської ради №490 від
24.01.2013 - відмовити повністю.

Повний текст постанови виготовлено 3
квітня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Єфіменко
О.В.