Справа № 2а-1107/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/9821/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Лиски Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Жовтневого районного суду м.
Луганська від 16 листопада 2012 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Жовтневої районної у
м. Луганську ради (далі - Управління),
Луганської міської ради, Головного
управління державної казначейської
служби України в Луганській області
про визнання незаконним розпорядження,
зобов'язання здійснити перерахунок
сум,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2011 ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в подальшому уточненим,
в якому просив: визнати незаконними
розпорядження Управління, на підставі
яких занижувалися щомісячної виплати
соціальної допомоги ОСОБА_2, по догляду
за інвалідом ВВВ першої групи ОСОБА_4 і
учасником бойових дій, інвалідом
першої групи загального захворювання
ОСОБА_5 з 19 лютого 2007 року до 19
вересня 2010 року; зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
недонарахованих і невиплачених коштів
- компенсації за надання ним соціальних
послуг інваліду ВВВ першої групи
ОСОБА_4 з 19 лютого 2007 року до
ІНФОРМАЦІЯ_2 та інваліду першої групи
загального захворювання, учаснику
бойових дій ОСОБА_5 з 30 березня 2010 року
до 19 вересня 2010 року, з урахуванням
компенсації втрати частини доходів у
зв'язку з порушенням строків їх
виплати; зобов'язати Головне
управління державної казначейської
служби України Луганській області або
Луганську міську раду (на розсуд суду)
забезпечити позивачу виконання
рішення суду грошовими коштами -
виплату за рахунок коштів державного
чи місцевого бюджету України (виходячи
з прожиткового мінімуму, затвердженого
на момент виплати), суму боргу
недонарахованих і невиплачених коштів
- компенсації за надання соціальних
послуг у сумі 42509 грн 24 коп.; зобов'язати
відповідачів забезпечити позивачу
виконання рішення суду грошовими
коштами - виплату за рахунок коштів
державного чи місцевого бюджету
України (виходячи з прожиткового
мінімуму, затвердженого на момент
виплати), суму компенсації втрати
частини доходів у зв'язку з порушенням
строків їх виплати, нарахованих на суму
боргу недонарахованих і невиплачених
коштів - компенсації за надання
соціальних послуг, яка на 1 травня 2012
року становить 16135 грн 64 коп.;
винести-окрему ухвалу суду щодо
Управління.

Позов обґрунтовано тим, що він
здійснював догляд за батьком ОСОБА_6,
інвалідом ВВВ 1 групи з 19 лютого 2007 року
по ІНФОРМАЦІЯ_2 (по день смерті) та
здійснює догляд з 19 лютого 2007 року за
матір'ю ОСОБА_5, учасником бойових дій,
інвалідом 1 групи. У зв'язку з цим
Управління виплачувало йому грошову
компенсацію. Однак розмір такої
компенсації не відповідає чинному
законодавству України.

Постановою Жовтневого районного суду
м. Луганська від 16 листопада 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 22 січня 2013
року, в задоволенні позовних вимог
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про задоволення позовних вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ОСОБА_2
перебуває на обліку в Управлінні та
отримує грошову компенсацію, як особа,
що надає соціальні послуги.

Так, позивач здійснював догляд за
батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, інвалідом
ВВВ 1 групи та у зв'язку з цим отримував
вказану компенсацію з 19 лютого 2007 року.
Виплата компенсації припинена з 22
березня 2010 року у зв'язку зі смертю
ОСОБА_4

З 31 березня 2010 року ОСОБА_2 призначено
компенсацію за надання соціальних
послуг матері ОСОБА_5

Вказану компенсацію Управління
виплачувало позивачу відповідно до
Порядку призначення і виплати
компенсації фізичним особам, які
надають соціальні послуги,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 квітня
2004 року №558 (далі - Порядок).

Частиною 7 статті 7 Закону України «Про
соціальні послуги» від 19 червня 2003 року
№966-IV визначено, що фізичним особам,
які надають соціальні послуги,
призначаються і виплачуються
компенсаційні виплати в порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до пункту 2 Порядку
компенсація призначається виходячи з
прожиткового мінімуму для
працездатних осіб у таких розмірах: 15
відсотків - фізичним особам, які
надають соціальні послуги інвалідам I
групи; 10 відсотків - фізичним особам,
які надають соціальні послуги
громадянам похилого віку, інвалідам II
групи та дітям-інвалідам; 7 відсотків -
фізичним особам, які надають соціальні
послуги інвалідам III групи та хворим,
які не здатні до самообслуговування і
потребують постійної сторонньої
допомоги, визнаним такими в порядку,
затвердженому МОЗ.

Компенсація фізичним особам
пенсійного віку, які надають соціальні
послуги, призначається у зазначених
розмірах виходячи з прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що
фізична особа, яка надає соціальні
послуги, має право одержувати тільки
одну компенсацію незалежно від
кількості обслуговуваних осіб, видів
та обсягу послуг.

Відповідно до пункту 9 Порядку у разі
досягнення фізичною особою, яка надає
соціальні послуги, пенсійного віку,
компенсація виплачується їй у новому
розмірі з місяця, в якому цій особі
призначено пенсію.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, суми грошової
компенсації по догляду за інвалідом 1
групи, які Управління виплачувало
позивачу, визначені відповідно до
розмірів встановлених законами
України про Державний бюджет на
відповідний рік: з лютого 2007 року, як
працездатній особі, що здійснює догляд
за інвалідом 1 групи, а з вересня 2010
року, як непрацездатній особі, що
здійснює догляд за інвалідом 1 групи,
оскільки він з вказаного часу отримує
самостійну пенсію.

З огляду на викладене правильними є
висновки судів попередніх інстанцій,
що Управління діяло відповідно до
вимог закону, в межах своєї
компетенції, та прав позивача не
порушило, а тому підстави для
задоволенні позовних вимог відсутні.

Доводи касаційної скарги
висновків судів першої та апеляційної
інстанцій не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити
без задоволення.

Постанову Жовтневого районного
суду м. Луганська від 16 листопада
2012 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 22 січня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

Т.О. Лиска