Справа № 2а-6737/11/1370
Суддя: Старунський Д.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
Справа
№ 151183/11/9104 Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Багрія В.М., Кухтея Р.В.,

за участю секретаря судового засідання
Лемцьо І.В.,

представника позивача
Куксова В.Г.

представника відповідача
Бобиляка В.Б.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Ток-Маркет» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2011 року у справі за позовом
Приватного підприємства «Ток-Маркет»
до Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова ( тепер
Державна податкова інспекція у
Личаківському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області ) про скасування
податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

ПП «Ток-Маркет» 09.06.2011 року звернулося в
суд з адміністративним позовом до ДПІ у
Личаківському районі м. Львова, в якому
просило скасувати податкове
повідомлення-рішення №/13052 від 03
червня 2011 року про нарахування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
52595,50 грн. за порушення порядку ведення
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації на суму 5485,60 грн. та
неоприбуткування готівкових коштів в
сумі надходжень 8 324,86 грн.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 17 листопада
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду
першої інстанції ПП «Ток-Маркет»
оскаржило його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити.

Апелянт зазначає, що облік товарних
запасів ведеться в цілому по
підприємству: після внесення
облікових даних до програмного
комплексу « 1С:підприємство .v8.1»
первинні документи передавалися в
центральну бухгалтерію позивача для
відповідального зберігання., облік
товарних запасів на складах та/або за
місцем їх реалізації чинним
законодавством не передбачено, тому
застосування до суб'єкта
підприємницької діяльності штрафних
санкцій передбачених ст. 21 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є неправомірним.

Щодо неоприбуткування готівкових
коштів, апелянт вважає, що відповідно
до п. 111.2 ст. 111 ПК України фінансова
відповідальність за порушення законів
з питань оподаткування та іншого
законодавства встановлюється та
застосовується згідно з цим кодексом
та іншими законами.

Згідно з п. 113.3 ст. 113 ПК України
застосування за порушення норм законів
з питань оподаткування або іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на органи державної
податкової служби, штрафних
(фінансових) санкцій, не передбачених
цим кодексом та іншими законами
України, не дозволяється.

Відтак апелянт вважає, що штрафна
(фінансова) санкція застосована на
підставі Указу Президента України «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» п. 1 якого встановлює
відповідальність за неоприбуткування
(неповне та/або несвоєчасне)
оприбуткування у касах готівки - у
п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми є незаконною.

Крім того, у п. 1 ч. 1 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» передбачено що, у разі
встановлення протягом календарного
року в ході перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій чере; реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання:

вчинене вперше - 1 гривня;

вчинене вдруге - 100 відсотків вартості
проданих з порушеннями, встановленими
цим підпунктом, товарів (послуг);

за кожне наступне вчинене порушення - у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих з порушеннями, встановленими
цим підпунктом, товарів (послуг);

Отже, встановивши непроведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій,
позивача необхідно було притягнути до
відповідальності у розмірі 1 гривня.

При апеляційному розгляді представник
позивача в судовому засіданні вимоги
апеляційної скарги підтримав та
просить її задовольнити.

Представник відповідача вимоги
апеляційної скарги заперечив, вважаючи
ухвалене рішення законним та
обгрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
судового розгляду, дослідивши наявні в
справі матеріали та доводи апеляційної
скарги у їх сукупності, колегія суддів
приходить до переконання, що подану
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції без змін з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
податковим органом 23.05.2011 року
проведено перевірку аптеки, що
розташована за адресою вул.Степана
Бандери, 3 у м.Золочеві, Львівської
області, за наслідками якої складено
акт № 001129 від 23.05.2011 року.

При перевірці встановлено порушення
позивачем п.12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (не представлено прихідні
накладні і накладні на переміщення
товару (медикаменти та предмети
догляду за хворими) на загальну суму
5485.6 грн.) та п.2.6 Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні, затвердженого постановою
Правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 p. № 637 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 13 січня 2005 р. за № 40/10320 (
не оприбуткування готівкових коштів
26.12.2010 року в сумі 8324,86 грн.)

На підставі вказаного акту перевірки
ДПІ у Личаківському районі м.Львова
прийнято оскаржуване податкове
повідомлення-рішення ф. «С» № /13052
від 03 червня 2011 року про нарахування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
52595,50 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції, з чим
погоджується апеляційна інстанція,
виходив з правомірності прийнятих
рішень.

Згідно п.12 ст. 3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій
та/або безготівковій формі при продажу
товарів у сфері торгівлі зобов'язані,
зокрема, вести у порядку встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку.

Як вбачається із матеріалів справи, в
господарській одиниці позивача
здійснювалась реалізація (продаж) не
облікованих у даній торговій точці
товарів.

Вказане порушення не заперечувалось
позивачем при складенні акту
перевірки, який підписано завідуючою
аптеки без зауважень Смолінською М.І.(
а.с.6-9).

Посилання апелянта на те, що облік
товарних запасів здійснюється в цілому
по підприємству не заслуговують на
увагу, так як походження товару під час
перевірки не було підтверджено.

Так правова позиція підтверджена Вищим
адміністративним судом України (ухвала
Вищого адміністративного суду України
від 27.02.2014 року № К/9991/8697/11. )

Крім того,відповідно до змін, внесеними
згідно із Законом України від 02.12.2010 р.
№ 2756-VI до ст. 20 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» до суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, фінансова санкція в сумі
10971,2 грн.( 5485.6 грн. х 2) за порушення
обліку товарних запасів визначена
вірно.

Факт неоприбуткування готівкових
коштів 26.12.2010 року в сумі 8324,86 грн.
позивачем не спростовується, але
позивач ( апелянт) вважає, що в цьому
випадку до позивача слід було
застосувати штрафну санкцію,
передбачену п.1 ч.1 ст. 17 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункові операцій у сфері
торгівля, громадського харчування та
послуг» у розмірі 1 грн., а не Указом
Президента України «Про застосування
штрафних санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки».

Апеляційний суд зазначає, що
визначення порядку ведення касових
операцій для банків, інших фінансових
установ, підприємств і організацій
віднесено до повноважень
Національного банку України (п. 6 ст. 33
Закону України «Про Національний банк
України»).

Згідно з абз. 3 п. 2.6 Положення у разі
проведення готівкових розрахунків із
застосуванням РРО або використанням
розрахункової книги оприбуткуванням
готівки є здійснення обліку зазначених
готівкових коштів у повній сумі їх
фактичних надходжень у книзі обліку
розрахункових операцій на підставі
фіскальних звітних чеків РРО (даних
розрахункової книги).

Відповідно до ст. 2 Закону України від
06.07.1995 року «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», пункту 1.2
Положення книга обліку розрахункових
операцій - прошнурована і належним
чином зареєстрована в органах
державної податкової служби України
книга, що містить щоденні звіти, які
складаються на підставі відповідних
розрахункових документів щодо руху
готівкових коштів, товарів (послуг).

Абзацом 3 ст. 1 Указу Президента України
«Про застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» установлено, що у разі
порушення юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами -
громадянами України, іноземними
громадянами та особами без
громадянства, які є суб'єктами
підприємницької діяльності, а також
постійними представництвами
нерезидентів, через які повністю або
частково здійснюється підприємницька
діяльність, норм з регулювання обігу
готівки у національній валюті, що
встановлюються Національним банком
України, до них застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафу,
зокрема за неоприбуткування (неповне
та/або несвоєчасне) оприбуткування у
касах готівки у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми.

08.06.1995 року між Верховною Радою України
та Президентом України був прийнятий
Конституційний Договір № 1к/95-ВР про
основні засади організації та
функціонування державної влади і
місцевого самоврядування в Україні на
період до прийняття нової Конституції
України.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 цього
Конституційного Договору Президент
України видає укази з питань
економічної реформи, не врегульованих
чинним законодавством України, які
діють до прийняття відповідних
законів.

12.06.1995 року Президент України видав
Указ № 436/95 «Про застосування штрафних
санкцій за порушення норм з
регулювання обігу готівки», яким,
зокрема, врегулював питання
відповідальності суб'єктів
господарювання за неоприбуткування у
касах готівки.

06.07.1995 року було прийнято Закон № 265/95-ВР
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», у якому передбачено, крім
іншого, відповідальність суб'єктів
господарювання за порушення вимог
цього Закону.

Так, розділом V цього Закону визначено
вичерпний перелік порушень, за які
передбачено фінансові санкції, у якому
відсутнє таке порушення, як
неоприбуткування у касах готівки, а
отже й не встановлена відповідальність
за це.

Водночас зазначене питання прямо
врегульоване в Указі Президента «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки», де абз. 3 ст. 1 вказаного
нормативно-правового акта встановлено
штраф у п'ятикратному розмірі
неоприбуткованої суми за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки.

Таким чином, предмети правового
регулювання Указу № 436/95 та Закону №
265/95-ВР є різними.

Слід зазначити також, що попри зміни,
які в подальшому вносилися до Указу №
436/95 (останні - у 2001 році), правове
регулювання відповідальності та
розмір штрафу за неоприбуткування
готівки не змінилися.

Аналогічна правова позиція висловлена
колегією суддів Судової палати в
адміністративних справах Верховного
Суду України у постановах від 02.04.2013
року № 21-77а13 та від 10.09.2013 року №21-190а13.

Отже, відносини щодо відповідальності
суб'єктів господарювання за
неоприбуткування (неповне та/або
несвоєчасне) оприбуткування у касах
готівки не врегульовані Законом №
265/95-ВР та Податковим кодексом України,
прийнятим у часі пізніше, ніж видано
Указ № 436/95. Окрім цього, на час
виникнення спірних відносин не було
прийнято й будь-яких інших законів,
сфера дії яких охоплювала б такі
відносини, тому висновок суду перщої
інстанції про застосування до ПП
«Ток-Маркет» на підставі абз. 3 ст. 1
Указу Президента України № 436/95 «Про
застосування штрафних санкцій за
порушення норм з регулювання обігу
готівки» штрафних (фінансових) санкцій
в розмірі 41624,3 грн. (8324,86 грн. х 5 ) є також
вірним.

За таких обставин, податкове
повідомлення-рішення ф. «С» № /13052
від 03 червня 2011 року про нарахування
штрафних (фінансових) санкцій в розмірі
52595,50 грн. (10971,2 грн.+ 41624,3 грн.) прийнято
відповідачем на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, визначений
законодавством України.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову - без змін, якщо визнає що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
вирішуючи даний спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
ухвалив законне рішення з дотриманням
норм процесуального права, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують і така задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 198 п.1, 200, 205
ч.1 п.1, 206, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Ток-Маркет» залишити без
задоволення, а постанову Львівського
окружного адміністративного суду від 17
листопада 2011 року у справі №2а-6737/11 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення.

На ухвалу може бути подано касаційну
скаргу безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили, а в разі складання
ухвали в повному обсязі відповідно до
статті 160 КАС України - з дня складання
ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
Д.М. Старунський

Судді
В.М. Багрій

Р.В. Кухтей

Ухвала у повному обсязі складена 01.04.2014
року.