Справа № 1570/2777/12
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/27321/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівМаслія В. І.,
Черпіцької Л. Т.,розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
ринків фінансових послуг на постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року у справі за позовом Повного
товариства "Ломбард Сіндікат-Плюс,
Гульцов та Компанія" до Державної
комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України про визнання
протиправними дій, визнання
протиправним та скасування
розпорядження,

встановив:

Повне товариство «Ломбард Сіндікат -
Плюс, Гульцов та компанія» звернулось
до Державної комісії з регулювання
ринків фінансових послуг України з
позовом, в якому просить визнати
протиправними дії відповідача по
складанню акту про порушення позивачем
вимог законодавства про фінансові
послуги від 19 березня 2012 року №
ЛБ-283/612/1157 та по складанню
розпорядження про усунення порушень
вимог законодавства України про
фінансові послуги № 653/421/12/3-ЛБ від 28
березня 2012 року, а також визнати
протиправним та скасувати
розпорядження про усунення порушень
вимог законодавства України про
фінансові послуги №
653/421/12/3-ЛБ від 28 березня 2012 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 11 липня 2012
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року скасовано постанову суду першої
інстанції, ухвалено нове рішення про
задоволення позову.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, відповідач
звернувся з касаційною скаргою, в якій
просить її скасувати та залишити в силі
постанову суду першої інстанції.

В запереченнях позивач просив залишити
каргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
доводи касаційної скарги, матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що протягом
періоду з 10 по 26 січня 2012 року
відповідачем проведено планову
інспекцію позивача щодо додержання
останнім вимог чинного законодавства у
сфері фінансових послуг з питань
дотримання вимог законодавства про
фінансові послуги (комплексна
перевірка) за період з 1 листопада 2010
року по 30 листопада 2011 року.

За результатами проведеної інспекції
складено акт від 26 січня 2012 року
№ 1157/42/3/1/ФП, яким
зафіксовано виявлені відповідачем
порушення позивача, в тому числі, вимог
Методики формування та списання
небанківськими фінансовими установами
резерву для відшкодування можливих
втрат за всіма видами кредитних
операцій (за винятком позабалансових,
крім гарантій), придбаними цінними
паперами (у тому числі іпотечними
сертифікатами з фіксованою
дохідністю), іншими активними
операціями згідно із законодавством,
включаючи нараховані за всіма цими
операціями проценти та комісії,
затвердженої розпорядженням
Держфінпослуг від 01 березня 2011 року №111
:

- підпункту 10 пункту 2.3 розділу 2
Методики щодо здійснення щомісячного
аналізу фінансового стану контрагента
керівником небанківської фінансової
установи з використанням інформації;

- підпункту 11 пункту 2.3 розділу 2
Методики в частині незатвердження у
внутрішніх документах політику
(правила, процедури, методики), фактори
ризику, на основі яких керівник
товариства повинен виносити
професійне судження щодо рівня ризику
та класифікувати елементи
розрахункової бази страхового резерву
за категоріями ризику;

- пункту 4.5 розділу 4 Методики в частині
нескладання ломбардом щоквартальної
довідки про формування страхового
резерву за формою, встановленою в
додатку 4 до цієї Методики;

- а також порушення статті 6 Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" та абзацу 9 пункту 3.3
розділу 3 Положення про порядок надання
фінансових послуг ломбардами,
затвердженого розпорядженням
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 26 квітня
2005 року № 3981, в частині відсутності в
договорах адреси і прав фізичної особи,
яка отримує фінансові послуги, та
відповідальності сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору однієї із сторін.

На підставі акту планової інспекції
відповідачем прийнято розпорядження
про усунення порушень вимог
законодавства України про фінансові
послуги № 316/421/12/3-ЛБ від 13 лютого 2012
року про зобов'язання позивача усунути
порушення пункту 4.5 розділу 4 Методики,
статті 6 Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг", абзацу 9 пункту 3.3
розділу 3 Положення.

Водночас, 13 лютого 2012 року відповідачем
прийнято рішення № 318/421/12/3-ЛБ про
закриття провадження у справі ПТ
"Ломбард Сіндікат - Плюс, Гульцов та
компанія" у зв'язку з недоведеністю
порушень:

частини 10 пункту 2.3 розділу 2 Методики в
частині нездійснення керівником
товариства аналізу фінансового стану
контрагента не рідше одного разу на
місяць;

частини 11 пункту 2.3 розділу 2 Методики
щодо факторів ризику, на основі яких
керівник товариства повинен виносить
професійне судження щодо рівня ризику
та класифікувати емітенти
розрахункової бази страхового резерву
за категоріями ризику;

статті 6 Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг" та абзацу дев'ять
пункту 3.3 розділу 3 Положення про
порядок надання фінансових послуг
ломбардами, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 14.05.2005р.
за №565/10845, в частині відсутності в
договорах адреси фізичної особи, яка
отримує фінансові послуги,
відповідальності сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору однією із сторін,
підтвердження, що інформація,
зазначена в частині другій статті 12
Закону України "Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг", надана клієнту.

Рішенням відповідача № 318/421/12/3-ЛБ від 13
лютого 2012 року також закрито
провадження у справі за порушення
пункту 4 розділу X Положення про
Державний Реєстр фінансових установ,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 11.09.2003р. за №797/8118, щодо
невиконання ломбардом зобов'язання
після накладення санкцій іншими
органами державної влади письмово
повідомити Держфінпослуг та надати
відповідні підтверджуванні документи
у зв'язку з тим, що з дня вчинення
порушення минув один рік.

Однак, в подальшому відповідачем
складено та надіслано позивачу новий
акт про порушення вимог законодавства
від 19 березня 2012 року № ЛБ-283/612/1157, яким
встановлено порушення позивачем
частин 8, 9 пункту 2.3. розділу 2 Методики.

За результатами розгляду вказаного
акту відповідачем 28 березня 2012 року
прийнято рішення про застосування до
позивача заходу впливу у вигляді
розпорядження № 653/421/12/3-ЛБ, яким
позивача зобов'язано усунути порушення
вимог законодавства про фінансові
послуги та попереджено про
застосування заходів впливу.

Не погоджуючись з діями відповідача зі
складення нового акту про порушення
законодавства та видачею на його
підставі розпорядження, а також з
самим розпорядженням, позивач подав
даний позов.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про законність повторно складеного
акту та розпорядження, оскільки
встановив, що підставою для цих дій
стало допущення технічної помилки в
акті від 26 січня 2012 року.

Скасовуючи постанову суду першої
інстанції, апеляційний суд дійшов
протилежного висновку, а саме: про
безпідставність складення
відповідачем нового акту про порушення
законодавства, відтак і про
протиправність прийнятого
розпорядження.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду апеляційної інстанції,
що відповідач, складаючи новий акт,
діяв поза межами власних повноважень, у
спосіб, не передбачений чинним
законодавством.

Частиною 1 статті 21 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
встановлено, що державне регулювання
ринків фінансових послуг здійснюється:
щодо ринку банківських послуг -
Національним банком України; щодо
ринків цінних паперів та похідних
цінних паперів - Державною комісією з
цінних паперів та фондового ринку; щодо
інших ринків фінансових послуг -
спеціально уповноваженим органом
виконавчої влади у сфері регулювання
ринків фінансових послуг.

Відповідно до частини 1 статті 28 цього
Закону уповноважений орган у межах
своєї компетенції: проводить
самостійно чи разом з іншими
уповноваженими органами нагляду
виїзні та безвиїзні перевірки
діяльності фінансових установ; у разі
порушення законодавства про фінансові
послуги, нормативно-правових актів
Уповноваженого органу, застосовує
заходи впливу та накладає
адміністративні стягнення; надсилає
фінансовим установам та
саморегулівним організаціям
обов'язкові до виконання розпорядження
про усунення порушень законодавства
про фінансові послуги та вимагає
надання необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 Положення про
Державну комісію з регулювання ринків
фінансових послуг України,
затвердженого Указом Президента
України від 4 квітня 2003 року №
292/2003, Державна комісія з регулювання
ринків фінансових послуг України є
центральним органом виконавчої влади
зі спеціальним статусом.

Комісія - це спеціально уповноважений
орган виконавчої влади у сфері
регулювання ринків фінансових послуг у
межах, визначених законодавством.

Єдиний порядок здійснення нагляду за
додержанням чинного законодавства у
сфері фінансових послуг, який здійснює
Державна комісія з регулювання ринків
фінансових послуг (її центральний
апарат та територіальні управління),
шляхом проведення планових та
позапланових, виїзних перевірок
(інспекцій) та безвиїзних перевірок,
які проводяться самостійно чи разом з
іншими органами виконавчої влади або
саморегулівними організаціями
регулюється Правилами проведення
перевірок Державною комісією з
регулювання ринків фінансових послуг
України, затвердженими розпорядженням
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України від 28 жовтня
2003 року № 96.

Розділом 6 Правил встановлено, що під
час проведення інспекції інспекційна
група детально вивчає, аналізує та
оцінює всі необхідні документи, які
стосуються діяльності суб'єкта
нагляду, та перевіряє наявну
інформацію про можливі порушення
законодавства. Особлива увага при
інспекції звертається на недоліки при
провадженні діяльності суб'єкта
нагляду у сфері фінансових послуг, які
можуть призвести до невиконання
суб'єктом нагляду своїх зобов'язань
перед державою, клієнтами
(вкладниками), іншими учасниками ринків
фінансових послуг.

За результатами інспекції інспекційна
група складає акт інспекції у двох
примірниках за встановленою
Держфінпослуг формою. Акт інспекції
має бути складений на паперовому носії
державною мовою і мати наскрізну
нумерацію сторінок. Акт інспекції має
містити систематизований виклад
виявлених у ході інспекції фактів
порушень, а також фактів невиконання
суб'єктом нагляду законних вимог
інспекційної групи. В акті інспекції
чітко викладаються факти виявлених
порушень законодавства з посиланням на
документи, що підтверджують наявність
зазначених фактів, а також
зазначаються норми
нормативно-правового акта, які
порушено суб'єктом нагляду.

Будь-які виправлення та доповнення в
акті інспекції після його підписання
керівником та членами інспекційної
групи повинні обов'язково
підтверджуватись їх підписами.

Акт інспекції складається у двох
примірниках за формою, установленою
Держфінпослуг, та реєструється в
порядку, установленому Держфінпослуг.
Акти інспекцій підписується
керівником та всіма членами
інспекційної групи Держфінпослуг, а
також керівником суб'єкта нагляду.
Після підписання акта інспекції
керівником суб'єкта нагляду, один його
примірник передається керівнику
суб'єкта нагляду, про що на останній
сторінці всіх примірників акта
інспекції робиться відповідна
позначка за підписом особи, яка
одержала акт, із зазначенням його
посади, прізвища та ініціалів, а також
дати одержання акта.

Системний аналіз вказаних норм
свідчить про те, що єдиною підставою
для складення акту про порушення є
виявлення таких порушень під час
проведення інспекції.

Таким чином, допущення технічних
помилок в акті, складеному за
результатом інспекції, за наслідком
розгляду якого закрито справу про
порушення перевіреним суб'єктом
чинного законодавства, не є підставою
для складення нового акту поза межами
інспекції.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
виявивши технічні помилки в акті від 26
січня 2012 року, не був позбавлений права
їх виправити у передбачений Правилами
спосіб.

Згідно із статтею 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Між тим, закриваючи справу за
недоведеністю вчинення виявлених
порушень і в подальшому складаючи поза
межами проведеної інспекції новий акт
про порушення позивачем чинного
законодавства та приймаючи на його
підставі розпорядження, відповідач
діяв у спосіб, не передбачений чинним
законодавством, поза межами наданих
повноважень, тобто неправомірно.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що при розгляді
справи судом апеляційної інстанції не
порушені норми матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, та керуючись ст.
ст. 220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ухвалив:

Касаційну скаргу Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері ринків фінансових послуг
залишити без задоволення, а постанову
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 27 лютого 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строк та у порядку,
визначеними статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: