Справа № 808/8659/13-а
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2014 року (о 14 год. 25 хв.)Справа №
808/8659/13-а м.ЗапоріжжяСуддя Запорізького
окружного адміністративного суду
Батрак І.В., розглянув в порядку
письмового провадження
адміністративну справу

за позовом Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області

до ОСОБА_1

третя особа Голова комісії з
припинення Запорізького юридичного
інституту Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ Алфьоров С.М.

про стягнення витрат

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року Головне управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області (далі - ГУ МВС
України в Запорізькій області, позивач)
звернулось до Запорізького окружного
адміністративного суду (далі - суд) із
позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач),
третя особа Голова комісії з
припинення Запорізького юридичного
інституту Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ Алфьоров С.М., в якому просить
стягнути з відповідача витрати,
пов'язані з його утриманням у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету у розмірі 8827,42 грн.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 29.10.2008 між Запорізьким
юридичним інститутом
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ (далі -
ЗЮІ), ГУ МВС України в Запорізькій
області та відповідачем укладено
договір № 8011 про підготовку фахівця за
державним замовленням та його
працевлаштування. Закінчивши ЗЮІ,
наказом ГУ МВС України в Запорізькій
області № 183 о/с від 23.06.2011 відповідач
був призначений на посаду
оперуповноваженого сектору карного
розшуку Енергодарського міського
відділу ГУМВС України в Запорізькій
області. Наказом ГУМВС України в
Запорізькій області №296 о/с від 02.07.2013
згідно п. 64 «є» (за порушення
дисципліни) Положення про проходження
служби рядовим і начальницьким складом
органів внутрішніх справ ОСОБА_1
звільнено з ОВС. Посилається на ч. 7 ст. 18
Закону України «Про міліцію», Порядок
відшкодування особами витрат,
пов'язаних з їх утриманням у вищих
навчальних закладах Міністерства
внутрішніх справ, затверджений
Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.03.2007 №313 (далі - Порядок № 313),
договір № 8011 від 29.10.2008 та вважає, що
відповідач повинен відшкодувати
витрати, пов'язані з його утриманням у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету у розмірі 8827,42 грн.,
оскільки після закінчення інституту
він не пропрацював за місцем розподілу
три роки. На підставі викладеного,
просить позов задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте 19.03.2014
надав до суду клопотання (вх. № 10756) про
розгляд справи за його відсутності у
письмовому провадженні.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, про час та дату судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Рекомендоване поштове відправлення,
яке містило повістку про виклик у суд
та надсилалось відповідачу за його
місцем реєстрації, було повернуто до
суду з відміткою поштового відділення
«за закінченням терміну зберігання», а
відтак на підставі ст.ст. 33, 167 КАС
України вважається таким, що було
вручено відповідачу.

В попередньому судовому засіданні
відповідач проти позову заперечив,
проте без будь-яких обґрунтувань.

Третя особа Голова комісії з
припинення Запорізького юридичного
інституту Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ Алфьоров С.М. у судове засідання
не з'явився, проте 17.03.2014 представником
третьої особи до суду надано
клопотання (вх. № 10282) про розгляд
справи без участі представника третьої
особи. Позовні вимоги підтримує та
просить задовольнити в повному обсязі.

Крім того, на виконання ухвали суду про
витребування доказів від 16.01.2014 на
адресу суду від представника третьої
особи надійшли пояснення по справі (вх.
№ 7419 від 24.02.2014). Представник третьої
особи посилається на Порядок № 313,
відповідно до якого витрати
відшкодовуються згідно з договором про
підготовку фахівця в навчальному
закладі, який укладається між
навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. Згідно п. 2.3.6 Угоди у разі
відрахування з навчального закладу чи
звільнення з органів внутрішніх справ
по закінченню навчання до
встановленого трирічного терміну
перебування на службі за визначеними
підставами, відповідач повинен
відшкодувати фактичні виграти,
пов'язані з утриманням у навчальному
закладі, згідно із затвердженим
розрахунком. Розрахунок фактичних
витрат здійснюється відповідно до норм
утримання у вищому навчальному
закладі.

Відповідно до Розрахунку витрат на
утримання, сума, яка підлягає
відшкодуванню відповідачем по справі,
складається з витрат на грошове
забезпечення за період з 2008-2011 роки і не
включає в себе інші можливі виграти,
пов'язані з навчанням осіб
(продовольче, речове, медичне
забезпечення, оплата комунальних
послуг і вартість спожитих
енергоносіїв тощо). Зазначає, що сума
8827,42 грн. є витратами на грошове
забезпечення відповідача за період з
2008 по 2011 роки.

Крім того, повідомляє суд про
неможливість надати розгорнутий
розрахунок вищевказаної суми витрат
враховуючи, що посадові особи
Запорізького юридичного інституту
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ,
відповідальні за вказані розрахунки та
напрямок роботи щодо обліку фактичних
витрат осіб, що навчались у
Запорізькому юридичному інституті,
звільнені у встановленому
законодавством порядку через повну
ліквідацію вказаного навчального
закладу відповідно до розпорядження
Кабінету Міністрів України від 27.07.2011 №
727-р «Про реорганізацію мережі вищих
навчальних закладів Міністерства
внутрішніх справ».

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності. Якщо таке
клопотання заявили всі особи, які
беруть участь у справі, судовий розгляд
справи здійснюється в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Згідно з ст. 41 КАС України при розгляді
справи в порядку письмового
провадження фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне
вирішити справу за наявними в ній
матеріалами, за відсутності
представників сторін, в порядку
письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, судом
встановлені наступні обставини.

29.10.2008 між Запорізьким юридичним
інститутом Дніпропетровського
державного університету внутрішніх
справ, з одного боку, Головним
управлінням МВС України в Запорізькій
області, з другого боку, та
громадянином України ОСОБА_1 укладено
договір № 8011 про підготовку фахівця у
Запорізькому юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ.

У розділах 3 та 4 вказаного договору
передбачено підстави і порядок
відшкодування фактичних витрат на
підготовку.

Відповідно до виписки з наказу ГУМВС
України в Запорізькій області № 183 о/с
від 23.06.2011 молодшого лейтенанта міліції
ОСОБА_1 призначено дізнавачем сектору
дізнання Енергодарського міського
відділу з 20.06.2011.

Відповідно до витягу з наказу ГУМВС
України в Запорізькій області № 296 о/с
від 02.07.2013, згідно з Положенням про
проходження служби рядовим і
начальницьким складом органів
внутрішніх справ України ОСОБА_1
звільнено з органів внутрішніх справ в
запас Збройних Сил України за п. 64 «є»
(за порушення дисципліни).

Відповідно до довідки-розрахунку
витрат, пов'язаних з утриманням
курсанта ОСОБА_1 у Запорізькому
юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ за 2008 -
2011 рр. грошове забезпечення становить
8827,42 грн.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми законодавства,
суд вважає адміністративний позов
таким, що не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону «Про
міліцію» від 20.12.1990 № 565-XII (у редакції,
чинній на час подання позову) курсанти
вищих навчальних закладів
Міністерства внутрішніх справ України
у разі дострокового розірвання
договору через небажання продовжувати
навчання або через
недисциплінованість чи в разі відмови
від подальшого проходження служби на
посадах начальницького складу органів
внутрішніх справ після закінчення
вищого навчального закладу, а також
особи начальницького складу органів
внутрішніх справ, які звільняються із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни, відшкодовують
Міністерству внутрішніх справ України
витрати, пов'язані з їх утриманням у
вищому навчальному закладі, в порядку,
установленому Кабінетом Міністрів
України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється в
судовому порядку.

Судом встановлено, що ані стаття 18
Закону № 565-XII, ані Закон № 565-XII в цілому,
в редакції, чинній на момент підписання
вищевказаного договору, не містять
вимог щодо відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням особи у вищому
навчальному закладі, якщо особа
начальницького складу органів
внутрішніх справ звільняється із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за порушення дисципліни.

Пунктами 1, 3 Порядку № 313 (у редакції,
чинній на час подання позову) визначено
механізм відшкодування особами, які
навчалися за державним замовленням у
вищих навчальних закладах МВС (далі -
особи), витрат, пов'язаних з їх
утриманням у таких закладах (далі -
витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (далі -
навчальний заклад) через небажання
продовжувати навчання або
недисциплінованість;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу органів внутрішніх справ після
закінчення навчального закладу;

3) звільнення осіб начальницького
складу органів внутрішніх справ із
служби протягом трьох років після
закінчення навчального закладу за
власним бажанням, через службову
невідповідність або за порушення
дисципліни.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця в
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі коли особа є
неповнолітньою, установлення правових
відносин здійснюється відповідно до
вимог Цивільного кодексу України .

Типову форму договору затверджує МВС
за погодженням з МОН.

Пунктами 1, 3 Порядку № 313 (у редакції,
чинній на час укладення договору)
передбачалось, що цей Порядок визначає
механізм відшкодування особами,
навчання яких за державним замовленням
у вищих навчальних закладах МВС
прирівнюється до проходження
військової служби (далі - особи), витрат,
пов'язаних з їх утриманням у таких
закладах (далі - витрати), у разі:

1) дострокового розірвання договору про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі МВС (далі -
навчальний заклад) у зв'язку з
небажанням особи продовжувати
навчання або порушенням нею
дисципліни;

2) відмови від подальшого проходження
служби на посадах начальницького
складу в органах внутрішніх справ
протягом перших трьох років після
закінчення навчання.

Витрати відшкодовуються згідно з
договором про підготовку фахівця у
навчальному закладі, який укладається
між навчальним закладом, головним
управлінням або управлінням МВС та
особою. У разі коли особа є
неповнолітньою, договір з нею
укладається за письмовою згодою
батьків (усиновлювачів) або
піклувальників.

Типову форму договору затверджує МВС
за погодженням з МОН.

Судом встановлено, що ані п.п. 1, 3
Порядку № 313, ані Порядок № 313 в цілому,
що діяв на момент підписання
вищевказаного договору, не містять
вимог щодо відшкодування витрат,
пов'язаних з утриманням особи у вищому
навчальному закладі, якщо особа
начальницького складу органів
внутрішніх справ звільняється із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за порушення дисципліни.

Наказом Міністерства внутрішніх справ
України № 150 від 14.05.2007 (у редакції, яка
діяла на момент підписання договору)
затверджено типовий договір про
підготовку фахівця у вищому
навчальному закладі Міністерства
внутрішніх справ України. Проте типова
форма зазначеного договору також не
містить вимог щодо відшкодування
витрат, пов'язаних з утриманням особи у
вищому навчальному закладі, якщо особа
начальницького складу органів
внутрішніх справ звільняється із
служби протягом трьох років після
закінчення вищого навчального закладу
Міністерства внутрішніх справ України
за порушення дисципліни.

Судом встановлено, що договір № 8011 від
29.10.2008 не відповідає типовій формі
договору, затвердженій Наказом
Міністерства внутрішніх справ України
№ 150 від 14.05.2007.

З урахуванням наведеного, суд дійшов
висновку, що чинним законодавством на
момент укладення договору між
Запорізьким юридичним інститутом
Дніпропетровського державного
університету внутрішніх справ,
Головним управлінням МВС України в
Запорізькій області та громадянином
України ОСОБА_1 не було передбачено
підстав повного чи часткового
відшкодування відповідачем витрат,
пов'язаних з утриманням останнього у
вищому навчальному закладі, якщо він
звільняється із служби протягом трьох
років після закінчення вищого
навчального закладу Міністерства
внутрішніх справ України за порушення
дисципліни.

Відповідно до ст. 58 Конституції України
закони та інші нормативно-правові акти
не мають зворотної дії в часі, крім
випадків, коли вони пом'якшують або
скасовують відповідальність особи.

Норми законодавства, на які
посилається позивач, не діяли на момент
укладання договору, тому не можуть бути
застосовані при вирішенні даного
спору.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення з ОСОБА_1 витрат, пов'язаних з
його утриманням у Запорізькому
юридичному інституті
Дніпропетровського державного
університету у розмірі 8827,42 грн. у
зв'язку з порушенням ним угоди -
останній не відпрацював 3 роки за
місцем розподілу в органах внутрішніх
справ після закінчення інституту у
зв'язку зі звільненням за порушення
дисципліни - не ґрунтуються на законі, а
тому не підлягають задоволенню.

Відповідно до пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» від 08.07.2011
№3674-VI за подання до адміністративного
суду адміністративного позову
майнового характеру ставка судового
збору встановлюються у такому розмірі:
2 відсотки розміру майнових вимог, але
не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 4
розмірів мінімальної заробітної плати.
Таким чином, мінімальний розмір
судового збору за подання до
адміністративного суду
адміністративного позову майнового
характеру дорівнює 1720,5 грн. (1147 грн. х 1,5=
1720,5 грн.).

Згідно з ч. 3 ст. 4 зазначеного Закону під
час подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Відповідно до платіжного доручення №
1488 від 01.11.2013 позивач сплатив 172,05 грн. за
подання даного позову.

Оскільки позов не підлягає
задоволенню, з позивача необхідно
стягнути решту суми судового збору у
розмірі 1548,45 грн. (1720,5 грн. - 172,05 грн. =
1548,45 грн.).

Керуючись ст.ст. 158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з Головного управління
Міністерства внутрішніх справ України
в Запорізькій області (,
адреса: 69057, м. Запоріжжя, вул. Матросова,
буд. 29) на користь Державного бюджету
України судові витрати у розмірі 1548,45
грн. (одна тисяча п'ятсот сорок вісім
гривень 45 копійок).

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання такої постанови,
апеляційної скарги, з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
І.В. Батрак