Справа № 826/15733/13-а
Суддя: Земляна Г.В.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Смолій І.В.
Суддя-доповідач: Земляна Г.В.
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого -
судді Земляної Г.В.

суддів
Горбань Н.І., Межевича М.В.

за участю
секретаря Рижкової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 17 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергориск" до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Енергориск»,
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві (далі -
відповідач або податковий орган) про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
30.08.13р. №, яким позивачу збільшено
розмір зобов'язання з податку на
прибуток підприємств на загальну суму 3
934 450,75грн. та від 27.11.13р. № , яким
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 3 632 940,00грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
17 грудня 2013 року позов задоволено.
Визнано протиправними та скасовано
податкові повідомлення-рішення від
30.08.13р. № та від 27.11.13р. №
винесені Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, представник Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позову. В
своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на незаконність,
необґрунтованість та необ'єктивність
рішення суду, неповне з'ясування всіх
обставин, що мають значення для
вирішення справи, порушення судом норм
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що
з'явились в судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, а постанова суду
залишенню без змін, з наступних
підстав.

Згідно зі п.1 ч.1 ст. 198, ст.200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 1 статі 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд при вирішенні справи
керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Суд першої інстанції всебічно, повно та
об'єктивно розглянув справу, правильно
встановив обставини справи, наданим
доказам дав правильну правову оцінку і
прийшов до обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
працівниками Державної податкової
інспекції у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві проведено планову виїзну
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергориск» з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.04.10р. по 31.12.12р. За
результатами перевірки складено акт
від 09.08.13р. за № 79/26-57-22-04-09/19255493 (надалі -
акт перевірки).

Проведеною перевіркою відповідач
дійшов до висновку про допущення
позивачем порушень:

1. п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5, пп. 11.2.1 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», пп. 14.1.27, 14.1.228 п. 14.1 ст. 14, п.
138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, п.п. 139.1.1, пп. 139.1.9 п.
139.1 ст. 139 Податкового кодексу України в
результаті чого позивачем занижено
зобов'язання з податку на прибуток на
загальну суму 1 628 710,00грн. та завищено
від'ємне значення об'єкту
оподаткування податком на прибуток
підприємств за перевіряємий період на
загальну суму 3 388 625,00грн.;

2. п.п.7.2.3 п. 7.2, п.п. 7.4.4, п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7
Закону України «Про податок на додану
вартість», п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1
ст. 200 Податкового кодексу України в
результаті чого знижено податок на
додану вартість в перевіряємий період
на загальну суму 2 676 959,00 грн.;

3. п.п. 4.2.1 п. 4.2 ст. 4, п. 7.1 ст. 7, п.п.8.1.1 п.8.1
ст.8, п.п. «а» п.17.1 ст. 17, п.п. «а» п. 19.2 ст. 19
Закону України «Про податок з доходів
фізичних осіб», ст. 109, ст. 110, п.п. 164.17.2 п.
164.17 ст. 164, п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, ст. 171, ст.
177 Податкового кодексу України в
результаті чого знижено зобов'язання
на податок з доходів фізичних осіб.

У зв'язку із встановленням допущення
позивачем зазначених вище порушень
податкового законодавства Державною
податковою інспекцією у
Святошинському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
винесено податкові
повідомлення-рішення № від
30.08.13р. яким позивачу збільшено розмір
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств на загальну суму 3 934
450,75грн., в тому числі за основним
платежем 3 343 375,00 грн., та штрафні
санкції 591 040,75грн.; № від 30.08.13р.
яким позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання по податку на додану
вартість на загальну суму 3 832 739,50грн., в
тому числі за основним платежем 2 566
519,00грн. та штрафні санкції 1 266 220,50грн.;
№ від 30.08.13р. яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб на
загальну суму 59 634,81грн., в тому числі за
основним платежем 47 707,85грн. та штрафні
санкції 11 926,96грн.

За результатами розгляду скарги
позивача в рамках адміністративного
оскарження Головним управлінням
Міндоходів у м. Києві 06.11.13р. винесено
Рішення про результати розгляду
первинної скарги № 6176/10/26-15-10-04-04, яким
повністю скасовано податкове
повідомлення-рішення від 30.08.13р. №
, частково скасовано податкове
повідомлення-рішення від 30.08.13р. №
, а саме в частині донарахування
штрафних санкцій в розмірі 199 799,50грн.,
та залишено в силі податкове
повідомлення-рішення від 30.08.13р.
№.

У зв'язку із прийняттям зазначеного
рішення Державною податковою
інспекцією у Святошинському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві винесено податкове
повідомлення-рішення № від
27.11.13р. яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання по податку на
додану вартість на загальну суму 3 632
940,00грн., в тому числі за основним
платежем 2 566 519,00грн. та штрафні санкції
1 066 421,00грн.

Позивач не погоджується із прийнятими
податковим органом податковим
повідомленнями-рішеннями, вважає їх
протиправними та надуманими, а тому
звернувся до суду з позовом щодо їх
скасування.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції прийшов до висновку про
наявність усіх обов'язкових підстав
для формування позивачем витрат, що
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування податку на прибуток
підприємств, та податкового кредиту за
результатами господарських відносин
із вказаними контрагентами за спірний
період а тому у відповідача відсутні
підстави для донарахування позивачу
суми податку на додану вартість,
податку на прибуток та застосування
штрафних (фінансових) санкцій
оскаржуваними податковими
повідомленнями-рішеннями.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції,
оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ТОВ «Енергориск» зареєстровано 23.12.1992
року Шевченківською районною у м. Києві
державною адміністрацією, свідоцтво
про державну реєстрацію від 23.12.1992 р.
№0015915. код суб'єкта
господарювання за .

Відповідно до виписки з ЄДРПОУ
основним видом діяльності позивача є
«дослідження й експериментальні
розробки у сфері інших природних і
технічних наук» (код 72.19) (а.с.14).

Предметом розгляду даної справи є
правовідносини позивача з TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ», TOB
«(Енергосервісна компанія
«Енергетична компанія України», TOB
«Центр досліджень енергетичної
безпеки» та ПП «Юнсон Ком».

TOB «ЕНЕРГОРИСК» із зазначеними
контрагентами співпрацює не перший
рік, зокрема: з TOB «Енергоаналітична
компанія «ЕКУ» з 2010 року; з TOB
«Енергосервісна компанія «Енергетична
компанія України» з 2008 року; з TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки» з 2009
року; з ПП «Юнсон Ком» з 2012 року.

Зазначені товариства, відповідно до
мети своєї діяльності та на підставі
статутних документів, які наявні в
матеріалах справи здійснюють
господарську діяльність, зокрема: TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ»
здійснює: «дослідження й
експериментальні розробки у сфері
інших природних і технічних наук» (код
72.19); TOB «Енергосервісна компанія
«Енергетична компанія України»
здійснює: «дослідження і розробки в
галузі природних наук» (код 73.10.1) та
«дослідження і розробки в галузі
технічних наук» (код 73.10.2); TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки»
здійснює: «дослідження і
експериментальні розробки у сфері
інших природних наук» (код 72.19), «інша
професійна, наукова та технічна
діяльність» (код 74.90); ПП «Юнсон Ком»
здійснює: «дослідження й
експериментальні розробки у сфері
інших природних і технічних наук» (код
72.19), «інша професійна, тукова та
технічна діяльність» (код 74.90).

Так, як свідчать матеріали справи, в
період укладення та виконання
Договорів з TOB «ЕНЕРГОРИСК»: TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ» (код
за ) було влючено до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, що
підтверджується Свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
від 27.04.2010р. серія А01 №137967 та перебувало
на податковому обліку як платник ПДВ в
ДШ у місті Черкаси, що підтверджується
Свідоцтвом про реєстрацію платником
ПДВ № 100292702; TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ) було
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи від 11.03.2008р. серія А 01
№135478 та перебувало на податковому
обліку як платник ПДВ в ДПІ у місті
Черкаси, що підтверджується Свідоцтвом
про реєстрацію платником ПДВ №100137721; TOB
«Центр досліджень енергетичної
безпеки» (код за ) було
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
юридичної особи від 30.10.2009 серія А 01
№137422 та Витягом з ЄДР Серія АА №029856 та
перебувало на податковому обліку як
платник ПДВ в ДПІ у місті Черкаси, що
підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію платником ПДВ № 100254710; ПП
«Юнсон Ком» (код за ) було
включено до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, що підтверджується
Довідкою з ЄДРПОУ від 09.02.2012р. серія АА
№402714 та перебувало на податковому
обліку як платник ПДВ в ДПІ у
Дарницькому районі міста Києва, що
підтверджується Свідоцтвом про
реєстрацію платником ПДВ № 200035204.

Таким чином, в період правовідносин
позивача з контрагентами, всі вони були
зареєстровані як платники податку на
додану вартість та здійснювали свою
діяльність в межах виданих ліцензій.

Тобто, види діяльності зазначених
юридичних осіб кореспондуються з
діяльністю позивача, що підтверджено
відповідними документами.

Так, судом першої інстанції
встановлено, що між позивачем та ТОВ
«Енергетична компанія «ЕКУ» було
укладено ряд договорів про виконання
робіт, а саме : Договір №1 від 11.05.2010р.
«Разработка и апробация
теплогидравлической модели для
компьютерного кода RELAP для
энергоблоков с РУ ВВЭР - 440 в условиях
останова энергоблока и на пониженной
мощности», Договір №2 від 15.07.2010р.
«Адаптация материалов анализа
запроектных аварий при работе
энергоблока №1 РАЭС на пониженном
уровне мощности и в режиме «останов»
для энергоблока №2 РАЭС», Договір №10/2010
від 20.09.2010р. «Подготовка материалов для
проведения технической оценки ТС и
программ испытаний на ВТУК и
оборудование важное для безопасности»,
Договір №3 від 16.11.2010р. «Разработка
разделов ДМАБ книга 8 (часть 1,2,3), книга 9
(часть 4) и материалов итогового отчёта
ДМАБ энергоблока №1 ОП ЮУАЭС», Договір
№4/11 від 18.02.2011р. «Разработка материалов
ВАБ-2 для режимов работы РУ энергоблока
№1 ЮУАЭС на пониженных уровнях
мощности и в состоянии останова»

Так з аналізу наведених договорів,
судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Енергетична компанія «ЕКУ»
зобов'язувалось виготовити технічну
документацію згідно Технічного
завдання та Календарного плану, що є їх
невід'ємною частиною(п.п. 1.2 Договорів).

Позивачем як до перевірки так і суду
надано копії договорів, технічних
завдань, календарних графіків,
протоколів узгодження цін.

В підтвердження виконання сторонами
умов договору позивачем також до
матеріалів справи додано копії
податкових накладних виписаних ТОВ
«Енергетична компанія «ЕКУ»,
підтвердження їх внесення до Єдиного
реєстру, актів виконання робіт №1 від
05.08.2010р., №2 від 27.12.2010р. за Договором №1
від 11.05.2010р.; №1 від 01.09.2010р., №2, 3 від
03.12.2010р. за Договором №2 від 15.07.2010р.; №1
від 10.12.2010р. за Договором №10/2010 від
20.09.2010р.; №№1, 2, в від 29.06.2011р. за
Договором №3 від 16.11.2010р.; №№1, 2, 3 від 15
08.2011р. за Договором №4/11 від 18.02.2011р. по TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ».

Аналіз зазначених вище актів свідчить,
що в них наявні всі необхідні
реквізити, яким має відповідати
первинний документ, відповідно до
вимог чинного законодавства. Жодним
нормативним актом не визначено яким
має бути опис обсягу господарської
операції в первинному документі. В
актах зафіксовано факти здійснення
господарських операцій

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що сторони при складенні актів
приймання-здачі виконаних робіт
відобразили зміст та обсяг наданих
послуг.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що наявні матеріали справи у
повній мірі спростовують доводи
податкового органу з приводу
відсутності настання реальних
наслідків за такими правочинами, так як
угоди були направлені на реальне
настання наслідків, а послуги були
отримані та використані у власній
господарській діяльності.

Також позивачем було укладено із ТОВ
«Енергосервісна компанія «Енергетична
компанія України» ряд правочинів,
зокрема Договір №48/2008 від 17.12.2008р.
«Разработка технических материалов
для адаптации отчёта по анализу
безопасности энергоблока №1 РАЭС к
«непилотному» энергоблоку №2 РАЭС»,
Договір №6-2/2009 від 09.04.2009р. «Разработка
методических подходов и перечня
исходных данных для подготовки отчётов
по периодической переоценке
безопасности энергоблока №1
Южно-Украинской АЭС», Договір №5/2010 від
24.05.2010р. «Доработка расчётных моделей
для кода MELCOR в соответствии с
требованиями моделирования кодом MELCOR
1.8.5», Договір №12/2010 від 20.09.2010р.
«Пересмотр разделов ДМАБ Книги 1, 3, 4, 6, 7,
9 (часть 5) энергоблока №1 ОП ЮУАЭС»,
Договір №13/2010 від 20.09.2010р. «Подготовка
проектов ответов на детальные
замечания экспертов РИСКАУДИТ к
Предварительному отчёту по анализу
безопасности (ПОАБ) хранилища-2
отработанного ядерного топлива (ХОЯТ-2),
версия 4, и экспертов регулирующих
органов (РО) к Отчёту по воздействию на
окружающую среду (ОВОС)», Договір №11/2010
від 30.10.2010р. «Разработка и обоснование
перечня представительных тяжёлых
аварий для энергоблока №1 ЮУАЭС при
работе РУ на номинальном уровне
мощности».

Так з аналізу наведених договорів,
судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Енергосервісна компанія
«Енергетична компанія України»
зобов'язувалось виготовити технічну
документацію згідно Технічного
завдання та Календарного плану, що є їх
невід'ємною частиною(п.п. 1.2 Договорів).

Позивачем як до перевірки так і суду
надано копії договорів, технічних
завдань, календарних графіків,
протоколів узгодження цін.

В підтвердження виконання сторонами
умов договору позивачем також до
матеріалів справи додано копії
податкових накладних виписаних ТОВ
«Енергосервісна компанія «Енергетична
компанія України», підтвердження їх
внесення до Єдиного реєстру, актів
виконання робіт №№15, 16 від 08.06.2010р., №17
від 20.08.2010р., №18 від 27.12.2010р. за Договором
№48/2008 від 17.12.2008р.; №3 від 21.08.2010р. за
Договором №6-2/2009 від 09.04.2009р.; №№1, 2 від
28.12.2010р. за Договором №5/2010 від 24.05.2010р.;
№№1, 2 від 14.12.2010р. за Договором №12/2010
від 20.09.2010р.; №1 від 08.11.2010р. за Договором
№13/2010 від 20.09.2010р.; б/н від 10.12.2010р. за
Договором №11/2010 від 30.10.2010р.

Аналіз зазначених вище актів свідчить,
що в них наявні всі необхідні
реквізити, яким має відповідати
первинний документ, відповідно до
вимог чинного законодавства. Жодним
нормативним актом не визначено яким
має бути опис обсягу господарської
операції в первинному документі. В
актах зафіксовано факти здійснення
господарських операцій

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що сторони при складенні актів
приймання-здачі виконаних робіт
відобразили зміст та обсяг наданих
послуг.

Також, між позивачем та ПП «Юнсон Ком»
було укладено ряд наступних
правочинів: Договір №10/2012 від 20.03.2012р.
«Виконання незалежної перевірки
розрахункових аналізів по
обґрунтуванню продовження терміну
експлуатації енергоблоку №1 ВП ЗАЕС»,
Договір №11/2012 від 20.03.2012р. «Виконання
незалежної перевірки розрахункових
аналізів по обґрунтуванню продовження
терміну експлуатації енергоблоку №2 ВП
ЗАЕС», Договір №15/2012 від 12.04.2012р.
«Виконання методу «адаптації
результатів» при підтвердженні
кваліфікації обладнання АЕС на
«жорсткі» умови оточуючого
середовища», Договір №16/2012 від 26.04.2012р.
«Оцінка готовності, застосування та
адекватності конструкцій, систем і
компонентів, необхідних для керування
важкими аваріями», Договір №17/2012 від
28.04.2012р. «Зведена База даних з
інцидентів та порушень для
енергоблоків ВВЕР-1000 АЕС України»,
Договір №20/2012 від 16.05.2012р. «Зведена База
даних з дефектів обладнання для
енергоблоків ВВЕР-1000 АЕС України»,
Договір №21/2012 від 22.05.2012р. «База даних з
протиаварійних дій персоналу по
управлінню аваріями».

Так з аналізу наведених договорів,
судом першої інстанції встановлено, що
ПП «Юнсон Ком» зобов'язувалось
виготовити технічну документацію
згідно Технічного завдання та
Календарного плану, що є їх невід'ємною
частиною(п.п. 1.2 Договорів). Позивачем як
до перевірки так і суду надано копії
договорів, технічних завдань,
календарних графіків, протоколів
узгодження цін.

В підтвердження виконання сторонами
умов договору позивачем також до
матеріалів справи додано копії
податкових накладних виписаних ПП
«Юнсон Ком», підтвердження їх внесення
до Єдиного реєстру, актів
здачі-приймання послуг б/н від 14.05.2012р.
за Договором № 10/2012р. від 20.03.2012р.; б/н
від 31.05.2012р. за Договором №11/2012 від
20.03.2012р.; б/н від 18.06.2012р. за Договором
№15/2012 від 12.04.2012р.; №1 від 06.07.2012р. за
Договором №16/2012 від 26.04.2012р.; №№1-4 від
21.08.2012р. за Договором №17/2012 від 28.04.2012р.;
№1 від 14.09.2012р., №2 від 27.09.2012р., №№3, 4 від
30.10.2012р., за Договором №20/2012 від 16.05.2012р.;
№№1-6 від 29.11.2012р. за Договором №21/2012 від
22.05.2012р..

Аналіз зазначених вище актів свідчить,
що в них наявні всі необхідні
реквізити, яким має відповідати
первинний документ, відповідно до
вимог чинного законодавства. Жодним
нормативним актом не визначено яким
має бути опис обсягу господарської
операції в первинному документі. В
актах зафіксовано факти здійснення
господарських операцій

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що сторони при складенні актів
приймання-здачі виконаних робіт
відобразили зміст та обсяг наданих
послуг.

Також, між позивачем та ТОВ «Центр
досліджень енергетичної безпеки» було
укладено договори на виконання роботи:
Договір №23/09 від 29.12.2009р. «Выполнение
расчётно-аналитических работ по
адаптации материалов ВАБ пожаров и
затоплений для энергоблоков №2 ЮУАЭС,
№1 ХАЭС и №3 РАЭС», Договір №3/10 від
26.02.2010р. «Отчёт по периодической
переоценке безуасности энергоблока №1
Южно-Украинской АЭС. Подготовка
материалов по техническому состоянию
систем и элементов энергоблока»,
Договір №22/10 від 23.12.2010р. «Анализ
тяжёлых аварий и разработка перечня
стратегий управления ТА для №1 ЮУАЭС»,
Договір №26/10 від 24.12.2010р.
«Вероятностная оценка внутренних
экстремальных воздействий для
энергоблоков с РУ ВВЭР-1000 при работе на
пониженном уровне мощности», Договір
№27/10 від 24.12.2010р. «Разработка
научно-методического обеспечения хтя
оценки радиационного влияния на
население при эксплуатации трёх
энергоблоков ЮУАЭС», Договір №2/11 від
10.01.2011р. «Анализ тяжёлых аварий и
разработка перечня стратегий
управления ТА для №1 ЗАЭС», Договір
№13/11 від 12.05.2011р. «Разработка расчётной
модели отсеков TG21B03 ЕВ энергоблоков №1-5
ЗАЭС для расчётного кода SCALE 6 для
выполнения анализа за ядерной
безопасности отсеков БВ ЗАЭС,
оборудованных неуплотнёнными
стеллажами производства «Ижорские
заводы», Договір №15/11 від 02.06.2011р.
«Разработка теплогидравлической
модели єнергоблока типа ВВЭР-1000/В-320 для
проверки правильности
противоаварийных стратегий».

Так з аналізу наведених договорів
вбачається, що ТОВ «Центр досліджень
енергетичної безпеки» зобов'язувалось
виготовити технічну документацію
згідно Технічного завдання та
Календарного плану, що є їх невід'ємною
частиною(п.п. 1.3 Договорів). Позивачем як
до перевірки так і суду надано копії
договорів, технічних завдань,
календарних графіків, протоколів
узгодження цін.

В підтвердження виконання сторонами
умов договору позивачем також до
матеріалів справи додано копії
податкових накладних виписаних ТОВ
«Центр досліджень енергетичної
безпеки», підтвердження їх внесення до
Єдиного реєстру, актів здачі-приймання
роботи №№1, 2 від 12.07.2010р., №№3, 4 від
03.12.2010р., №№5, 6 від 20.12.2010р. за Договором
№23/09 від 29.12.2009р.; №1 від 24.12.2010р., №№2-4
від 22.07.2011р. за Договором №3/10 від
26.02.2010р.; №№1-3 від 01.07.2011р., №4 від 06.07.2011р.
за Договором №22/10 від 23.12.2010р.; №№1, 2 від
14.11.2011р. за Договором №26/10 від 24.12.2010р.;
б/н від 08.11.2011р. за Договором №27/10 від
24.12.2010р.; №№1, 2 від 06.07.2011р., №№3, 4 від
26.08.2011р. за Договором №2/11 від 10.01.2011р.;
б/н від 16.11.2011р. за Договором №13/11 від
12.05.2011р.; б/н від 01.11.2011р. за Договором
№15/11 від 02.06.2011р.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
аналіз наведеної документації у повній
мірі дає можливість прослідкувати
виконання науково-технічної роботи
(звітів), а отже і реальність таких
правочинів, а тому є первинною в
розумінні статтею 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Зазначені вище документи за формою та
змістом оформлені відповідно до вимог
чинного на момент виникнення спірних
правовідносин законодавства, складені
правоздатними та дієздатними
суб'єктами господарювання.

В кожному з цих Договорів встановлене
поетапне виконання та як наслідок
поетапна оплата виконаних робіт
(наданих послуг) на підставі підписаних
між сторонами Актів виконаних робіт
(Актів здачі-приймання послуг) через
значний проміжок часу після ретельної
перевірки результатів робіт на
відповідність технічним завданням.

Оплата за виконані (надані) TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ» (код
за ), TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ), TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки» (код
за ), ПП «Юнсон Ком» (код за
) роботи (послуги)
здійснювалась TOB «ЕНЕРГОРИСК» в
безготівковій формі, що
підтверджується виписками банку та
даними бухгалтерського обліку (Картки
рахунку 63.1 в розрізі Контрагентів і
Договорів).

Колегія суддів вважає, що копії
платіжних доручень є належним доказом
фактичного перерахування позивачем
коштів на рахунок, оскільки вказані
платіжні документи містять відомості
про їх прийняття та проведення
відповідною банківською установою.
Вказана обставина не заперечується
відповідачем.

Господарська діяльність, як
передбачено п. 1.32 ст. 1 даного Закону, це
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною,
суттєвою.

Тобто, ключовим у змісті даних норм є
використання придбаних послуг (робіт) в
межах господарської діяльності
платника податків.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
сумлінність платника податків
передбачає економічну виправданість
його дій, що мають своїм наслідком
отримання податкової вигоди законним
шляхом.

Податкова вигода може бути визнана
обґрунтованою у випадках, якщо для
цілей оподаткування враховані
операції у відповідності з їх дійсним
економічним змістом або враховані
операції, що обумовлені розумними
економічними причинами.

Послуги (роботи) виконані TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ» (код
за ), TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ), TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки» (код
за ) призначені для
використання у власній господарській
діяльності нашого підприємства і були
використані в оподатковуваних
операціях та в межах власної
господарській діяльності, що
підтверджується наданими в суді
апеляційної інстанції копії витягів
технічних звітів, отриманих від
субпідрядників Зокрема, вони
використовувалися позивачем в
подальшому для включення у більші
об'єми робіт, які TOB «Енергориск» здавав
своїм замовникам на виконання своїх
договірних зобов'язань зі здійснення
досліджень критеріїв та методів
забезпечення експлуатації ядерних
електростанцій України у безпечних
режимах. Зокрема, з наданих документів
вбачається, що результати робіт,
отриманих TOB «Енергориск» від TOB
«Аналітична компанія «ЕКУ» (код за
), за Договором №1
«Разработка и апробация
теплогидравлической модели для
компьютерного кода RELAP для
энергоблоков с РУ ВВЭР-440 в условиях
останова энергоблока и на пониженной
мощности» використовувався при роботі
позивача в наступних договорах:
Договір №1/2010, замовник ОП РАЭС
«Розробка додаткових матеріалів в
частині аналізу за проектних аварій
при роботі енергоблоку №2 РАЕС на
зниженому рівні потужності та в стані
зупинки»; Договір №15/2009, замовник ОП
РАЭС «Аналіз позапроектних аварій для
зниженого рівня потужності та в стані
останову для енергоблоку №1 РАЕС»,
захід 9.4.2 КПБ КМУ для ВП РАЕС». Договір
№3 «Разработка разделов ДМАБ книга 8
(часть 1,2,3), книга 9 (часть 4) и материалов
итогового отчета ДМАБ энергоблока №1
ОП ЮУАЭС» використовувався при роботі
позивача в наступних договорах:
Договір №8/2010, замовник ОП ЮУАЭС
«Розробка ДМАБ енергоблоку №1
Южно-Української АБС».

Результати робіт, отримані TOB
«Енергориск» від TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ),
використовувалися: Договір №6/2009
«Разработка обосновывающих материалов
к «Плану лицензирования по продлению
эксплуатации энергоблока №1
Южно-Украинской АЭС»»
використовувався при роботі позивача в
наступних договорах: Договір №3/2009,
замовник ОП ЮУАЭС «Розробка звіту з
періодичної переоцінки безпеки
енергоблоку №1 Южно-Української АЕС»;
Договір №5/2010 «Доработка расчетных
моделей для кода MELCOR в соответствии с
требованиями моделирования кодом MELCOR
1.8.5» використовувався при роботі
позивача в наступних договорах:
Договір №22/2011, замовник НТЦ НАЭК
«Энергоатом» «Додаткова цільова
переоцінка безпеки енергоблоків ВП
ЮУАЕС з урахуванням уроків, які були
отримані з аварії на АЕС Фукусіма - 1»;
Договір №23/2011, замовник НТЦ НАЭК
«Энергоатом» «Додаткова цільова
переоцінка безпеки енергоблоків ВП
ЗАЕС з урахуванням уроків, які були
отримані з аварії на АЕС Фукусіма - 1»;
Договір №1/2010, замовник ОП РАЭС
«Розробка додаткових матеріалів в
частині аналізу за проектних аварій
при роботі енергоблоку №2 РАЕС на
зниженому рівні потужності та в стані
зупинки»; Договір №15/2009, замовник ОП
РАЭС «Аналіз позапроектних аварій для
зниженого рівня потужності та в стані
останову для енергоблоку №1 РАЕС»,
захід 9.4.2 КПБ КМУ для ВП РАЕС»; Договір
№18/2010, замовник НТЦ НАЭК «Энергоатом»
«Аналіз вразливості енергоблоку №1
ЗАЕС в умовах тяжких аварій»; Договір
№4/2010, замовник НТЦ НАЭК «Энергоатом»
«Аналіз цяаивості енергоблоку №1 ЮУАЕС
в умовах тяжких аварій»; Договір №30*2010.
замовник НТЦ НАЭК «Энергоатом»
«Розробка аналітичного обгрунтування
стратегій управління важкими аваріями
і розробка КЬ13А для енергоблоку №1
ЗАЕС»; Договір №31/2010, замовник НТЦ НАЭК
«Энергоатом» «Розробка аналітичного
обгрунтування стратегій управління
важкими аваріями і розробка КУБА хтя
енергоблоку № 1 ЗАЕС»; Договір №10/2013,
замовник НТЦ НАЭК «Энергоатом»
«Розробка КУВА РУ і БВіП для стану
останова енергоблока №1 ЮУАЕС»;
Договір №11/2013, замовник НТЦ НАЭК
«Энергоатом» «Розробка КУВА РУ і БВіП
для стану останова енергоблока №1
ЗАЕС»; Договір №01/2013, замовник ОП ЮУАЭС
«Розробка КУВА енергоблока № 2 ВП
ЮУАЕС»; Договір №03/2013, замовник ОП
ЮУАЭС «Розробка КУВА енергоблока № З
ВП ЮУАЕС»; Договір №24/2013, замовник ОП
РАЭС «Розробка КУВА енергоблоків № 3,4
ВП РАЕС»; Договір №2/2013, замовник ОП
ХАЭС «Розробка КУВА енергоблоків № 1,2
ВП ХАЕС»; Договір № EuropeAid/130025/C/SEPv/UA,
заказчик ЕС «Accident Management Guidelines and Procedures;
Improvement of the Emergency Documentation».

Результати робіт, отримані ТОВ
«Енергориск» від ПП «Юнсон Ком» (код за
), використовувалися
наступним чином: Договір №10/2012
«Выполнение независимой проверки
расчетных анализов по обоснованию
продления срока эксплуатации
энергоблока №1 ОП ЗАЭС»
використовувався при роботі позивача в
наступних договорах: Договір №24/2011,
замовник ТОВ «ИПП-Центр»
«Термогідравлічні та імовірнісні
розрахунки для оцінки технічного стану
і перепризначення терміну
експлуатації парогенераторів ПГВ-1000М,
ГЦН, компенсатора тиску, гідро ємностей
системи аварійного охолодження зони,
барботажного бака, трубопроводів
систем КТ та САОЗ, ГЦТ реакторного
відділення енергоблоку 1 та 2 ВП ЗАЕС»;
Договір №24/2011, замовник ТОВ «ИПП-Центр»
«Термогідравлічні та імовірнісні
розрахунки для оцінки технічного стану
і перепризначення терміну
експлуатації корпусів реакторів
енергоблоків №1 та №2 ВП ЗАЕС». Договір
№21/2012 «Проведення протиаварійних
тренувань на ПМТ енергоблоків з РУ
ВВЕР-1000. База даних з протиаварійних
дій персоналу по управлянню аваріями»
использовался при выполнении работ по
договорам: Договір №14/2012, замовник ОП
ЮУАЭС «Впровадження оперативного ІАБ
енергоблоків №1,2 ВП ЮУАЕС»; Договір
№28/2012, замовник КИЭП «Актуалізація
глав ЗАБ та розробка окремих факторів
безпеки ЗППБ енергоблоку № 2 ВП
Хмельницька АЕС» та ін.

Результати робіт, отримані TOB
«Енергориск» від TOB «Центр досліджень
енергетичної безпеки» (код за ), використовувалися позивачам так:
Договір №3/10 «Отчет по периодической
переоценке безопасности 5л ока №1
ЮУАЭС. Подготовка материалов по
техническому состоянию и элементов
энергоблока» використовувався при
роботі позивача в «ших договорах:
Договір №3/2009, замовник ОП ЮУАЭС
«Розробка звіту з періодичної щінки
безпеки енергоблоку №1
Южно-Української АЕС»; Договір №21/2013,
замовник ОП ЮУАЭС «Виконання оцінки
технічного у проекту і зміни проектної
основи для енергоблоку №2 ЮУАЕС».
Договір №27/10 Разработка
научно-методического обеспечения для
радиационного влияния на население
при эксплуатации трех енергоблоков
ЮУАЭС за счет всех путей формирования
дозы в нормальных и аварийных условиях
эксплуатации использовался при
выполнении работ по договорам: Договір
№5/2011, замовник ОП ЮУАЭС «Оцінка
радіонуклідного складу ї активності
викиду і складу для нормальної
експлуатації та проектних аварій трьох
енергоблоків ВП ЮУАЕС»; Договір №8/2011,
замовник ОП ЮУАЭС «Розрахунок
радіаційних іідків для населення від
проектних аварій на Южно-Української
АЕС |"МПА, Течія першого контуру в
другий)»; Договір №9/2011, замовник ОП
ЮУАЭС «Розрахунок доз опромінення
населення за рахунок викидів з 3
енергоблоків Южно-Української АЕС за
рахунок всіх шляхів формування дози»;
Договір №11/2011, замовник ОП ЮУАЭС
«Розробка зведеного звіту щодо оцінки
радіаційного впливу на оточуюче
середовище при експлуатації 3-х
енергоблоків Южно-Української АЕС з
ціллю перегляду розмірів СЗЗ»; Договір
№10/2011, замовник ОП ЮУАЭС «Розрахунок
доз опромінення населення за рахунок
скидів з 3 енергоблоків
Южно-Української АЕС з урахуванням
всіх шляхів формування дози з
урахуванням вводу в експлуатацію
гідроакумулюючого енергокомплексу» та
ін.

Отже, господарські операції із TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ» (код
за ), TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ), TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки» (код
за ) для позивача мали
реальний характер, а одержані (надані)
послуги (роботи) були використані в
подальшому в оподатковуваних
операціях в межах господарської
діяльності та використані для роботи з
подальшому для реалізації третім
особам.

Договори, укладені між TOB «ЕНЕРГОРИСК»
і TOB «Енергоаналітична компанія «ЕКУ»
(код за ), TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ), TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки» (код
за ), акти здачі-приймання,
що посвідчують факти надання послуг та
їх оплату за зазначеними договорами, не
були визнані недійсними у
встановленому чинним законодавством
порядку.

Крім того, суд першої інстанції
обґрунтовано не прийняв до уваги
посилання податкового органу, при
встановленні допущення позивачем
порушень податкового законодавства, на
матеріали кримінального провадження
порушеного за ознаками злочину
передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
оскільки така в силу своєї природи
містить виключно припущення, щодо
можливого існування порушення
законодавства позивачем, однак не є
носієм доказової інформації оскільки
висновки органу попереднього слідства
підлягають доведенню в судовому
засіданні по відповідній кримінальній
справі з дотриманням вимог ч.2 ст.2
Кримінального кодексу України і, до
набрання законної сили вироком, не
мають юридичної сили.

Крім того, кримінальне провадження
порушено вже після виникнення та
здійснення господарських
правовідносин з даними контрагентами.

Також суд першої інстанції правомірно
не прийняв до увагии посилання
податкового органу на акт ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
обласної ДПС про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Центр досліджень енергетичної
безпеки" з питань взаємовідносин з
платниками податків за листопад 2011 р. №
125/22-5/36785144 від 11.05.2012р., оскільки як
вбачається із змісту акту, податковий
орган обґрунтовує неможливість
здійснення господарської діяльності
ТОВ "Центр досліджень енергетичної
безпеки" лише тим, що свідоцтво
платника ПДВ анульовано 06.07.2012 р., проте
зобов'язання даного контрагента перед
позивачем виникли та були виконані
належним чином до моменту анулювання
свідоцтва платника ПДВ .

Так як згідно з пунктом 4.4 розділу 4
Методичних рекомендацій щодо
організації та проведення органами
державної податкової служби
зустрічних звірок затверджених
наказом державної податкової
адміністрації України №236 від 22.04.2011 у
разі встановлення фактів, що не дають
змогу провести зустрічну звірку
суб'єкта господарювання, зокрема у
зв'язку із зняттям з обліку,
встановленням відсутності суб'єкта
господарювання та/або його посадових
осіб за місцезнаходженням (податковою
адресою), відповідальний підрозділ не
пізніше двох робочих днів від дати
надходження запиту складає Акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання (далі -
Акт) (додаток 3), реєструє його у Журналі
реєстрації довідок про результати
проведення зустрічної звірки (актів
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання, неявки для підписання,
відмови від писання Довідки про
результати проведення зустрічної
звірки) (далі - Журнал реєстрації
довідок/актів) (додаток 4) та вживає
відповідних заходів, передбачених
актами ДПС України.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що акт
про неможливість проведення
зустрічної звірки суб'єкта
господарювання складається не за
результатами проведення зустрічної
звірки чи перевірки суб'єкта
господарювання, а у разі встановлення
фактів, що не дають змогу провести
зустрічну звірку суб'єкта
господарювання, з огляду на що
зазначений акт може бути лише носієм
інформації щодо наявності фактів, які
унеможливлюють проведення зустрічної
звірки та не може містити інформацію
щодо фінансово - господарських
відносин суб'єктів господарювання.

Враховуючи, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними конкретними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування, суд приходить до висновку,
що в позовній заяві наведені обставини,
які підтверджуються достатніми
доказами, що свідчить про не
обґрунтованість податкових
повідомлень-рішень, а тому такі
підлягають скасуванню, а позовні
вимоги задоволенню у повному обсязі.

Крім того, щодо відповідальності
позивача за можливі протиправні дії
його контрагентів, то відповідно до ст.
47 Податкового кодексу України
відповідальність за неподання,
порушення порядку заповнення
документів податкової звітності,
порушення строків їх подання
контролюючим органом, недостовірність
інформації, наведеної у зазначених
документах несуть юридичні особи,
постійні представництва нерезидентів,
які відповідно до Кодексу визначені
платниками податків, а також їх
посадові особи. Отже, платник податку
несе самостійну відповідальність за
порушення правил ведення податкового
обліку. Зазначена відповідальність
стосується кожного окремого платника
податків і не може автоматично
поширюватись на третіх осіб, у тому
числі на його контрагентів.

Факт порушення контрагентом своїх
податкових зобов'язань може бути
підставою для висновку про
необґрунтованість заявлених платником
податку вимог про надання податкової
вигоди - відшкодування ПДВ з державного
бюджету, якщо податковий орган доведе:
що платник податку діяв без належної
обачності й обережності і йому мало
бути відомо про порушення, які
допускали його контрагенти; або що
діяльність платника податку, його
взаємозалежних або афілійованих осіб
спрямована на здійснення операцій,
пов'язаних з наданням податкової
вигоди, переважно з контрагентами, які
не виконують своїх податкових
зобов'язань, зокрема у випадках, коли
такі операції здійснюються через
посередників. Дані обставини не
знайшли свого підтвердження під час
розгляду спору як в суді першої, так і
апеляційної інстанцій.

Відповідачем, в порушення ст.71 КАС
України, доказів, які б спростовували
пояснення позивача та наданні ним
докази суду не надано. Зокрема,
відповідачем не надано доказів того, що
контрагенти позивача не відобразилои у
своїй податковій звітності операції з
позивачем, а також, що ним не було
сплачено податок на додану вартість з
вказаних операцій. Відтак,
відповідачем не спростовано доводів
позивача та доказів, наявних у
матеріалах справи, які доводять
товарність та реальність
господарських операцій між позивачем
та його контрагентами.

З огляду на викладене, а також
враховуючи той факт, що інших доказів
та обґрунтувань, крім зазначених, на
підтвердження відсутності у позивача
прав на формування податкового кредиту
та витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування за
фінансово - господарськими відносинами
з контрагентами відповідачем не надано
та не зазначено про причини
неможливості їх надання, суд дійшов
висновку про те, що господарські
операції між позивачем та зазначеними
мали реальний товарний характер.

Крім того, згідно з рішенням
Європейського суду з прав людини від
22.01.2009 у справі "БУЛВЕС" АД проти
Болгарії" (заява № 3991/03) зазначено, що у
разі якщо національні органи за
відсутності будь-яких вказівок на
безпосередню участь фізичної або
юридичної особи у зловживанні,
пов'язаним зі сплатою ПДВ, який
нараховується у ланцюгу поставок, або
будь-яких вказівок на обізнаність про
таке оподатковуваної ПДВ поставки,
який повністю виконав свої
зобов'язання, за дії або бездіяльність
постачальника, який перебував поза
межами контролю отримувача і у
відношенні якого у нього не було
засобів перевірки та забезпечення його
виконання, то такі владні органи
порушують справедливий баланс, який
має підтримуватися між вимогами
суспільних інтересів та вимогами
захисту права власності.

Отже, Європейський Суд з прав людини
чітко визначає правило індивідуальної
відповідальності платника податків.
Тобто, добросовісний платник податків
не має зазнавати негативних наслідків
через порушення законодавства його
контрагентом.

Рішення Європейського Суду з прав
людини згідно зі статтею 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
Суду з прав людини» мають в Україні
значення джерела права. Більше того,
частина 2 статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства України
вимагає врахування практики
Європейського Суду з прав людини при
вирішенні справ.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Докази подані
позивачем переконують в
обґрунтованості позовних вимог. Мету
та реальність здійснення позивачем
господарських операцій, на які платник
податку (позивач) посилається як на
підставу виникнення у нього права на
включення нарахованого ПДВ до
податкового кредиту, відповідачем
беззаперечними доказами спростовані
не були.

Обставини щодо фактичності здійснення
господарських операцій з придбання у
контрагента товарів (робіт, послуг), на
які платник податку посилається як на
підставу виникнення у нього права на
включення нарахованого (сплаченого)
податку на додану вартість до
податкового кредиту відповідачем не
спростовано

Суд першої інстанції правомірно
зазначає, що для підтвердження даних
податкового обліку можуть братися до
уваги лише ті первинні документи, які
складені в разі фактичного здійснення
господарської операції, тобто
достовірні первинні документи.

З огляду на наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про правомірність включення
позивачем до складу податкового
кредиту сум ПДВ, сплачених по ціні
придбаних товарів (надання послуг) від
контрагента.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що відповідачем не
доведено, що зміст зазначених вище угод
не відповідають дійсним намірам сторін
щодо набуття цивільних прав і
обов'язків чи свідчить про намір сторін
ухилитися від оподаткування доходів,
отриманих внаслідок виконання
договорів або приховування дійсного
об'єкту оподаткування, зменшення бази
оподаткування, створення штучних
підстав для незаконного відшкодування
сум сплачених податків за рахунок
коштів бюджету, отримання незаконних
пільг з оподаткування тощо.

Суд першої інстанції правомірно
звертає увагу на те, що позивач, як
покупець, не може нести
відповідальності за неправомірні дії
контрагента.

Крім того, чинне законодавство не
покладає на платника податків
обов'язку перевіряти безпосереднього
контрагента на предмет виконання ним
вимог податкового законодавства перед
тим, як відносити відповідні суми ПДВ
до податкового кредиту та заявляти
відповідні суми до бюджетного
відшкодування та/або формувати об'єкт
оподаткування податком на прибуток.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку, що господарські операції
позивача здійснювалися в межах
звичайної господарської діяльності
обох підприємств, є реальними,
відповідають дійсному економічному
змісту та підтверджуються необхідними
документами, що є свідченням
добросовісності позивача при
здійсненні вказаних операцій.

А посилання представника відповідача
на акти перевірки контрагентів
позивача не можуть бути прийняті судом
до уваги, так як жодним чином не
спростовують товарність та реальність
укладених угод.

При цьому, як вбачається з Акту
перевірки, в якості єдиного доказу не
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій, є лише
припущення податкового органу про
неможливість реального виконання
укладених TOB «ЕНЕРГОРИСК» з TOB
«Енергоаналітична компанія «ЕКУ» (код
за ), TOB «Енергосервісна
компанія «Енергетична компанія
України» (код за ), TOB «Центр
досліджень енергетичної безпеки» (код
за ), ПП «Юнсон Ком» (код за
) правочинів через
відсутність за місцезнаходженням з
посиланням на складений через значний
проміжок часу після спірних
господарських операцій Акт ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області ДПС від 11.05.2012р. .№125/22-5/36785144
«Про неможливість проведення
зустрічної звірки TOB «ЦЕНТР ДОСЛІДЖЕНЬ
ЕНЕРГЕТИЧНОЇ БЕЗПЕКИ», Акт ДПІ у
Дарницькому районі м. Києва від 08.05.2013
№2063/22-10/38078157 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки суб'єкта
господарювання ПП «Юнсон Ком» () за період діяльності з
01.03.2012-31.01.2013» та службову записку від
07.08.2013 №56/вн/26-57-09 СУ ФР ДПІ у
Святошинському районі ГУ Міндоходів
м.Києва.

Однак, зазначені обставини не є
підставою для позбавлення TOB
«ЕНЕРГОРИСК» права на податковий
кредит з податку на додану вартість у
випадку, коли останній виконав усі
передбачені законом умови стосовно
отримання такого права та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту,
оскільки Закон України «Про податок на
додану вартість» та Податковий кодекс
України не ставить право платника
податку на додану вартість на
податковий кредит в залежність від дій
або бездіяльності його Контрагентів чи
відсутності їх за місцезнаходженням,
так само відсутності у контрагента
основних фондів, кваліфікованого
персоналу тощо. В разі порушення
Контрагентами податкової дисципліни
відповідальність та негативні
наслідки мають настати саме для цих
осіб.

Чинне законодавство не зобов'язує
платника податків перевіряти
безпосередніх Контрагентів на предмет
виконання ними вимог податкового
законодавства та їх безпосередню
наявність за місцезнаходженням перед
тим, як відносити відповідні суми
податку на додану вартість до
податкового кредиту.

Доводи та висновки відповідача
викладені у акті перевірки щодо
нереальності господарських операцій
позивача з контрагентами є такими, що
ґрунтуються на припущеннях
податкового органу та не підтверджені
відповідними доказами, так як судом
першої інстанції встановлено, що факт
здійснення господарських операцій
позивача із контрагентом
підтверджений наданими позивачем під
час перевірки первинними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Разом з тим, в порушення ст. 71 КАС
України відповідачем ні в суду першої
інстанції ні в суді апеляційної
інстанції не надано доказів
правомірності винесеного податкового
повідомлення-рішення.

Посилання представника відповідача на
ту обставину, що позивачем частково
сплачена сума податкових зобов'язань
по оскаржуваним податковим
повідомленням-рішенням, не приймається
до уваги колегією суддів, так як
часткова сплата податковим агентом
податковим зобов'язань не виключає
можливості оскарження податкових
повідомлень-рішень та правової оцінки
судом оскаржуваних повідомлень рішень
на їх протиправність.

З огляду на вищезазначене апеляційна
інстанція приходить до висновку, що суд
першої інстанції правомірно
задовольнив позов.

При цьому апеляційна скарга не містить
посилання на обставини, передбачені
статтями 202 - 204 Кодексу
адміністративного судочинства
України, за яких рішення суду підлягає
скасуванню.

Доводи, викладені заявником в
апеляційній скарзі були предметом
дослідження суду першої інстанції і не
знайшли свого належного підтвердження.

Вказані в апеляційній скарзі
процесуальні порушення не призвели до
неправильного вирішення справи і не є
підставою для скасування судового
рішення.

Зважаючи на вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив фактичні обставини
справи, дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права, в зв'язку з чим
апеляційна скарга залишається без
задоволення, а постанова суду першої
інстанції - без змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.4, 8-11, 160, 196, 198, 200, 205, 207, 212, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Святошинському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 17 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів із дня
складання у повному обсязі, тобто з 01
квітня 2014 року шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
адміністративного суду України у
порядку ст.212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий суддя:
Г.В.Земляна

Судді:
Н.І. Горбань

М.В. Межевич

Головуючий суддя
Земляна Г.В.

Судді:
Горбань Н.І.

Межевич М.В.