Справа № 551/296/13-а
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/31866/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Мороз В.Ф.

Логвиненко А.О.

Донець О.Є.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 на
постанову Шишацького районного суду
Полтавської області від 27 березня 2013
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 14 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Шишацькому районі
Полтавської області про зобов'язання
вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся з позовом в якому
просив визнати дії управління
Пенсійного фонду України в Шишацькому
районі Полтавської області (далі -
Управління) протиправними та скасувати
його рішення № 56 від 18 квітня 2012 року.
Постановою Шишацького
районного суду Полтавської області від
27 березня 2013 року, залишено без змін
ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року, в задоволені позову відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанції мотивовані тим, що ОСОБА_4 не
було своєчасно повідомлено Управління,
в якому останній перебуває на обліку та
отримує пенсію, про обставини, які
впливають на виплату та перерахування
пенсії, а саме - про здійснення
підприємницької діяльності у період
отримання надбавки до пенсії, що є
порушенням ст. 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та підтверджує
правомірність оскаржуваного рішення №
56 від 18 квітня 2012 року.

В касаційній скарзі, що надійшла до
Вищого адміністративного суду України
ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати рішення судів
попередніх інстанцій та направити
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції.
Заслухавши доповідь судді
Вищого адміністративного суду України,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач перебуває на
обліку в Управлінні з 24 січня 2008 року та
отримує пенсію як інвалід 3 групи за
загальним захворюванням як працюючий
терміном по 31 січня 2009.

30 липня 2008 року ОСОБА_4 звернувся до
Управління із заявою про призначення
надбавки до пенсії по інвалідності на
двох дітей у зв'язку зі звільненням з
роботи. У серпні 2008 року
ОСОБА_4 нараховано надбавку до пенсії
як непрацюючому пенсіонеру на двох
неповнолітніх дітей у розмірі 19, 91 грн.
кожній дитині. З вересня 2008 року по
квітень 2012 року надбавка до пенсії
позивачу виплачена у розмірі 150 грн. на
кожну дитину щомісячно.

У зв'язку з отриманням відомостей
про зайняття ОСОБА_4 підприємницькою
діяльністю у період отримання надбавки
до пенсії, 18 квітня 2012 року Управлінням
прийнято рішення № 56, яким з позивача
зобов'язано утримувати переплату по 20
відсотків щомісячно до повного її
погашення.

Пунктом «а» ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про пенсійне забезпечення»
встановлено, що до пенсії по
інвалідності, в тому числі обчисленої в
мінімальному розмірі, встановлюється
надбавка непрацюючим інвалідам, які
мають на своєму утриманні
непрацездатних членів сім'ї, - на
кожного непрацездатного члена сім'ї
(ст. 37, 40, 41) в розмірі соціальної пенсії,
передбаченої для відповідної
категорії непрацездатних.
Статтею 16 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що
застрахована особа зобов'язана
повідомляти територіальні органи
Пенсійного фонду про зміну даних, що
вносяться до її персональної облікової
картки в системі персоніфікованого
обліку та Державному реєстрі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, виїзд за межі
держави та про обставини, що
спричиняють зміну статусу
застрахованої особи, протягом 10 днів з
моменту їх виникнення.

Відповідно до ст. 102
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсіонери зобов'язані
повідомляти органу, що призначає
пенсії, про обставини, що спричиняють
зміну розміру пенсії або припинення її
виплати. У разі невиконання цього
обов'язку і одержання у зв'язку з цим
зайвих сум пенсії пенсіонери повинні
відшкодувати органу, що призначає
пенсії, заподіяну шкоду.

Згідно із ст. 103 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» суми пенсії,
надміру виплачені пенсіонерові
внаслідок зловживань з його боку (в
результаті подання документів з явно
неправильними відомостями, неподання
відомостей про зміни у складі членів
сім'ї тощо), стягуються на підставі
рішень органу, що призначає пенсії.
Відрахування на підставі рішень
органу, що призначає пенсії,
провадяться в розмірі не більше 20
процентів пенсії понад відрахування з
інших підстав. В усіх випадках
звернення стягнень на пенсію за
пенсіонером зберігається не менш як 50
процентів належної пенсії. У разі
припинення виплати пенсії (внаслідок
відновлення здоров'я тощо) до повного
погашення заборгованості решта
заборгованості стягується в судовому
порядку. Відповідно до
ст. 50 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень. Розмір
відрахування з пенсії обчислюється з
суми, що належить пенсіонерові до
виплати. З пенсії може бути відраховано
не більш як 50 відсотків її розміру: на
утримання членів сім'ї (аліменти), на
відшкодування збитків від розкрадання
майна підприємств і організацій, на
відшкодування пенсіонером шкоди,
заподіяної каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я, а також у зв'язку
зі смертю потерпілого, на повернення
переплачених сум заробітної плати в
передбачених законом випадках. З усіх
інших видів стягнень може бути
відраховано не більш як 20 відсотків
пенсії.
Судами попередніх
інстанцій правильно зазначено, що
ОСОБА_4 не повідомляв Управління про
свій статус фізичної особи-підприємця.
Враховуючи
вищевикладене, суди попередніх
інстанцій дійшли до обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.1 ст.224
КАС України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.
Колегія суддів дійшла висновку, що
рішення судів постановлені з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, правову оцінку
обставинам у справі дано вірно, підстав
для їх скасування з мотивів, викладених
в касаційній скарзі, немає.
Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без
задоволення. Постанову
Шишацького районного суду Полтавської
області від 27 березня 2013 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 14 травня 2013
року - без змін.

Рішення набирає законної сили через
п'ять днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець