Справа № К/9991/37582/11-С
Суддя: Горбатюк С.А.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/37582/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого, суддіГорбатюка С.А.
(доповідач)СуддівЛогвиненка А.О. Мороз
Л.Л. провівши у порядку письмового
провадження касаційний розгляд
адміністративної справи за позовом
ОСОБА_4 до Головного управління
Пенсійного фонду (далі - ГУПФ) України в
Донецькій області про визнання дій
протиправними та про перерахунок
пенсії за касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року

в с т а н о в и л а :

У січні 2011 року ОСОБА_4 в Краматорському
міському суді Донецької області
пред'явив позов до ГУПФ України в
Донецькій області про визнання дій
протиправними та про перерахунок
пенсії.

Просив визнати дії відповідача щодо
обчислення призначеної йому пенсії за
вислугу років, виходячи із основного
грошового забезпечення та додаткових
видів грошового забезпечення за 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням відповідно до
частини третьої статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб", та зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату його пенсії, виходячи із
розміру грошового забезпечення за
останньою штатною посадою перед
звільненням з урахуванням відповідних
окладів та інших складових в розмірах,
встановлених законодавством,
починаючи з 31 липня 2010 року з
урахуванням здійснених виплат.

Постановою Краматорського міського
суду від 04 березня 2011 року позов
задоволено.

Визнано протиправними дії ГУПФ в
Донецькій області щодо відмови у
перерахунку пенсії ОСОБА_4 з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених відповідно до
законодавства відповідно до частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" у редакції Закону України від 04
квітня 2006 року, з 31 липня 2010 року та
зобов'язано його здійснити перерахунок
та виплату ОСОБА_4 пенсії за вислугою
років з розрахунку грошового
забезпечення за останньою штатною
посадою перед звільненням, враховуючи
відповідні оклади за посадою,
військовим (спеціальним) званням,
процентну надбавку за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премії у розмірах,
установлених відповідно до
законодавства відповідно до частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби та деяких інших
осіб" в редакції закону від 04 червня 2006
року з урахуванням фактично здійснених
виплат з 31 липня 2010 року.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_4 судовий збір у
розмірі 3,40 грн.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 31 травня 2011
року апеляційну скаргу ГУПФ в
Донецькій області на постанову
Краматорського міського суду
Донецької області від 04 березня 2011 року
задоволено.

Постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 04 березня 2011
року скасовано.

Відмовлено в задоволені позовних вимог
ОСОБА_4

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_4 подав
касаційну скаргу. Посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить його
рішення скасувати та залишити в силі
постанову Краматорського міського
суду Донецької області від 04 березня 2011
року.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом апеляційної
інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволені позову суд
апеляційної інстанції виходив із
правомірності дій ГУПФ в Донецькій
області.

Проте, з таким висновком суду
апеляційної інстанції погодитися не
можливо.

Згідно із частиною другою статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 наказом
начальника Головного управління МВС
України в Донецькій області від 22
грудня 2009 року №470 о/с звільнений з
посади старшого інспектора сектору
ГІРФО першого МВМ Краматорського
міськвідділу з 31 грудня 2009 року. На час
звільнення розмір грошового
забезпечення позивача складав 3398 грн.
та складався з таких видів грошового
забезпечення: посадовий оклад - 800 грн.,
оклад за спеціальним званням - 120 грн.,
надбавка за вислугу років (35 відсотків)
- 252 грн., надбавка за особливі умови
праці (50 відсотків) - 486,00 грн., премія - 1940
грн. Вислуга років склала 20 років 07
місяців і 14 днів.

Пенсія за вислугою років ОСОБА_4 була
призначена у лютому 2010 року з 01 січня
20010 року у відповідно до статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби та
деяких інших осіб". Її розмір становив
1207,85 грн.

Оклад за посадою, спеціальне званням,
процентна надбавка за вислугу років,
щомісячні додаткові види грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення) та премія ОСОБА_4
встановлені відповідно до постанови
Кабінету Міністрів України від 07
листопада 2007 року № 1294 "Про
упорядкування структури та умов
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб рядового і
начальницького складу та деяких інших
осіб" та Наказу МВС України від 31 грудня
2007 року № 499 "Про упорядкування
структури та умов грошового
забезпечення осіб рядового і
начальницького складу органів
внутрішніх справ".

У березні 2010 року ОСОБА_4 звернувся до
Головного управління Пенсійного фонду
України в Донецькій області із заявою
про проведення перерахунку пенсії.
Однак, листом від 24 березня 20010 року
Головне управління відмовило йому у
перерахунку пенсії.

Така відмова є неправомірна, виходячи з
наступного.

Відповідно до частини третьої статті 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" в редакції Закону України
від 04 квітня 2006 року пенсії особам
офіцерського складу, прапорщикам і
мічманам, військовослужбовцям
надстрокової служби та військової
служби за контрактом, особам, які мають
право на пенсію за цим Законом, та
членам їх сімей обчислюються з розміру
грошового забезпечення за останньою
штатною посадою перед звільненням,
враховуючи відповідні оклади за
посадою, військовим (спеціальним)
званням, процентну надбавку за вислугу
років, щомісячні додаткові види
грошового забезпечення (надбавки,
доплати, підвищення) та премії в
розмірах, установлених законодавством.

Законом України "Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України"
від 28 грудня 2007 року №107-УІ були внесені
зміни до статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб", а саме: в частині третій
слова "за останньою штатною посадою
перед звільненням" були виключені та
доповнено словами "та у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України".

Проте, рішенням Конституційного Суду
України № 10-рп/2008 від 22 травня 2008 року
(Справа щодо предмета та змісту закону
про Державний бюджет України) зміни,
внесені Законом України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28 грудня 2007 року №
107-VI до частини третьої статті 43 України
"Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" визнані такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними).

Відповідно до статті 152 Конституції
України закони, інші правові акти або
їх окремі положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинності
з дня ухвалення Конституційним судом
України рішення про їх
неконституційність.

Отже, дія частини третьої статті 43
Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" в редакції Закону від 28
грудня 2007 року втратила чинність з дня
ухвалення рішення Конституційним
Судом України, тобто з 22 травня 2008 року,
а тому, ГУПФ в Донецькій області при
призначенні ОСОБА_4 пенсії після
звільнення зі служби в органах МВС мав
би діяти у відповідності із нормами
частини третьої статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" в редакції Закону від 04
квітня 2006 року.

Фактично ГУПФ в Донецькій області,
призначивши з 01 січня 2010 року ОСОБА_4
пенсію, розрахував середньомісячну
суму щомісячних додаткових видів
грошового забезпечення та премії
останнього за останні 24 місяці служби
перед звільненням у розмірі 1207,85 грн.,
що не відповідає вимогам частини
третьої статті 43 Закону України "Про
пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" в редакції Закону від 04
квітня 2006 року, яка діяла на час
призначення позивачеві пенсії.

При обчисленні розміру пенсії ОСОБА_4
ГУПФ України в Донецькій області
керувалося постановою Кабінету
Міністрів України від 17 липня 1992 року №
393 "Про порядок обчислення вислуги
років, призначення та виплати пенсій і
грошової допомоги особам офіцерського
складу, прапорщикам, мічманам,
військовослужбовцям надстрокової
служби та військової служби за
контрактом, особам начальницького і
рядового складу органів внутрішніх
справ та членам їх сімей".

Пунктом 7 цієї постанови передбачено,
що пенсії обчислюються з таких видів
грошового забезпечення: відповідних
окладів за посадою, військовим
(спеціальним) званням (для осіб
рядового і начальницького складу
органів і підрозділів цивільного
захисту щомісячної надбавки за
спеціальне звання) та відсоткової
надбавки за вислугу років у розмірах,
встановлених за останньою штатною
посадою, займаною перед звільненням;
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення (надбавки, доплати,
підвищення, крім щомісячних надбавок
(доплат), установлених особам, які мають
право на пенсію за вислугу років згідно
із законодавством і залишені за їх
згодою та в інтересах справи на службі)
та премії. Розмір щомісячних
додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається за
24 останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням. Середня сума
щомісячних додаткових видів грошового
забезпечення та премії визначається
шляхом ділення на 24 загальної суми цих
видів грошового забезпечення на 24
останні календарні місяці служби
підряд перед звільненням.

Вказана норма постанови Кабінету
Міністрів України істотно звужує обсяг
встановлених законом прав та
суперечить положенням чинної редакції
частини третьої статті 43 Закону
України "Про пенсійне забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб", який має вищу юридичну силу
ніж постанова Уряду.

Суд першої інстанції ці обставини
урахував та при вирішенні спору до
спірних правовідносин правильно
застосував положення статті 8
Конституції України та статті 8 Кодексу
адміністративного судочинства
України, згідно із якими при вирішенні
справ суд керується принципом
верховенства права, відповідно до
якого людина, її права та свободи
визнаються найвищими цінностями та
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави.

Крім того, суд першої інстанції цілком
обґрунтовано застосував й положення
статті 9 Кодексу адміністративного
судочинства України та своє рішення
мотивував обов'язком застосування
правового акту, який має вищу юридичну
силу у випадку невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України.

Крім того, суд правильно урахував й те,
що відповідно до частини третьої
статті 1-1 Закону України "Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців,
осіб начальницького і рядового складу
органів внутрішніх справ та деяких
інших осіб" законодавство про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, базується на Конституції
України і складається з цього Закону,
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та інших
нормативно-правових актів України,
прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби, та деяких інших
осіб, які мають право на пенсію за цим
Законом, здійснюється виключно шляхом
внесення змін до цього Закону та Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Колегія суддів погоджується й з
висновком суду першої інстанції про те,
що ОСОБА_4 не пропустив строк звернення
до суду за захистом порушених прав,
свобод та інтересів.

Суд апеляційної інстанції
безпідставно мотивував своє рішення з
посиланням на положення частини першої
статті 43 Закону України "Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших осіб"
пенсії, оскільки ця правова норма
поширюється на військовослужбовців
строкової служби та членів їх сімей а
також осіб, які проходять військову
службу за контрактом.

За таких обставин, рішення суду
апеляційної інстанції у цій справі
підлягає скасуванню, а рішення суду
першої інстанції - без зміни.

Керуючись статтями 220, 222, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Оскаржувану постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 31 травня 2011 року в адміністративній
справі за позовом ОСОБА_4 до Головного
управління Пенсійного фонду України в
Донецькій області про визнання дій
протиправними та про перерахунок
пенсії скасувати та залишити в силі
постанову Краматорського міського
суду від 04 березня 2011 року.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Судді
Горбатюк С.А.

Логвиненко А.О.

Мороз Л.Л.