Справа № 813/240/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року 11 год. 42 хв.
Справа № 813/240/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Гордона Е.С.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Державної податкової
інспекції у Сихівському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови про накладення штрафу,
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Сихівському районі
м.Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про скасування
постанови про накладення штрафу ВП №
35362779 від 05.12.2013 року.
Ухвалою суду від 03.02.2014 року
відкрито провадження у справі. В
судовому засіданні 31.03.2014 року
відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що спірна постанова є протиправною та
такою, що не може бути виконаною,
оскільки у відповідності до п. 4 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
з рахунків на яких обліковуються кошти
державного та місцевих бюджетів або
бюджетних установ, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.07.2008 року № 609 повноваження щодо
прийняття рішення про перерахунок
коштів з державного бюджету виходить
за межі повноважень Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просив позов
задовольнити повністю за підстав
зазначених у позовній заяві.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Суд вважає, що
відповідач належним чином, в силу
приписів ст.ст. 33-35 КАС України,
повідомлений про час та місце розгляду
справи і справу можливо розглядати у
відсутності представника відповідача
на підставі наявних в матеріалах
справи доказів, відповідно до ст.71 КАС
Розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
29.11.2012 року на адресу податкового
органу надійшла постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 35362779, винесена старшим державним
виконавцем Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області Денисяком Т.Г. на підставі
виконавчого листа від 15.11.2012 року №
2а-2280 /10/1370 відповідно до якого
зобов'язано ДПІ у Сихівському районі м.
Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області
прийняти рішення про перерахунок 834 370
грн. та 4 503 211 грн. з державного бюджету
на розрахунковий рахунок ПП
10.12.2013 року на адресу ДПІ у
Сихівському районі м. Львова Головного
управління Міндоходів у Львівській
області надійшла постанова Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про накладення штрафу за
невиконання рішення суду в сумі 680,00
грн. від 05.12.2013 року ВП № 35362779.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
Згідно з ч. 1 ст. 181 КАС України
учасник виконавчого провадження має
право звернутися до адміністративного
суду із позовною заявою, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця порушено його
права, свободи чи інтереси.

Підстави та процедура відкриття
виконавчого провадження
регламентуються Законом України "Про
виконавче провадження" у редакції
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
виконавче провадження», виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому ж Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
же Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього ж Закону
підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів, якими,
зокрема, є виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Виходячи з вимог зазначеного Закону у
кореспонденції із приписами Закону
України «Про державну виконавчу
службу», державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження», неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст. 21 цього ж Закону, на
відділ примусового виконання рішень
управлінь державної виконавчої служби
Головного управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, головного
управління юстиції в області, містах
Києві та Севастополі покладається
виконання рішень, за якими: 1)
боржниками є територіальні підрозділи
центральних органів виконавчої влади,
місцеві суди, міські, районні або
селищні ради чи районні державні
адміністрації та їх структурні
підрозділи, міські, районні,
міжрайонні, інші прирівняні до них
прокуратури, інші територіальні
підрозділи органів державної влади та
їх посадові особи;

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено,
що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог статті 89 цього
ж Закону у разі невиконання без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення, що
зобов'язує боржника виконати певні дії,
та рішення про поновлення на роботі
державний виконавець виносить
постанову про накладення штрафу на
боржника - фізичну особу від десяти до
двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян; на посадових осіб -
від двадцяти до сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на боржника - юридичну особу -
від сорока до шістдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання.

Як вбачається з матеріалів справи
04.12.2012 року позивач звернувся до
Львівського окружного
адміністративного суду із позовною
заявою про оскарження постанови
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про відкриття
виконавчого провадження від 23.11.2012 року
ВП № 35362779. Позовна заява була
аргументована тим, що позивач не вправі
приймати рішення, визначене в
оскаржуваній постанові, а навіть у
випадку згоди податкового органу щодо
його виконання, законом не визначено
форми та процедури прийняття такого
рішення. До того ж, позивач вважає, що
при винесенні вищевказаної постанови
про відкриття виконавчого провадження,
державним виконавцем не взято до уваги
те, що боржник реорганізований, а в
оскаржуваній постанові зазначене
старе його найменування.

Відтак, за результатами розгляду
вищевказаного позову, постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.01.2013 року
у справі № 2а-10264/12/1370 у задоволенні
адміністративного ДПІ у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області було
відмовлено.

07.02.2013 року представником позивача до
Львівського апеляційного
адміністративного суду було подано
апеляційну скаргу на вищевказану
постанову Львівського окружного
адміністративного суду та надано копію
такої скарги з додатками до неї для її
скерування на адресу відповідача.

22.02.2013 року Ухвалою суду було відкрито
апеляційне провадження у справі. Копію
такої ухвали супровідним листом було
надіслано сторонам по справі.

Не зважаючи на вищевказані обставини, а
також на те, що відповідачу було відомо
про те, що постанова Львівського
окружного адміністративного суду від
28.01.2013 року у справі № 2а-10264/12/1370 не
набрала законної сили, ним 05.12.2013 року
було винесено оскаржувану постанову ВП
№ 35362779 про накладення на позивача
штрафу в розмірі 680,00 грн.

Відтак, при вирішенні даної справи, суд
виходив з того, що відповідно до вимог
ст.14 КАС України передбачено, що
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, які
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Нормами ст. 255 КАС України аналогічно
визначено про те, що постанова або
ухвала суду, яка набрала законної сили,
є обов'язковою для осіб, які беруть
участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

У зв'язку з наведеним, судом взято до
уваги те, що постанова Львівського
окружного адміністративного суду від
28.01.2013 року у справі № 2а-10264/12/1370 є
такою, що не набрала законної сили,
оскільки перебуває на стадії
апеляційного оскарження, відтак,
оскаржувана постанова про накладення
штрафу є передчасною та такою, що
винесена з порушенням вимог чинного
законодавства.

Стаття 70 КАС України встановлює
правила належності доказів, які
визначають об'єктивну можливість
доказу підтверджувати обставину, що
має значення для вирішення справи, а
також правила допустимості доказів, що
визначають легітимну можливість
конкретного доказу підтверджувати
певну обставину у справі. Предметом
доказування, згідно з ч. 1 ст. 138 КАС
України, є обставини (факти), якими
обґрунтовуються позовні вимоги чи
заперечення та які належить встановити
при ухваленні судового рішення у
справі.

Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 49, 70 КАС України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, а відтак
зобов'язані обґрунтовувати належність
та допустимість доказів для
підтвердження своїх вимог або
заперечень, що позивачем зроблено у
повному обсязі.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, з врахуванням ст. 162 КАС
України, а також зважаючи на те, що
відповідачем належними та допустимими
доказами не доведено правомірності
прийняття спірної постанови, суд
приходить до висновку, що відповідач
при винесенні оскаржуваної постанови
не діяв в межах повноважень та у спосіб,
що передбачені Конституцією та
законами України, а відтак, позовні
вимоги Державної податкової інспекції
у Сихівському районі м. Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про скасування постанови ВП №
35362779 від 05.12.2013 року про накладення
штрафу, підлягають задоволенню
повністю.

Розподіл судових витрат згідно ст. 94
КАС України не застосовується,
оскільки позивач звільнений від сплати
судового збору на підставі п. 18 ч. 1 ст. 5
Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 70, 159-163, 167 КАС
України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати
постанову Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про накладення штрафу від
05.12.2013 року ВП № 35362779.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному
обсязі виготовлена 07 квітня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.