Справа № 825/802/14
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/802/14

Суддя Чернігівського окружного
адміністративного суду Скалозуб Ю.О.,
за участі секретаря Федоренка Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу

за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області

про визнання дій
протиправними та скасування
податкової вимоги

за участю

представників сторін:

від позивача ОСОБА_2,
довіреність від 14.03.2014,

від відповідача Малая А.В.,
довіреність від 16.09.2013 № 2632/9/10-010, -

В С Т А Н О В И В:

До Чернігівського окружного
адміністративного суду 04.03.2014 надійшов
(уточнений) адміністративний позов
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
(далі - ФОП ОСОБА_1) до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області (далі - ДПІ у м.
Чернігові), в якому позивач просить:

- визнати протиправними дії Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області щодо визначення
фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1
податкового боргу в розмірі 17350,25 грн.
зі збору за здійснення діяльності у
сфері розваг;

- скасувати податкову вимогу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області від 14.03.2014 року
за № 576-25.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що
вважає спірну податкову вимогу
необґрунтованою, такою, що прийнята з
порушенням вимог чинного
законодавства, оскільки не є
узгодженим податкове зобов'язання по
платі за патенти, за період з 2005 року по
01.01.2011 рік, так як ДПІ у м. Чернігові не
складались та не надсилались податкові
повідомлення та податкові вимоги.
Також, не відбулося і самостійного
узгодження податкового зобов'язання по
платі за патенти шляхом подання
податкової декларації.

Таким чином, позивач вважає, що момент
узгодження податкового зобов'язання
відсутній взагалі, оскільки
зобов'язання не було визначено ані
платником податків самостійно, ані
нараховані контролюючим органом.

При цьому, наголосив, що за період з 2005
по 2010 рік контролюючий орган протягом
1095 днів, що настає за останнім днем
граничного строку подання податкової
декларації та/або граничного строку
сплати грошових зобов'язань,
нарахованих контролюючим органом, не
визначив суму грошових зобов'язань, а
тому вважає себе вільним від
зобов'язання.

Також додав, що вважає, що збір за
здійснення діяльності у сфері розваг
сплачений в повному обсязі 14 грудня 2010
року та 15 березня 2011 року платіжними
дорученнями за №108 та №22 (було
перераховано плату за 6 торгових
патентів на здійснення послуг в сфері
розваг за 1 та 2 квартал 2011 р.) в сумі 2700
грн. (переплата за минулий період) та
5646,00 грн. При цьому, відповідно до заяви
позивача від 22 березня 2011 року за № 1,
відповідачем були анульовані шість
торгових патентів та в зв'язку із не
видачею останнім нових торгових
патентів, позивач з 30 червня 2011 року
припинив свою підприємницьку
діяльність.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
посилаючись на обставини, зазначені у
позові з наданням додаткових пояснень.

Представник відповідача проти позову
заперечив та просив у його задоволенні
відмовити, пояснивши, що спірна
податкова вимога повністю відповідає
вимогам чинного законодавства, надавши
заперечення проти позову наголосив, що
нарахування плати проводилась в
особовому рахунку платника за кожний
патент відповідно законодавчо
встановлених термінів, проте ФОП
ОСОБА_1 протягом 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010
років здійснено платежі за патенти не в
повному обсязі, що призвело до
виникнення заборгованості по
основному платежу - станом на 01.01.2011р. в
сумі 29259,68 грн.

30.06.2010 року ФОП ОСОБА_1 були видані
торгові патенти з терміном дії з
01.07.2010р. по 30.06.2015р.: серія НОМЕР_1, серія
НОМЕР_2, серія НОМЕР_3, серія НОМЕР_4,
серія НОМЕР_5, Серія НОМЕР_6 (гральний
бізнес більярдні столи).

Відповідно даних особового рахунку ФОП
ОСОБА_1 по платежу 18041800 «Збір за
здійснення діяльності у сфері розваг,
сплачений фіз.особами» сума
непогашеного боргу складала станом на
31.12.2011 року, 01.01.2013 року та на дату
формування податкової вимоги від 15.08.2013
року - 33612,18 грн., в т.ч. недоїмка по
основному платежу 27483,86 грн., залишок
несплаченої пені 6128,32 грн., а згідно
Рішення Головного управління
Міндоходів у Чернігівський області від
01 листопада 2013 року за № 470/Г/10-215, сума
непогашеного боргу склала 17350,20 грн., в
т.ч. недоїмка по основному платежу 13992,00
грн., залишок несплаченої пені 3358,25 грн.,
що і було визначено у податковій вимозі
від 14.03.2014 року за № 576-25.

Розглянувши подані позивачем та
відповідачем документи і матеріали,
заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що у задоволенні позову
необхідно відмовити повністю з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ФОП
ОСОБА_1 зареєстрований виконавчим
комітетом Чернігівської міської ради
10.01.2005 року (а.с. 9), перебуває на
податковому обліку в ДПІ у м. Чернігові.

Так, 15 серпня 2013 ДПІ у м. Чернігові була
винесена податкова вимога за № 399-17,
якою визначено податковий борг
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями в сумі 33612,18
грн., з них: збір за здійснення
діяльності у сфері розваг - 27483,86 грн. та
пеня - 6128,32 грн. (а.с. 10).

З даною вимогою позивач не погодився та
подав до Головного управління
Міндоходів у Чернігівський області
скаргу від 29 серпня 2013 року за № 1, в
якій просив скасувати податкову вимогу
від 15 серпня 2013 року за № 399-17 (а.с. 11).

За результатами розгляду скарги
Головним управлінням Міндоходів у
Чернігівський області прийнято
Рішення від 01 листопада 2013 року за №
470/Г/10-215, яким скасовано податкову
вимогу від 15 серпня 2013 року за № 399-17 на
суму податкового боргу зі збору за
здійснення діяльності у сфері розваг,
що сплачується фізичними особами, в
частині 16261,93 грн., в т.ч. основного
платежу - 13491,86 грн., пені - 2770,07 грн., а
скаргу позивача в цій частині
задовольнило та залишило без змін
оскаржену податкову вимогу від 15
серпня 2013 року за № 399-17, в частині 17350,25
грн., в т.ч. основного платежу - 13992 грн.,
пені - 3358,25 грн., а скаргу в цій частині -
без задоволення.

У зв'язку з вищенаведеними обставинами
17 березня 2014 року ФОП ОСОБА_1 замість
відкликаної податкової вимоги
отримана нова податкова вимога ДПІ у м.
Чернігові від 14 березня 2014 року за №
576-25, якою визначено податковий борг
платника податків за узгодженими
грошовими зобов'язаннями в сумі 17350,25
грн., з них: збір за здійснення
діяльності у сфері розваг - 13992,00 грн. та
пеня - 3358,25 грн. (а.с. 39).

Досліджуючи матеріали справи, судом
встановлено, що ФОП ОСОБА_1 просить
скасувати зазначену податкову вимогу
стверджуючи, що вона сформована на суму
податкового боргу, яка не є узгодженою
з платником та причини і період
виникнення якої йому не відомі. Платник
стверджує, що в періоді з 2005 року по
30.06.2011 року провадив підприємницьку
діяльність у сфері грального бізнесу
та у відповідності вимог Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності» придбавав
торгові патенти на право здійснення
вказаного виду діяльності з 15.07.2005 по
30.06.2010 (більярдні столи) (а.с. 19-26). При
цьому, ФОП ОСОБА_1 були видані шість
нових торгових патентів (гральний
бізнес - більярдні столи) терміном дії з
01.07.2010 по 30.06.2015, що не заперечувалось
представником відповідача. Судом
встановлено, що 22.03.2011 року ці патенти
були здані в ДПІ у м. Чернігові для
обміну на патенти нового зразка у
відповідності вимог Податкового
кодексу України, що підтверджується
заявою позивача від 22.03.2011 № 1
(приєднано до матеріалів справи). Як
встановлено у судовому засіданні, нові
патенти видані не були, оскільки з
30.06.2011 року ФОП ОСОБА_1 припинив
підприємницьку діяльність у сфері
грального бізнесу.

Поряд з цим, ФОП ОСОБА_1 14 грудня 2010 року
та 15 березня 2011 року платіжними
дорученнями за № 108 та № 22 було
перераховано плату за 6 торгових
патентів на здійснення послуг в сфері
розваг за 1 та 2 квартал 2011 рік в сумі
2700,00 грн. та 5646,00 грн. відповідно (а.с. 17,
18).

Так, надаючи оцінку даним
правовідносинам в частині
правомірності дій ДПІ у м. Чернігові
щодо визначення фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 податкового боргу в
розмірі 17350,25 грн. зі збору за
здійснення діяльності у сфері розваг,
суд враховує, що механізм формування,
надсилання, вручення та відкликання
податкових вимог органами доходів і
зборів в Україні визначений Податковим
кодексом та Порядком направлення
органами доходів і зборів податкових
вимог платникам податків
затвердженого Наказом Міністерства
доходів і зборів України від 10.10.2013 № 576.

Податковий кодекс України у підпункті
14.1.153 пункту 14.1 статті 14 визначає
поняття податкової вимоги, як
письмової вимоги контролюючого органу
до платника податків щодо погашення
суми податкового боргу.

Частини 5 статті 5 Закону України «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності» (чинного
до 01.01.2011 року) передбачено, що оплата
вартості торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу провадиться
щоквартально до 15 числа місяця, що
передує звітному кварталу.

Під час придбання торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу суб'єкт
підприємницької діяльності вносить
одноразову плату у розмірі вартості
торгового патенту за 3 місяці. На суму,
сплачену під час придбання торгового
патенту, зменшується розмір плати за
торговий патент, яка підлягає внесенню
в останній квартал його дії.

Суб'єкт підприємницької діяльності
може здійснити попередню оплату
вартості торгового патенту на
здійснення операцій з надання послуг у
сфері грального бізнесу за весь термін
дії торгового патенту. При цьому
суб'єкт підприємницької діяльності
звільняється від обов'язків
додаткового внесення вартості
торгового патенту в разі, якщо
прийнятими після цього актами
законодавства збільшується його
вартість.

При цьому, відповідно частини 3 статті 5
цього Закону вартість торгового
патенту на здійснення операцій з
надання послуг у сфері грального
бізнесу встановлюється у фіксованому
розмірі (за рік), зокрема, для
використання столів для більярду - в
розмірі 1800 грн. за кожний стіл для
більярду.

У 2011 році відповідно до вимог статті 267
Податкового кодексу України
проводилась замінена торгових
патентів на нові та було встановлено
нові ставки збору за здійснення
діяльності у сфері розваг (ставки збору
на квартал за кожний стіл для більярда -
розмір мінімальної заробітної плати,
які склали 941,00 грн., відповідно до
ставки заробітної плати встановленої
законодавством на 01.01.2011 рік).

Судом встановлено, що відповідно даних
особового рахунку ФОП ОСОБА_1 по
платежу 18041800 «Збір за здійснення
діяльності у сфері розваг, сплачений
фіз.особами» сума непогашеного боргу
складала станом на 31.12.2011 року, 01.01.2013
року та на дату формування податкової
вимоги від 15.08.2013 року № 399-17 склала 33612,18
грн., в т.ч. недоїмка по основному
платежу 27483,86 грн. та залишок
несплаченої пені 6128,32 грн.

При цьому, ФОП ОСОБА_1 за 2010 рік
нараховано плати за 6 патентів всього в
сумі 10800 грн. (по 1800 грн. за кожний стіл
для більярду). При цьому, за даними
особового рахунку підприємцем
сплачено за 2010 рік суму 9300 грн., у яку,
згідно облікової картки платника за 2010
рік, увійшла сплата податкового
зобов'язання згідно платіжного
доручення за № 108 в сумі 2700,00 грн. за 1
квартал 2011 року.

Згідно облікової картки платника
податків за 2011 рік, підприємцем
сплачено за 2011 рік суму 5646,00 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 15 березня 2011 року № 22 (а.с. 18).

Таким чином, судом було встановлено, що
ДПІ у м. Чернігові при винесенні
податкової вимоги від 14 березня 2014 року
за № 576-25, було враховано факт сплати
ФОП ОСОБА_1 за 6 торгових патентів на
здійснення послуг в сфері розваг за 1 та
2 квартал 2011 року в сумі 2700 грн. та 5646,00
грн. та те, що 30 червня 2011 року позивач
припинив свою підприємницьку
діяльність в даній сфері.

Поряд з цим, судом було встановлено, що
ДПІ у м. Чернігові було проведено
зменшення (списання) боргу минулих
років по виданих торгових патентах
відповідно до рішення керівника ДПІ
про прощення (списання)/визнання
погашеною заборгованості від 21.08.2013
року № 50 в сумі 16261,93 грн. (в т.ч. списано
основного платежу - 13491,86 грн., списано
пені, що нарахована в КОР - 2770,07 грн.), що
підтверджується рішенням від 21.08.2013
року № 50 (приєднано до матеріалів
справи).

Даним рішенням у відповідності до
статті 101 Податкового кодексу
визначено, що за результатами списання
безнадійного податкового боргу, пеня,
штрафи за порушення правил сплати
податків підлягають скасуванню.

При цьому, згідно підпункту 101.2.3 пункту
101.2 статті 101 цього Кодексу, визначено,
що під терміном "безнадійний"
розуміється зокрема і податковий борг
платника податків, стосовно якого
минув строк давності, встановлений цим
Кодексом.

У зв'язку з наведеними обставинами суд
критично оцінює посилання позивача на
сплив строків давності по визначенню
ФОП ОСОБА_1 податкових зобов'язань на
підставі вимог статті 102 Податкового
кодексу України, оскільки ДПІ у м.
Чернігові було списано борг підприємця
по виданих торгових патентах за минулі
роки у зв'язку зі збігом строку
давності встановленого Податковим
Кодексом. ФОП ОСОБА_1 є звільненим від
відповідного грошового зобов'язання,
який виник станом на 21.08.2013 року на
підставі Рішення керівника ДПІ у м.
Чернігові від 21.08.2013 року № 50.

При цьому, враховуючи, що згідно
підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання - це сума коштів, яку
платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу каже, що
податковий борг - це сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання;

А оскільки суми збору за провадження
деяких видів підприємницької
діяльності (у т.ч. діяльності у сфері
розваг) не сплачені в установлені
строки, вважаються податковим боргом і
стягуються до бюджету згідно з
положеннями цього Кодексу (підпункт
267.5.5 пункту 267.5 статті 267 Податкового
кодексу), суд приходить до висновку, що
ДПІ у м. Чернігові було правомірно
винесено податкову вимогу від 14
березня 2014 року за № 576-25, яка згідно
підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу є письмовою
вимогою контролюючого органу до
платника податків щодо погашення суми
податкового боргу, у зв'язку з чим суд
не приймає аргументи позивача щодо
відсутності моменту узгодженості
даного податкового боргу.

Таким чином, суд розглядає даний спір
не лише в контексті вимог Закону
України «Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності», оскільки
заборгованість за черговими платежами
з торгових патентів на момент чинності
даного нормативного акту не лише не
була визначена як податковий борг, але
і не була податковим зобов'язанням в
розрізі вимог Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
внаслідок чого штрафні санкції та пеня
до нього не могли бути застосовані як
до податкового боргу. І оскільки на
противагу такому законодавчому
підходу Податковим кодексом України
вже визначено, що збір за діяльність у
сфері розваг не сплачений в
установлені строки є податковим боргом
і стягується до бюджету згідно з
положеннями цього Кодексу та зважаючи
на факт списання податкового боргу ФОП
ОСОБА_1 за минулі періоди, який виник
станом на 21.08.2013 року, суд прийшов до
висновку про правомірність дій ДПІ у м.
Чернігові щодо визначення позивачу
податкового боргу в розмірі 17350,25 грн.
зі збору за здійснення діяльності у
сфері розваг.

Отже, враховуючи ст. 19 Конституції
України та ч. 1 ст. 11, ст.ст. 71, 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд визнав, що позовні вимоги
ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправними
дій Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області
щодо визначення фізичній особі -
підприємцю ОСОБА_1 податкового боргу в
розмірі 17350,25 грн. зі збору за
здійснення діяльності у сфері розваг
та про скасування податкової вимоги
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області від
14.03.2014 року за № 576-25 задоволенню не
підлягають

Керуючись ст.ст. 2, 9, 69-71, 94, 158-163, 167 КАС
України, Чернігівський окружний
адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова суду набирає законної сили в
порядку статей 167,186 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду
протягом десяти днів з дня отримання її
копії. Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення.

Суддя
Ю.О.Скалозуб