Справа № 808/336/14
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року об 11 год. 56 хв.Справа №
808/336/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Мінаєвої К.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федорук І.В.,

за участю представників:

позивача - Волтера О.В.,

відповідача - Проценко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Технохімреагент»

до Запорізької митниці Міндоходів

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, Головне
управління Державної казначейської
служби в Запорізькій області

про повернення надмірно сплачених
коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою
відповідальністю «Технохімреагент»,
звернулося до Запорізького окружного
адміністративного суду з позовом до
Запорізької митниці Міндоходів (далі -
відповідач), третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
Головне управління Державної
казначейської служби в Запорізькій
області, в якому просить стягнути з
Державного бюджету України через
Головне управління Державної
казначейської служби України у
Запорізькій області на користь ТОВ
«Технохімреагент» 27419,49 грн. грошових
коштів, надміру сплачених при митному
оформленні товару за вантажно-митною
декларацією 112000010/2010/009710 від 26.11.2010 р.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що позивач звернувся
до відповідача з заявою про повернення
надмірно сплачених митних платежів,
сплачених при митному оформленні
товару за вантажно-митною декларацією
112000010/2010/009710 від 26.11.2010 р., разом з тим,
відповідачем було протиправно
відмовлено в поверненні надмірно
сплачених митних платежів. Зазначає, що
постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.09.2013 р. по
справі №2а-0870/3064/11, яка набрала законної
сили, визнано протиправним та
скасовано рішення Запорізької митниці
про визначення митної вартості
№112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010 р., яким
позивача зобов'язано сплатити кошти в
розмірі більшому, ніж визначено
декларантом за вантажно-митною
декларацією 112000010/2010/009710 від 26.11.2010 р. на
27419,49 грн. Просить задовольнити позовні
вимоги.

Відповідач проти позовних вимог
заперечує. В обґрунтування заперечень
посилається на те, що постановою
Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.09.2013 р. по
справі №2а-0870/3064/11 скасовано рішення
Запорізької митниці про визначення
митної вартості №112000006/2010/002398/1 від
23.11.2010 р., разом з тим, судами не
приймалось рішення по зобов'язання
відповідача повернути надмірно
сплачені митні платежі чи визначити
митну вартість за методом, заявленим
декларантом (метод №1), а отже відсутні
підстави для повернення надмірно
сплачених митних платежів. Крім того,
зазначає, що позивачем пропущено 1095
денний строк на звернення до митного
органу з заявою про повернення
надмірно сплачених платежів. Просить
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явися, подав до суду
клопотання про розгляд справи без його
участі та письмові пояснення, в яких
зазначив, що від Запорізької митниці
Міндоходів до ГУ ДКСУ у Запорізькій
області не надходив висновок про
повернення позивачу надміру сплачених
при митному оформленні товару митних
платежів в розмірі 27419,49 грн., а тому у
казначейства на даний час відсутні
підстави для перерахування коштів.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, оцінивши надані
докази, їх достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, дійшов висновку,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено,
що 18 жовтня 2010 року між фірмою «Majestic
Chemicals Ltd.» (Великобританія) та ТОВ
«Технохімреагент» було укладено
контракт № 10044/ІМ, відповідно до якого
та відповідно Додатку №1 до контракту
№10044/м, фірма «Majestic Chemicals Ltd.» взяла на
себе зобов'язання щодо поставки ТОВ
«Технохімреагент» продукту МС 6500 за
ціною 1,15 Євро за кілограм. При митному
оформлені зазначеного товару, до
Запорізької митниці товариством була
подана ВМД №12000010/2010/008951 від 03.11.2010 для
митного оформлення вантажу у режимі
імпорт. Митна вартість товару була
визначена декларантом відповідно до
ст.266, 267 Митного кодексу України в
розмірі відповідно до ціни угоди у
розрахунку 1,15 Євро за кілограм та з
урахуванням транспортних витрат.
Рішенням №112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010
Запорізька митниця визначила митну
вартість товару за резервним методом
відповідно до ст. 273 Митного кодексу
України.

У зв'язку з застосуванням митним
органом резервного методу позивачем в
порівнянні з заявленою митною вартістю
було надмірно сплачено митні платежі в
розмірі 27419,49 грн., що не заперечується
представником відповідача.

Позивачем в судовому порядку оскаржено
рішення №112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010 р.
Постановою Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.09.2013 р. по
справі №2а-0870/3064/11 задоволено повністю
позов ТОВ «Технохімреагент» до
Запорізької митниці Міндоходів,
Кабінету Міністрів України про
визнання протиправним та скасування
рішення, визнано протиправним та
скасовано рішення Запорізької митниці
про визначення митної вартості
№112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010 р.

У зв'язку з прийняттям Запорізьким
окружним адміністративним судом
постанови від 03.09.2013 р. по справі
№2а-0870/3064/11 позивач звернувся до
Запорізької митниці з заявою від 17.09.2013
р. про повернення надмірно сплачених до
бюджету коштів. Листом від 26.09.2013 р.
№07-1-01-10-24/2877 позивачу відмовлено в
поверненні надмірно сплачених до
бюджету коштів, в обґрунтування
відмови митний орган послався на те, що
постанова Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.09.2013 р. по
справі №2а-0870/3064/11, якою скасовано
рішення №112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010 р., не
набрала законної сили.

19 листопада 2013 року ухвалою
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу Запорізької митниці Міндоходів
по справі №2а-0870/3064/11 залишено без
задоволення, а постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від
03.09.2013 р. - без змін. Постанова
Запорізького окружного
адміністративного суду від 03.09.2013 р.
набрала законної сили 19.11.2013 р.

25.12.2013 р. позивач звернувся з заявою до
Запорізькою митниці про повернення
надмірно сплачених до бюджету коштів.
Листом від 09.01.2014 р. №61/08-70-52-01-24 про
відмову у поверненні надмірно
сплачених бюджетних коштів, в
обґрунтування відмови митним органом
зазначено, що повернення митних
платежів в розмірі 27419,49 грн. не було
предметом розгляду адміністративної
справи №2а-0870/3064/11.

Позивач, не погодившись з діями
відповідача, звернувся з позовом до
суду.

Суд зазначає, що згідно пп.14.1.115 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України надміру
сплачені грошові зобов'язання - суми
коштів, які на певну дату зараховані до
відповідного бюджету понад нараховані
суми грошових зобов'язань, граничний
строк сплати яких настав на таку дату.

Відповідно до ч.1 ст.301 Митного кодексу
України повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється відповідно до Бюджетного
та Податкового кодексів України.
Згідно ч.3 ст.301 Митного кодексу України
помилково та/або надміру зараховані до
державного бюджету суми митних
платежів повертаються з державного
бюджету в порядку, визначеному
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

Суд зазначає, що наказом Державної
митної служби України №618 від 20.07.2007
затверджено Порядок повернення
платникам податків коштів, що
обліковуються на відповідних рахунках
митного органу як передоплата, і митних
та інших платежів, помилково та/або
надмірно сплачених до бюджету,
контроль за справлянням яких
здійснюється митними органами (далі -
Порядок №618), який визначає процедуру
повернення платникам податків коштів,
що обліковуються на відповідних
рахунках митного органу як
передоплата, і митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, у тому числі у випадках,
зазначених у статті 264, частині
четвертій статті 284 Митного кодексу
України та в міжнародних договорах
України.

Відповідно до п.1 розділу ІІІ Порядку
№618 для повернення з Державного
бюджету України митних та інших
платежів, помилково та/або надмірно
сплачених до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється митними
органами, платником податків до
загального відділу митного органу,
яким здійснювалось оформлення митної
декларації, подається заява довільної
форми, яка підписується керівником і
головним бухгалтером суб'єкта
господарської діяльності або фізичною
особою. Заява може бути подана не
пізніше 1095-го дня, наступного за днем
зарахування коштів до Державного
бюджету України.

Як встановлено при розгляді справи,
25.12.2013 р. позивач звертався з заявою до
Запорізькою митниці про повернення
надмірно сплачених до бюджету коштів,
проте листом від 09.01.2014 р. №61/08-70-52-01-24
йому було відмовлено.

Щодо посилання представника
відповідача на те, що позивачем
пропущено строк (1095 днів), протягом
якого може бути подана заява про
повернення надміру сплачених грошових
коштів, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.102.5 ст.102 Податкового
кодексу України заяви про повернення
надміру сплачених грошових зобов'язань
або про їх відшкодування у випадках,
передбачених цим Кодексом, можуть бути
подані не пізніше 1095 дня, що настає за
днем здійснення такої переплати або
отримання права на таке відшкодування.
При розгляді справи судом встановлено,
що у позивача підстава для звернення до
митного органу з заявою про повернення
надмірно сплачених митних платежів
виникла лише 19.11.2013 р., після набрання
законної сили постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від
03.09.2013 р. по справі №2а-0870/3064/11, якою
скасовано рішення Запорізької митниці
№112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010 р. Таким чином,
суд дійшов висновку, що позивачем не
пропущено 1095 денний строк для
звернення до відповідача з заявою про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань.

Стосовно посилань митного органу на те,
що судовими рішеннями Запорізького
окружного адміністративного суду та
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду не
розглядалось питання повернення
надмірно сплачених позивачем коштів, а
лише скасовано рішення №112000006/2010/002398/1
від 23.11.2010 р. суд зазначає наступне.

При розгляді справи встановлено, що
сума надмірно сплачених позивачем
платежів в розмірі 27419,49 грн. склалася з
різниці між заявленою ТОВ
«Технохімреагент» митної вартості
імпортованого товару та сумою митної
вартості товару, визначеної митним
органом рішенням №112000006/2010/002398/1 від
23.11.2010 р. Разом з тим, оскільки рішенням
суду, яке набрало законної сили,
скасовано рішення №112000006/2010/002398/1 від
23.11.2010 р., яким позивачу збільшено суму
митних платежів, то відповідно
скасована підстава для сплати
позивачем грошових коштів визначених
митним органом в розмірі 27419,49 грн.

Щодо посилань представника митного
органу на те, що скасування рішення
митного органу №112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010
р., яким визначено митну вартість
імпортованого позивачем товару за 6
методом (резервний) визначення митної
вартості товару, не свідчить про
застосування митної вартості товару
заявленою декларантом, суд зазначає
наступне.

При розгляді Дніпропетровським
апеляційним адміністративним судом
апеляційної скарги Запорізької
митниці по справі №2а-0870/3064/11, судом
зроблено висновок про те, що до
прийняття відповідачем рішення про
визначення митної вартості товару
позивачем був наданий відповідачу
достатній пакет документів для
визначення митної вартості товарів за
ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються (метод №1).

Крім того, суд зазначає, що підставою
для сплати позивачем грошових коштів в
розмірі 27419,49 грн. стало саме рішення
Запорізької митниці №112000006/2010/002398/1 від
23.11.2010 р., а оскільки рішення
№112000006/2010/002398/1 від 23.11.2010 р. скасовано,
то кошти в розмірі 27419,49 грн. є
безпідставно сплаченими незалежно від
того, чи визначить митний орган митну
вартість імпортованого позивачем
товару за методом №1, чи ні, а прийняття
митним органом рішення про визначення
митної вартості товару може бути лише
підставою для сплати коштів вже в
новому розмірі.

Стосовно посилань представника
відповідача на те, що у разі
зобов'язання митного органу направити
висновок про повернення надмірно
сплачених платежів в розмірі 27419,49 грн.
суд перебере на себе функції митного
органу та фактично визначить митну
вартість товару, суд зазначає наступне.

При розгляді справи з пояснень
представника відповідача встановлено,
що чинним законодавством не
врегульовано порядок повернення
сплачених митних платежів при
скасуванні рішення митного органу про
визначення митної вартості товару.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.27
Митного кодексу України, якщо
задоволення скарги на рішення, дії або
бездіяльність органів доходів і зборів
або їх посадових осіб пов'язане з
виплатою грошових сум, їх виплата
здійснюється за рахунок державного
бюджету органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, на підставі рішення суду,
органу чи посадової особи щодо
задоволення скарги повністю або
частково в порядку, визначеному
законом.

Згідно з ч.1 ст.301 Митного кодексу
України, повернення помилково та/або
надміру сплачених сум митних платежів
здійснюється в силу вимог Бюджетного
та Податкового кодексів України.

Підпунктом 5 пункту 9 Розділу VI
«Прикінцеві і перехідні положення»
Бюджетного кодексу України
передбачено, що списання коштів з
бюджету за рішенням суду щодо
повернення платнику податків надмірно
та/або помилково сплачених податків і
зборів (обов'язкових платежів) та інших
доходів бюджету провадиться у межах
надмірно та/або помилково сплачених
ним до бюджету коштів.

Частиною 5 ст.124 Конституції України
передбачено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. Згідно з ч.1 ст.255 КАС
України постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Суд зазначає, що особа, якій належить
виконати судовий акт, повинна
здійснити достатні дії для організації
процесу його виконання, незалежно від
будь-яких умов.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України, суд
застосовує принцип верховенства права
з урахуванням судової практики
Європейського суду з прав людини.

Враховуючи судову практику розгляду
справ Європейським Судом з прав людини,
суд зазначає, що стаття 6 §1 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод, учасницею якої
є Україна, захищає право кожного на
подання позову або скарги, які
пов'язані з його громадянськими
правами та обов'язками, до суду, таким
чином, це означає "право на суд". Однак,
вказане право є ілюзорним, якщо правова
система Високих Договірних Сторін
допускає, щоб кінцеве обов'язкове до
виконання рішення суду залишалось не
виконаним та не усувало наслідків
нанесеної одній із сторін шкоди.

Так, Європейський Суд з прав людини у
своєму рішенні у справі "Іммобільяре
Саффі проти Італії" наголошував, що
право на звернення до суду, гарантоване
статтею 6, також передбачає практичне
виконання остаточних, обов'язкових для
виконання судових рішень, які в
державах, що поважають принцип
верховенства права, не можуть
залишатися невиконаними на шкоду
стороні у провадженні.

Отже, скасування рішення митного
органу про визначення митної вартості
товару, без відшкодування декларанту
матеріальної шкоди завданої таким
рішенням не відновлює порушених прав
позивача. Крім того, суд зазначає, що
кошти, які позивач просить повернути,
фактично є власністю позивача, а не
коштами, які позивач повинен отримати
від держави в якості дотації, допомоги
чи іншої виплати, та лише у зв'язку з
відсутністю відповідного механізму у
законодавстві, позивач не може
реалізувати своє право на повернення
цих коштів. Розмір надмірно сплачених
коштів, зазначений позивачем у позові,
відповідачем не заперечується.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Отже, з огляду на встановлення
необґрунтованості та протиправності
рішення відповідача про коригування
митної вартості товару, надміру
сплачені декларантом при митному
оформленні товару кошти підлягають
поверненню, оскільки це є способом
відновлення прав позивача у випадку
скасування рішення митного органу про
визначення митної вартості товару.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про наявність підстав для
задоволення позовних вимог ТОВ
«Технохімреагент».

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7-12, 14, 71, 86, 158-163, 254
КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Технохімреагент» до
Запорізької митниці Міндоходів, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, Головне управління
Державної казначейської служби у
Запорізькій області про повернення
надмірно сплачених коштів
задовольнити повністю.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Технохімреагент»
надмірно сплачені при митному
оформленні товару, за вантажно-митною
декларацією 1120000/2010/009710 від 26.11.2010 р.,
митні платежі в розмірі 27419,49 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Технохімреагент»
судовий збір в розмірі 182,70 грн. (сто
вісімдесят дві гривні 70 коп.).

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України, або прийняття
постанови у письмовому провадженні - з
дня отримання копії постанови,
апеляційної скарги з подачею її копії
відповідно до кількості осіб, які
беруть участь у справі.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя
К.В. Мінаєва