Справа № 162а-8208/11/1370
Суддя: Кравчук Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 2а-8208/11/1370
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді
за участі секретаря судового засідання
представника позивача
розглянувши справу за
адміністративним позовом Державної
податкової інспекції у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області до
ОСОБА_3, третя особа на стороні
відповідача - Управління
Державтоінспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області, КБ
«Приватбанк» про стягнення податку з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів, -
21.07.2011 р. Державна податкова інспекція у
Сихівському районі м. Львова,
правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Сихівському
районі м. Львова Головного управління
Міндоходів у Львівській області,
звернулась до суду з позовом про
стягнення з ОСОБА_3 податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів в
Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 є
власником автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4,
д.н.з. НОМЕР_2, 2003 р.в., а 02.12.2009 р.
проведено першу реєстрацію цього
автомобіля на його ім'я. Однак
відповідно до Закону України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів" при першій реєстрації не
сплачено податок до місцевого бюджету,
що в даному випадку, як стверджує ДПІ,
підлягає стягненню в примусовому
порядку. В судовому засіданні
представник позивача вимоги підтримав.
ОСОБА_3. позовні вимоги заперечував
повністю, вважає, що підстав для
стягнення з нього податку в розмірі
автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4, д.н.з. НОМЕР_2
був ввезений з-закордону і він став в 2009
р. його власником. ОСОБА_3 пояснив, що
особисто займався державною
реєстрацією автомобіля та сплатив
податок в сумі 1200,00 грн. Вважає, що сума
податку становить саме 1200,00 грн., а не
податку встановлена для транспортних
засобів, що використовувались від 5 до 8
Реєструючи автомобіль попередньо було
сплачено податок через касу Західного
ГРУ "Приватбанк", яка знаходиться в
приміщенні Львівського ВРЕР УДАІ,
касир видала відповідну квитанцію, яка
і була підставою реєстрації
автомобіля. Вважає, що податок
сплачений, оскільки в протилежному
випадку органи ДАІ не здійснили б
реєстрацію автомобіля. Не вбачає в
своїх діях вини, оскільки обов'язок
платника податків виконав. ОСОБА_3
просив в позові відмовити з підстав
сплати податку та відсутності вини по
ненадходженню коштів до бюджету.
Треті особи заперечень по суті спору не
Дослідивши надані докази, Суд
встановив наступні факти та відповідні
Львівський відділ реєстраційно -
екземенаційної роботи Управління ДАІ
Головного УМВС України у Львівській
області надав інформацію ДПА у
Львівській області про фізичних осіб,
якими протягом 2008 р. - 2010 р.
здійснювалась перша реєстрація
вантажних автомобілів в Україні та
інформація про сплату податку по яких
підлягає перевірці органами державної
податкової служби. Серед зазначених
фізичних осіб вказано і ОСОБА_3.
Згідно з даними Управління державної
автомобільної інспекції Головного
управління Міністерства внутрішніх
справ України у Львівській області на
ім'я ОСОБА_3 02 грудня 2009 р. зареєстровано
автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4, д.н.з. НОМЕР_2,
2003 р.в., № кузова НОМЕР_3.
Проте, що автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4,
д.н.з. НОМЕР_2, 2003 р.в., № кузова НОМЕР_3
зареєстрований на ОСОБА_3
підтверджується витягом з
електронного журналу реєстраційних
дій та визнається самим ОСОБА_3
Також Судом встановлено, що слідчим
відділом прокуратури Львівської
області порушено кримінальну справу №
181-0311та № 181-0290 щодо службових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області за ознаками
злочинів, передбачених ч. 3 ст. 364, ч.1,3 ст.
358 КК України (зловживання службовим
становищем та перевищення службових
повноважень, використання
невстановленими особами підроблених
документів). З цієї підстави
провадження у справі зупинялось.
Вироком Шевченківського районного
суду м. Львова від 01.07.2013 р. (справа №
1-233/11) по обвинуваченню ОСОБА_4,
начальника Львівського відділу
реєстраційно-екзаменаційної роботи
УДАІ ГУ МВС України у Львівській
області встановлено що, "….протягом
січня 2009 - березня 2010 років у
Львівському ВРЕР УДАІ ГУ МВСУ у
Львівській області проведено
реєстрацію транспортних засобів без
сплати та із частковою сплатою податку
з власників транспортних засобів на
наступних фізичних осіб… серед яких і
т.з.VOLKSWAGEN TRANSPORTER T4, 2003 р.в., зареєстровано
02.12.2009р., ОСОБА_3, несплата податку 16027,00
грн.".

Вироком Личаківського районного суду
м. Львова від 13.11.2013 р. (справа № 1/463/51/13)
по обвинуваченню ОСОБА_5, заступника
начальника Львівського відділу
реєстраційно - екзаменаційної роботи
ДАІ ГУМВС України у Львівській області
встановлено, що "…неналежно виконуючи
свої службові обов'язки, через
несумлінне ставлення до них, упродовж
грудня 2009 - березня 2010 років провів
первинну реєстрацію т.з. без сплати
податку (або з частковою сплатою)".
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винними у
вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.
367 КК України.

ОСОБА_3 до правоохоронних органів про
визнання його потерпілим від
шахрайських дій службових осіб
Львівського ВРЕР УДАІ ГУМВС України у
Львівській області не звертався, судом
потерпілим не визнаний.

Таким чином, спір виник щодо сплати
фізичною особою податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. У
зв'язку з цим доказуванню у даній
справі підлягає доведеність факту
сплати податку.

Вирішуючи спір, Суд виходить з
наступного. Відповідно до ст. 67
Конституції України кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Закон України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" від
11.12.1991 р. порушення якого встановлено
податковим органом, та Закон України
від 25.06.1991, № 1251-XII "Про систему
оподаткування", Закон України від 21.12.2000
р. № 2181-III "Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами" втратили чинність з 01 січня 2011
року, згідно з Податковим кодексом
України від 02.12.2010 р. № 2755-VI.

Спірні правовідносини виникли до 01.01.2011
року, а саме в 2009 р., тому положення
Закону України "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів" та "Про
систему оподаткування", "Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами" застосовуються
Судом при вирішенні спору.

Стаття 14 Закон України "Про систему
оподаткування" передбачала, що до
загальнодержавних належать, зокрема,
такі податки і збори (обов'язкові
платежі), як податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів. Порядок
сплати даного податку до 01.01.2011 р. було
врегульовано Законом України "Про
податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів".

Чинний Податковий кодекс України (ст. 9)
також передбачає сплату даного
податку, як загальнодержавного, який
тепер називається збір за першу
реєстрацію транспортного засобу.
Порядок сплати збору за першу
реєстрацію транспортного засобу
врегульовано розділом 7 ПК України.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і
механізмів"(чинного в 2009) та до чинного
Податкового кодексу України
платниками податку з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів (тобто,
збору за першу реєстрацію
транспортного засобу) є юридичні особи,
та фізичні особи, які здійснюють першу
реєстрацію в Україні, реєстрацію,
перереєстрацію транспортних засобів
та/або мають зареєстровані в Україні
згідно з чинним законодавством власні
транспортні засоби, які є об'єктами
оподаткування.

Відповідно до Закону "Про податок з
власників транспортних засобів та
інших самохідних машин і механізмів"
(чинного в 2009) та до чинного Податкового
кодексу України перша реєстрація в
Україні - це реєстрація транспортного
засобу в Україні, яка здійснюється
уповноваженими державними органами
України вперше щодо цього
транспортного засобу, а фізичні
особи-платники податку зобов'язані
пред'явити органам, що здійснюють першу
реєстрацію в Україні транспортних
засобів, квитанції або платіжні
доручення про сплату податку за
попередній (у разі здійснення сплати)
та за поточний роки.

Податок з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів сплачується фізичними та
юридичними особами перед проведенням
першої реєстрації в Україні
транспортних засобів за місцем
реєстрації транспортних засобів за
ставками, що діють на день сплати. У
разі відсутності документів про сплату
податку, перша реєстрація в Україні
транспортних засобів не проводиться.

Державна реєстрації транспортних
засобів на час виникнення спірних
правовідносин регулювалась Постановою
Кабінету Міністрів України від 7
вересня 1998р. N1388 "Про затвердження
Правил державної реєстрації та обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів та мотоколясок". Пунктом
8 цих правил визначено, що реєстрація
транспортних засобів здійснюється на
підставі заяви власника, поданої
особисто, і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, оцінки його
вартості, яка провадиться
спеціалістом.

Відповідно до Інструкції про порядок
здійснення підрозділами
Державтоінспекції МВС державної
реєстрації, перереєстрації та обліку
транспортних засобів, оформлення і
видачі реєстраційних документів,
номерних знаків на них", затвердженої
наказом МВС № 379, після завершення
приймання готівки клієнту видається
квитанція (другий примірник
прибуткового касового документа) або
інший документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі. Квитанція або інший
документ, що є підтвердженням про
внесення готівки у відповідній
платіжній системі, має містити
найменування банку, який здійснив
касову операцію, дату, час здійснення
касової операції, а також підпис банку,
який прийняв готівку, відбиток печатки
(штампа) або електронний підпис
працівника банку, засвідчений
електронним підписом САБ.

З наведених норм вбачається, що
безумовною підставою для першої
реєстрації транспортного засобу є
сплата відповідного податку, і такий
податок сплачується до реєстрації, а не
після.

Згідно з базою даних Львівського
відділу реєстраційно-екземенаційної
роботи ДАІ на ім'я ОСОБА_3 вперше в
Україні зареєстровано 02 грудня 2009 р.
транспортний засіб VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4,
д.н.з. НОМЕР_2, 2003 р.в., № кузова НОМЕР_3.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 не заперечує, що зазначений
автомобіль придбаний ним та
зареєстрований в грудні 2009 р. Визнає
необхідність сплати податку при його
реєстрації, однак вважає, що всього
сума податку становить 1200,00 грн.,
оскільки автомобіль 2003 року випуску на
час реєстрації був в експлуатації не
більше 5 років. Суму податку було
сплачено через касу Західного ГРУ
"Приватбанк", яка знаходиться в
приміщенні Львівського ВРЕР УДАІ,
касир видала відповідну квитанцію, яка
і була підставою реєстрації
автомобіля.

З метою доведення факту сплати податку,
ОСОБА_3 звертався до Західного ГРУ ПАТ
КБ «Приватбанк» з проханням
підтвердити операцію платежу.

Західне ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» надало
завірену 24.01.2014 р. копію квитанції №
389.236.5 від 02.12.2009 р. про сплату податку з
власників ТЗ в сумі 1200,00 грн. до
місцевого бюджету Сихівського району
м. Львова.

ОСОБА_3 стверджував, що сума податку при
реєстрації транспортного засобу 2003
року випуску повинна становити саме 1200
грн., а не 17227,00 грн., як обчислено ДПІ.
Пояснив, що податок в розмірі 1200,00 грн.
йому нарахували до сплати
безпосередньо в Львівському ВРЕВ УДАІ
і він його сплатив.

В судовому засіданні представник ДПІ
заперечував, що розмір податку при
реєстрації т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4, д.н.з.
НОМЕР_2, 2003 р.в. повинен всього становити
1200,00 грн. За даними ДПІ такий при
реєстрації даного транспортного
засобу становить 17227,00 грн. Разом з тим,
визнав фактичне надходження до
місцевого бюджету податку в розмірі
1200,00 грн.

З метою з'ясування, в якому розмірі слід
було сплатити податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин при реєстрації в 2009
році т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER T-4, д.н.з. НОМЕР_2, 2003
р.в., Суд витребовував розрахунок
податку в податкової інспекції.

Однак детального розрахунку
обчислення не надав, надав лише витяг з
Закону "Про податок з власників
транспортних засобів та інших
самохідних машин і механізмів", згідно
з ст. 3 якого ставка податку на рік (з 100
куб.см. об'єму циліндрів двигуна, з 1 кВт
потужності або 100 см довжини) при
оподаткуванні транспортних засобів, що
використовувались від 5 до 8 років
становить 700 грн. з 100 куб. см. (2461 х 100 =
246100).

Всупереч ст. 72 КАС України позивач не
довів, коли саме відбувся перший продаж
транспортного засобу, і що автомобіль,
який було зареєстровано на
відповідача, був в експлуатації більше
як 5 років.

В суду відсутні підстави не брати до
уваги квитанцію № 389.236.5 від 02.12.2009 р. про
сплату податку з власників ТЗ в сумі
1200,00 грн. до місцевого бюджету
Сихівського району м. Львова, тим
більше податковий орган визнає сплату
та їх фактичне надходження до бюджету.
А враховуючи те, що розмір нарахованої
суми 17227,00 грн. не відповідає
встановленій Законом ставці та розміру
податку, який підлягав в 2009 р. сплаті
при першій реєстрації т.з. VOLKSWAGEN TRANSPORTER
T-4, д.н.з. НОМЕР_2, 2003 р.в., Суд вважає, що
підстав для стягнення 16027,00 грн. податку
з власників ТЗ не має.

Враховуючи наведені вище обставини,
Суд вважає доведеним сплату ОСОБА_3
податку з власників транспортних
засобів та інших самохідних машин і
механізмів в розмірі 1200,00 грн., який в
даному випадку і повинен становити 1200,00
грн. Крім того, державна податкова
інспекція визнає фактичне надходження
до бюджету 1200,00 грн.

Таким чином, з огляду на встановлені
фактичні обставини справи та положення
чинного законодавства України, суд
прийшов до переконання, що позовні
вимоги є безпідставними та такими, що
не підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через Львівський окружний
адміністративний суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції. Апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст постанови складено 08
квітня 2014 р.

Суддя
В.М. Кравчук