Справа № 740/1454/14
Суддя: Діденко О. П.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/1454/14
Провадження № 2-а/740/42/14
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 квітня 2014 року
м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Діденко О.П.,

при секретарі Капленку І.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Ніжині
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в м. Ніжині та Ніжинському
районі про визнання неправомірними
дій та зобов»язання вчинити певні дії,

в с т а н о
в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом
до управління Пенсійного фонду України
в м. Ніжині та Ніжинському районі, в
якому просила визнати неправомірними
дії відповідача щодо відмови у
включенні до заробітної плати для
призначення пенсії державного
службовця сум, до яких відносяться:
сума індексації заробітної плати,
матеріальна допомога на оздоровлення
та надбавка за ведення військового
обліку та зобов'язати відповідача
включити такі суми.

Обгрунтувала позивач свій позов тим, що
вона з 22 вересня 2013 року перебуває на
обліку у відповідача і з 04 грудня 2013
року одержує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу», яка обчислювалася на
підставі довідок про складові
заробітної плати без включення
зазначених сум.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не
з»явилася, але від неї надійшла заява, в
якій вона позовні вимоги підтримала і
справу просила розглянути за її
відсутності.

Представник відповідача - УПФ
України в м.Ніжині та Ніжинському
районі у судове засідання також не
з»явився, а відповідач надав
заперечення, в якому позовні вимоги не
визнав і справу просив розглянути без
участі його представника.

За зазначених обставин суд визнав
можливим справу розглянути за
відсутності позивача та представника
відповідача та, відповідно до ч.1 ст.41
КАС України, без фіксування судового
засідання звукозаписувальним
технічним засобом.

Свої заперечення на
адміністративний позов відповідач
обґрунтував тим, що відповідно до ст.33
Закону України «Про державну службу»
заробітна плата державних службовців
складається з посадових окладів,
премій, доплати за ранг, надбавки за
вислугу років на державній службі та
інших надбавок. Матеріальна допомога
на оздоровлення є одноразовою виплатою
та не є складовою заробітної плати,
передбаченої ч.2 ст.33 Закону України
«Про державну службу», тому факт
утримання з такої допомоги збору на
обов»язкове державне пенсійне
страхування не є підставою для
включення її до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні, перерахунку
пенсії. Також матеріальна допомога на
оздоровлення не зараховується до
інших надбавок, передбачених цією ж
статтею зазначеного Закону, а
відповідно не включається до
заробітку, що враховується при
обчисленні пенсії державним
службовцям. Індексація - це
встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами механізм
підвищення грошових доходів населення,
що дає можливість частково або
повністю відшкодувати подорожчання
споживчих товарів і послуг, і таке
підвищення також не передбачено ст.33
Закону України «Про державну службу»,
як складова заробітної плати
державного службовця, тому не
враховується під час обчислення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу». Підстав для
включення до заробітної плати, яка
враховується для обчислення пенсії,
надбавки за ведення військового
обліку, відповідно до зазначеного
закону, також немає.

Дослідивши письмові докази, суд
приходить до наступного висновку.

Відповідно до копії довідки УПФ у м.
Ніжині та Ніжинському районі від 17
грудня 2013 року № 2676, що на а.с. 16, позивач
ОСОБА_1 перебуває на обліку в УПФУ в м.
Ніжині та Ніжинському районі та з 04.12.2013
року отримує пенсію за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

З копії довідки від 03.12.2013 року №
4872/5/5-033 на а.с.15, поданої позивачем для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
видно, що в неї включені інші виплати, а
саме: індексація, матеріальна допомога
на оздоровлення, надбавка за ведення
військового обліку.

Листом УПФУ в м. Ніжині та Ніжинському
районі від 12 грудня 2013 року № 8116/0612,
копія якого на а.с. 14, позивачу з
посиланням на ст.33 Закону України «Про
державну службу» повідомлено, що інші
виплати не входять до структури
заробітної плати державного службовця,
а тому враховувати їх у заробітну плату
для розрахунку пенсії немає підстав.
Тобто, як із даного листа, так і
виходячи з наданих відповідачем
заперечень на адміністративний позов,
убачається, що відповідачем відмовлено
позивачу у включенні до заробітної
плати та врахуванні при призначенні
пенсії державного службовця сум, до
яких відносяться: індексація,
матеріальна допомога на оздоровлення
та надбавка за ведення військового
обліку, з посиланням на ст. 33 Закону
України «Про державну службу».

За змістом статті 37 Закону України "Про
державну службу" (у редакції, чинній на
час виникнення спірних відносин)
пенсія державним службовцям
призначається в розмірі 80 відсотків
заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

У частині першій статті 1 Закону
України "Про оплату праці" встановлено,
що заробітна плата - це винагорода,
обчислена, як правило, у грошовому
виразі, яку за трудовим договором
власник або уповноважений ним орган
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Статтею 2 цього Закону визначено
структуру заробітної плати, до якої
входить: основна та додаткова
заробітна плата, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати.

Частиною другою статті 33 Закону
України "Про державну службу"
встановлено, що заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок, а
частина шоста цієї ж статті надає
можливість встановлення державним
службовцям надбавки за високі
досягнення у праці і виконання
особливо важливої роботи, доплати за
виконання обов'язків тимчасово
відсутніх працівників та інших
надбавок і доплат, та матеріальної
допомоги для вирішення
соціально-побутових питань.

Статтею 35 Закону України «Про
державну службу» передбачено надання
державним службовцям щорічної
відпустки з виплатою допомоги для
оздоровлення у розмірі посадового
окладу.

Відповідно до ч.7 ст.33 Закону
України "Про державну службу" умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів,
надбавок, доплат і матеріальної
допомоги визначаються Кабінетом
Міністрів України.

Керівникам органів виконавчої
влади надано право надавати
працівникам матеріальну допомогу для
вирішення соціально-побутових питань
та допомогу для оздоровлення при
наданні щорічної відпустки у розмірі,
що не перевищує середньомісячної
заробітної плати працівника (місячного
грошового забезпечення
військовослужбовців, осіб
начальницького складу), що передбачено
п.п. 3 п. 2 постанови КМ України від
09.03.2006 року № 268 «Про упорядкування
структури та умов оплати праці
працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів». До того ж,
матеріальна допомога, що має
систематичний характер, надана всім
або більшості працівників, належить
до інших заохочувальних і
компенсаційних виплат (п.п.2.3.3
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату від 13.01.2004 року № 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 року за N 114/8713).

Аналіз наведених положень дає
підстави для висновку, що матеріальна
допомога на оздоровлення та допомога
для вирішення соціально-побутових
питань входила до системи оплати праці
державного службовця.

Далі, згідно з частиною шостою статті 95
КЗпП та відповідно до статті 33 Закону
України "Про оплату праці"
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством. Індексація заробітної
плати здійснюється на підставі Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення" та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 року № 1078. Суми виплат,
пов'язаних з індексацією заробітної
плати працівників, входять до складу
фонду додаткової заробітної плати
згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Держкомстату
України від 13 січня 2004 року № 5,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Згідно з частиною четвертою
статті 34 Закону України "Про
військовий обов'язок і військову
службу" керівники підприємств,
установ, організацій і навчальних
закладів незалежно від
підпорядкування і форм власності
здійснюють персональний облік
військовозобов'язаних та призовників
за місцем їх роботи або навчання.
Постановою Кабінету Міністрів України
від 09.06.1994 року № 377 затверджено
Положення про військовий облік
військовозобов'язаних і призовників,
відповідно до п. 14 якого обов'язки щодо
ведення військового обліку
військовозобов'язаних і призовників та
бронювання військовозобов'язаних за
підприємствами, установами,
організаціями покладаються на одного з
працівників управління (відділу)
кадрів виконкому місцевої Ради
народних депутатів, підприємства,
установи, організації, навчального
закладу, якому встановлюється доплата
у розмірі 50 % посадового окладу. Така
доплата не пов'язана із виплатою
надбавок, доплат, передбачених
постановою КМУ від 09.03.2006 року № 268.
Відповідно до п.2.2.1 Інструкції зі
статистики заробітної плати,
затвердженої наказом Державного
комітету статистики України 13 січня 2004
року N 5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 року за N 114/8713 інші надбавки чи
доплати, передбачені чинним
законодавством, відносяться до фонду
додаткової заробітної плати. Таким
чином, доплата за ведення військового
обліку як така, що передбачена чинним
законодавством, відноситься до фонду
додаткової заробітної плати.

Крім того, статтею 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" врегульовано
види оплати праці, що враховуються при
обчисленні пенсій.

Відповідно до частини першої статті 66
цього Закону до заробітку для
обчислення пенсії включаються всі види
оплати праці (виплат, доходу), на які
відповідно до Закону України "Про збір
на обов'язкове державне пенсійне
страхування" нараховується збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, в межах максимальної
величини фактичних витрат на оплату
праці найманих працівників,
оподатковуваного доходу (прибутку),
сукупного оподатковуваного доходу
(граничної суми заробітної плати
(доходу), з яких справляються страхові
внески (збори) до соціальних фондів, що
діяла на день одержання зазначеного
заробітку (виплат, доходу).

Стаття 41 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" визначає виплати (доходи),
що враховуються в заробітну плату
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії. Так, зокрема до
такого доходу (заробітної плати)
враховуються: суми виплат, отримуваних
застрахованою особою після набрання
чинності цим Законом, з яких згідно з
цим Законом були фактично нараховані
(обчислені) та сплачені страхові
внески; суми виплат, отримуваних
застрахованою особою до набрання
чинності цим Законом, у межах сум, на
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, нараховувалися внески на
державне соціальне страхування або
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування.

За змістом наведених норм отримувані
застрахованою особою суми виплат, з
яких були фактично нараховані та
сплачені страхові внески або збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, враховуються в заробіток
(дохід) застрахованої особи для
обчислення пенсії, незалежно від того,
чи входять вони до структури
заробітної плати.

Зазначені висновки узгоджуються з
правовою позицією Верховного Суду
України, викладеною в постанові від 20
лютого 2012 року у справі N 21-430а11
(Постанова N 21-430а11).

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень, відповідно до ч.2 ст.71 КАС
України, обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує
проти адміністративного позову.

За встановлених обставин суд вважає,
що відповідачем правомірність своїх
дій не доведена, а позивачем заявлені
вимоги належним чином обґрунтовані, що
є підставою для визнання
неправомірними дій відповідача щодо
його відмови включити зазначені
позивачем виплати до заробітної плати
при розрахунку пенсії державного
службовця.

В іншій частині позовних вимог позивач
просить зобов»язати відповідача
включити індексацію, матеріальну
допомогу на оздоровлення та надбавку
за ведення військового обліку до
заробітної плати для призначення
пенсії за віком відповідно до Закону
України «Про державну службу». В той же
час сама позивач у позові зазначила, що
їй пенсію відповідно до Закону
України «Про державну службу»
призначено 04 грудня 2013 року, що визнав і
відповідач у запереченнях. Включення
зазначених позивачем сум до заробітної
плати можливо лише при проведенні
перерахунку раніше призначеної пенсії.
Відповідно до ч.2 ст.11 КАС України, з
метою повного захисту порушених прав
позивача, про що він просить, суд вважає
можливим вийти за межі позовних вимог
і задовольнити позовні вимоги
позивача в цій частині шляхом
зобов»язання відповідача здійснити
перерахунок пенсії позивачу,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу»,
починаючи з 04 грудня 2013 року, включивши
до заробітної плати позивача для
розрахунку пенсії суму індексації
заробітної плати, матеріальну допомогу
на оздоровлення та надбавку за ведення
військового обліку.

Керуючись ст.ст.159-163, 11 КАС України,
ст.ст.1, 2, 33 Закону України «Про оплату
праці», ст.ст. 33, 35, 37 Закону України
«Про державну службу», ст. 95 КЗпП
України, ст. 34 Закону України "Про
військовий обов'язок і військову
службу", ст.41 Закону України «Про
загальнообов*язкове державне пенсійне
страхування», ст. 66 Закону України "Про
пенсійне забезпечення, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в м.Ніжині та
Ніжинському районі задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м.Ніжині та
Ніжинському районі щодо відмови
включення до заробітної плати для
розрахунку ОСОБА_1 пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу» виплат: суми
індексації заробітної плати,
матеріальної допомоги на оздоровлення
та надбавки за ведення військового
обліку.

Зобов» язати Управління Пенсійного
фонду України в м.Ніжині та Ніжинському
районі здійснити перерахунок
призначеної ОСОБА_1 пенсії за віком
відповідно до Закону України «Про
державну службу», починаючи з 04 грудня
2013 року, включивши до заробітної плати
позивача для розрахунку пенсії: суму
індексації заробітної плати,
матеріальну допомогу на оздоровлення
та надбавку за ведення військового
обліку.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана сторонами до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Ніжинський міськрайонний суд
протягом 10-и днів з дня отримання її
копії.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду
Діденко О.П.