Справа № 812/1895/14
Суддя: І.А. Гончарова
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1895/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:
Гончарової І.А.,

при секретарі судового засідання:
Майбороді С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Луганську справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м.Рубіжному
Луганської області до Відкритого
акціонерного товариства «Рубіжанське
автотранспортне підприємство 10972» про
стягнення заборгованості в сумі 9340,95
грн.,-

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рубіжному Луганської області до
Відкритого акціонерного товариства
«Рубіжанське автотранспортне
підприємство 10972» про стягнення
заборгованості в сумі 9340,95 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ВАТ «Рубіжанське
автотранспортне підприємство 10972»
зареєстроване в Управлінні Пенсійного
фонду України в м. Рубіжному Луганської
області як платник страхових внесків.
Відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» УПФУ в м. Рубіжному
Луганської області робітникам ВАТ
«Рубіжанське автотранспортне
підприємство 10972» було призначено
пільгові пенсії. За період з 01.08.2013 по
31.12.2013 було виплачено пільгові пенсії
на загальну суму 9340,95 грн. Відповідач
протягом 2013 року отримував розрахунки
про фактичні витрати на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до пунктів «б»-«з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», але вказані в них суми
не сплатив, у зв'язку з чим за період з
01.08.2013 по 31.12.2013 утворилась
заборгованість в сумі 9340,95 грн.
Відповідач добровільно не виконує свої
зобов'язання тому позивач просить
стягнути з відповідача на користь
Управління Пенсійного фонду України в
м. Рубіжному Луганської області
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії призначеної на
пільгових умовах відповідно до пунктів
«б»-«з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за період з
01.08.2013 по 31.12.2013 в сумі 9340,95 грн.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, надав суду
клопотання, в якому адміністративний
позов підтримав в повному обсязі та
просив розглянути справу без його
участі.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, місце та
час слухання справи повідомлявся
належним чином, про що свідчить поштове
повідомлення про отримання судової
повістки, причини неявки суду не
повідомив (а.с.24, 27).

Суд, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, дійшов
наступного.

У відповідності до п. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» № 1058 від 09.07.2003
підприємства та організації з грошових
коштів, які призначені на оплату праці,
вносять до Пенсійного Фонду України
плату, яка покриває витрати на доставку
та виплату пільгових пенсій, у тому
числі, призначених згідно до ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», при цьому зберігається
порядок покриття цих витрат, який діяв
до набрання чинності Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

Відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 (зареєстровано в Мінюсті
України 16 січня 2004 року за № 64/8663),
плату Пенсійному фонду на покриття
фактичних витрат на виплату пенсій за
віком на пільгових умовах вносять
підприємства незалежно від форм
власності та господарювання.
Несвоєчасно перераховані суми витрат
на виплату і доставку пенсій
вважаються боргом (недоїмкою).

Відповідно до п. 6.1. вказаної Інструкції
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 «Прикінцевих положень» Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в таких
розмірах:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 Інструкції визначено, що
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
«Прикінцевих положень» Закону (згідно
з додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах. Суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за період з
дати призначення пенсії до дати
складання розрахунку фактичних витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій, призначених відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» сплачуються одночасно із
оплатою фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій за перший
поточний місяць (пункт 6.8 Інструкції
про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України).

Отже, підприємство зобов'язане
відшкодовувати фактичні витрати на
виплату і доставку пільгових пенсій.

Судом установлено, що ВАТ «Рубіжанське
автотранспортне підприємство 10972»
зареєстроване в якості юридичної особи
виконавчим комітетом Рубіжанської
міської ради Луганської області,
відповідача взято на облік як платника
єдиного внеску (а.с. 6-7).

Позивач здійснював доставку та виплату
пільгових пенсій працівникам
відповідача, що підтверджується
розрахунками (а.с.12, 14).

У відповідача виникла заборгованість
перед УПФУ в м.Рубіжному Луганської
області по відшкодуванню фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до п. «б-з» ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за період з 01.08.2013 року по
31.12.2013 року в сумі 9340,95 грн. (список № 2).
Сума заборгованості підтверджується
розрахунком суми заборгованості (а.с.10).

Із системного аналізу зазначених
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», суд приходить до
висновку, що відповідач, отримавши
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» в частині
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б-з» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», не надавши на
них заперечень та не оскарживши
розрахунки у судовому порядку,
фактично узгодив такі розрахунки.
Відтак, визначена в розрахунках сума до
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
підлягає сплаті відповідачем.

Однак, заборгованість відповідачем до
цього часу залишається несплаченою.

Відповідно до статті 94 КАС України у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 71, 94, 158-163, 167, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.Рубіжному
Луганської області до Відкритого
акціонерного товариства «Рубіжанське
автотранспортне підприємство 10972» про
стягнення заборгованості в сумі 9340,95
грн. задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Рубіжанське
автотранспортне підприємство 10972» (, 93000, м.Рубіжне,
вул.Визволителів,3, р/р5 в ЛОФ АК
Укрсоцбанк, МФО 304018) на користь
управління Пенсійного фонду України в
м. Рубіжному Луганської області (р/р
6 в ЛОУ ВАТ «Державний ощадбанк»,
МФО 304665, код 21792436) заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до пункту
«б»-«з» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», за період з
01.08.2013 року по 31.12.2013 року в сумі 9340,95 грн.
(дев'ять тисяч триста сорок гривень 95
копійок).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено та підписано у
повному обсязі 08 квітня 2014 року.

Суддя
І.А. Гончарова