Справа № 2а-6286/11
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/24649/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Головуючого судді: Мороза В.Ф.

Суддів: Логвиненка А.О.

Донця О.Є

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 28 березня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до управління
праці та соціального захисту населення
Бородянської районної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірними щодо видачі
посвідчення інваліда війни,

встановила:

У липні 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3
звернулися з позовом до управління
праці та соціального захисту населення
Бородянської районної державної
адміністрації (далі - Управління праці)
про визнання дій відповідача
неправомірними та зобов'язання надати
статус інваліда війни та видати
посвідчення інваліда війни.

Постановою Бородянського районного
суду від 25 серпня 2011 року позов
задоволено: визнано дії Управління
праці щодо відмови у встановленні
статусів інваліда війни ОСОБА_2, ОСОБА_3
неправомірними; зобов'язано Управління
праці надати ОСОБА_2, ОСОБА_3 статус
інваліда війни та видати посвідчення
інваліда війни.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року рішення суду першої інстанції
скасовано в частині зобов'язання
Управління праці надати ОСОБА_2, ОСОБА_3
статусу інваліда війни та видати
посвідчення інваліда війни. В цій
частині прийнято нову постанову про
зобов'язання Управління праці
розглянути заяви ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
надання їм статусу інваліда війни та за
результатами їх розгляду прийняти
відповідне рішення. В решті постанову
залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просять оскаржуване рішення скасувати,
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з таких підстав.

Судами встановлено, що позивачі є
особами, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи, що
підтверджується відповідними
посвідченнями. Крім того, вони також
залучалися у складі формувань
Цивільної оборони до ліквідації аварії
на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до довідок МСЕК мають другу
групу інвалідності, при цьому
захворювання пов'язане з виконанням
роботи ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Задовольняючи позов суд апеляційної
інстанції виходив з обґрунтованості
позовних вимог та безпідставності
відмови Управління у видачі
посвідчення інваліда війни.

Апеляційний суд, частково скасувавши
рішення суду першої інстанції виходив
з того, що питання про надання статусу
учасника війни повинна розглядати
комісія.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду апеляційної інстанції,
виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини другої
статті 7 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» від 22 жовтня 1993
року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII ) до
інвалідів війни, крім інших категорій
громадян, належать також особи,
залучені до складу формувань Цивільної
оборони, які стали інвалідами
внаслідок захворювань, пов'язаних з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивачі з 29 квітня по 30 квітня 1986 року
приймали участь у ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у складі формувань
цивільної оборони Чорнобильського
району.

На підтвердження свого статусу
позивачі отримали посвідчення осіб,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи І
категорії, а також мають вкладки до
посвідчення учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Таким чином матеріали справи свідчать
про те, що всі позивачі були залучені до
складу формувань Цивільної оборони при
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та
стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

Тому за наявності документів,
підтверджуючих право позивачів на
отримання статусу інваліда війни, дії
Управління, які виразилися у відмові
надати такий статус і видати на їх
ім`я відповідні посвідчення, судом
першої інстанції правомірно визнано
протиправними.

Позиція апеляційного суду про
необхідність розгляду питання про
надання статусу інваліда комісією як
підставу для відхилення позовної
вимоги є помилковою, оскільки
відповідно до п. 7 Положення про порядок
видачі посвідчень і нагрудних знаків
ветеранів війни, затвердженого
постановою КМ України від 12 травня 1994
року № 302, посвідчення інваліда війни
видаються органами праці та
соціального захисту населення за
місцем реєстрації громадянина.

Також колегія суддів погоджується із
судом першої інстанції, який не прийняв
до уваги посилання відповідача на
листи Міністерства праці та соціальної
політики України за № 4 від 25
травня 2009 року, Головного управління
праці та соціального захисту населення
Київської обласної державної
адміністрації № 05728 від 14 березня 2008
року, якими вимагається для
підтвердження залучення особи до
формувань Цивільної оборони надання
органам соціального захисту населення,
крім довідки управління з питань
надзвичайних ситуацій, додаткових
документів, а саме: довідки, що містить
інформацію про наказ чи розпорядження
про залучення особи до формувань
Цивільної оборони, займану посаду та
документів про роботу, яку виконував
громадянин під час ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Ці листи-роз'яснення носять
інформаційний характер, не мають ознак
нормативно-правового акту, а тому не
можуть бути використані, як правова
підстава, що врегульовує порядок для
прийняття рішення про встановлення
статусу ветерана війни.

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до
висновку, що позивачі мають право на
встановлення статусу інваліда війни і
на отримання документа, що підтверджує
зазначений статус згідно з пунктом 9
частини другої статті 7 Закону № 3551-XII.

Отже, правильним у цій справі є
висновок суду першої інстанції про
задоволення позову.

Відповідно до статті 226 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції скасовує
судове рішення суду апеляційної
інстанції та залишає в силі рішення
суду першої інстанції, яке ухвалено
відповідно до закону і скасоване або
змінене помилково.

Керуючись статтею 222, 223, 226, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
адміністративного суду від 28 березня
2013 року скасувати.

Постанову Бородянського районного
суду від 25 серпня 2011 року залишити в
силі.

Рішення набирає законної сили через 5
днів після направлення його копії
особам, які беруть участь у справі і
може бути переглянуте Верховним Судом
України з підстав передбачених ст.ст.
237-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненка

О.Є Донець