Справа № 2а-2408/11/2120
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-2408/11/2120

Категорія: 10.3.1 Головуючий в 1 інстанції:
Головко Олександр Володимирович

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Золотнікова О.С., Кравця О.О..,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Одесі апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України у Суворовському районі м.
Херсона на постанову Суворовського
районного суду м. Херсона від 11 квітня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України у
Суворовському районі м. Херсона про
нарахування та виплату додаткової
соціальної гарантії як дитині війни, -

В С Т А Н О В И В:

02.07.2008р. позивач звернувся до суду із
позовом до УПФУ у Суворовському районі
м. Херсона, в якому просив поновити
строк звернення до суду та зобов'язати
відповідача нарахувати та виплатити
йому, як дитині війни, недосплачене
щомісячне підвищення до пенсії за
2006-2007р.р. в сумі 2733,30 грн.

Постановою Суворовського районного
суду м. Херсона від 11 квітня 2011 року
позовні вимоги задоволено частково.
Зобов'язано УПФУ у Суворовському
районі м. Херсона провести позивачу
перерахунок позивачу з підвищенням її
на 30% мінімальної пенсії за віком,
передбачений ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
виходячи з розміру встановленого ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», та провести відповідні
виплати за період з 02.07.2007р. по 02.07.2008р.

Не погоджуючись з постановленим по
справі судовим рішенням, відповідач в
апеляційній скарзі зазначає, що судом
1-ї інстанції при вирішенні справи
порушено норми матеріального та
процесуального права. У зв'язку з
викладеним в апеляційній скарзі
ставиться питання про скасування
постанови суду 1-ї інстанції і
прийняття нової постанови із відмовою
у задоволенні позовних вимог.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
може розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, якщо справу може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: відсутності клопотань
від усіх осіб, які беруть участь у
справі, про розгляд справи за їх участю
та /або неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, сповіщених
належним чином про дату, час і місце
судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне
задовольнити її частково.

Судами обох інстанцій встановлено, що
позивач є пенсіонером, перебуває на
обліку в Управлінні ПФУ та має статус
«дитини війни».

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України, громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та інших
випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
мають статус дитини війни, на їх
соціальну захищеність шляхом надання
пільг і державної соціальної підтримки
визначені та закріплені в Законі
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Так, на підставі ст.6 названого Закону (в
редакції до 28.12.2007р.), дітям війни пенсія
або щомісячне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30% мінімальної пенсії
за віком.

Як слідує з вимог ст.110 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2006
рік» від 20.12.2005р. (із змінами, внесеними
19.01.2006р.), зазначене підвищення пенсій в
2006 році повинно було запроваджуватись
поетапно за результатами виконання
бюджету у 1-му півріччі згідно з
порядком, який мав бути визначений
Кабінетом Міністрів України та
погоджений Комітетом Верховної Ради
України з питань бюджету. Оскільки
Кабінет Міністрів України в 2006 році так
і не визначив порядку виплати 30%
надбавки до пенсії «дітям війни», то
вимоги позивача, які стосуються 2006
року, задоволенню взагалі не
підлягають.

Право ж позивача на отримання
підвищення до пенсії у 2007 році виникло
після винесення рішення
Конституційним Судом України від 09.07.2007
року №06-рп/2007, яким зупинення дії ст.6
вищевказаного Закону на 2007 рік,
передбачене п.12 ст.71 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007
рік» визнано таким, що не відповідає
Конституції України. Вказане рішення
Конституційного Суду України було у
встановленому порядку опубліковано у
липні 2007 року, а тому, позивач повинен
був дізнатись про порушення свого
права саме у липні 2007 року.

Право позивача на отримання підвищення
до пенсії у 2008 році виникло після
винесення рішення Конституційним
Судом України №10 рп/2008 року від 22.05.2008
року, яким положення Закону України
«Про державний бюджет України на 2008 рік
та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України», що
стосується виплати доплати «дітям
війни» визнано таким, що не відповідає
Конституції України (є
неконституційним). Вказане рішення
Конституційного Суду України було у
встановленому порядку опубліковано у
травні 2008 року, а тому, позивач повинен
був дізнатись про порушення свого
права саме у травні 2008 року.

Як вже зазначалося вище, згідно
наведеним нормам Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»,
позивач має право на підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Правові засади формування та
застосування державних соціальних
стандартів і нормативів, спрямованих
на реалізацію закріплених
Конституцією України та законами
України основних соціальних гарантій,
до яких відносяться і пенсії,
визначаються Законом України «Про
державні соціальні стандарти та
державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст.17 зазначеного Закону,
мінімальний розмір пенсії за віком, як
основна державна соціальна гарантія,
встановлюється законами.

На підставі ч.3 ст.46 Конституції
України, пенсії, інші види соціальних
виплат та допомоги, що є основним
джерелом існування, мають
забезпечувати рівень життя, не нижчий
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Із врахуванням наведеної
конституційної норми, розмір
мінімальної пенсії за віком, з якого
має обраховуватися підвищення до
пенсії позивачу, не може бути нижчим
від прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Аналогічне положення щодо визначення
розміру мінімальної пенсії за віком
міститься і в ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». Будь-якими
іншими діючими нормативно-правовими
актами розмір мінімальної пенсії за
віком не визначається.

Також, при цьому, слід зазначити, що
безпідставними є і посилання
відповідача на відсутність коштів щодо
забезпечення виплати зазначеного
підвищення пенсії у вказаному розмірі,
оскільки органи державної влади не
можуть посилатися на відсутність
коштів як на причину невиконання своїх
зобов'язань, які встановлені ст.46
Конституції України та Законом України
«Про соціальний захист дітей війни».

Разом з тим, колегією суддів
встановлено, що позивачем, в даному
випадку, було пропущено передбачений
ст.99 діючого на той час КАС України
строк для звернення до суду із
позовними вимогами щодо перерахунку
пенсії за період з 01.01.2006 р. по 08.07.2007 р.

Так, згідно із ст.99 КАС України (діючого
на момент звернення позивача до суду),
для звернення до адміністративного
суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

А відповідно до ст.100 КАС України,
пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для
відмови у задоволенні
адміністративного позову за умови,
якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до суду із даним
позовом 02.07.2008 р., а представник
відповідача, в свою чергу, в своїх
письмових запереченнях та апеляційній
скарзі неодноразово наполягав на
застосуванні ст.ст.99,100 КАС України,
однак, суд 1-ї інстанції на зазначену
обставину достатньої уваги не звернув
та допустився процесуальної помилки.

Отже, з врахуванням зазначеного вище,
наведених положень чинного
законодавства України, а також
вказаних вище рішень Конституційного
Суду України, судова колегія, діючи в
межах позовних вимог вважає, що
п/вимоги позивача підлягають
задоволенню лише за період з 09.07.2007 р. по
31.12.2007 р.

Що ж стосується іншої частини позовних
вимог щодо виплати позивачу державної
соціальної допомоги за період з 01.01.2006р.
по 08.07.2007р., то ці п/вимоги, відповідно до
ст.ст.5,100 діючого КАС України,
підлягають залишенню без розгляду.

Таким чином, на підставі наведених вище
положень процесуального закону, із
врахуванням викладеного, судова
колегія приходить до висновку про
наявність усіх законних підстав для
скасування постанови суду 1-ї інстанції
та ухвалення нової - про часткове
задоволення позову та залишення
частини позовних вимог без розгляду.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,203,205,207,254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Суворовському районі м. Херсона -
задовольнити частково.

Постанову Суворовського районного
суду м. Херсона від 11 квітня 2011 року -
скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 в
частині позовних вимог щодо здійснення
перерахунку та виплати державної
соціальної допомоги за період з 01.01.2006
року по 08.07.2007 року - залишити без
розгляду.

В іншій частині прийняти нову
постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Суворовському районі м.
Херсона здійснити перерахунок та
виплатити підвищення до пенсії ОСОБА_1,
передбачене ст.6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» за
період з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:
Ю.В. Осіпов

Судді:
О.С. Золотніков

О.О. Кравець