Справа № 804/1173/14
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 р. Справа № 804/1173/14

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Кальника В.В.

при секретарі судового засідання
Шкуті А.А.

за участю представників:

позивача
Ридчук Н.Є.

відповідача
Чохелі Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Дніпропетровську
адміністративну справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Терса
Плюс» до Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26 червня 2013
року №, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Терса Плюс»
звернулось до Дніпропетровського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області з позовними
вимогами про скасування податкового
повідомлення-рішення від 26 червня 2013
року №.

В обґрунтування позову зазначено, що:

- в Акті перевірки було вказано на
відсутність реальної можливості
придбання товарів у контрагентів,
однак, документами наданими до
контролюючих органів, було
підтверджено факт реального
здійснення угоди, зокрема, податковою
та видатковою накладними та платіжним
дорученням на оплату отриманого
товару;

- на прийом товаро-матеріальних
цінностей одержуваних від ТОВ «РМУ-27»
довіреність не видавалася, так як ТМЦ
приймалися безпосередньо керівником
підприємства, який згідно з чинним
законодавством (ст.65 пункт 5
Господарського кодексу України) та
Статуту підприємства (пункт 16.2.2
підпункт 2 Статуту) діє від імені
підприємства без довіреності, тому
довіреність видавати на отримання ТМЦ
першій особі підприємства немає
необхідності;

- відповідно до пункту 2.2 укладеного
договору вартість доставки товару
входить у вартість товару, тому договір
з транспортною організацією не
укладався;

- згідно запитів податкових органів м.
Павлограда в процесі документальної
перевірки направлявся повний пакет
копії бухгалтерських та податкових
документів;

- відповідно до Цивільного кодексу
України визнати угоду нікчемною може
тільки суд за наявності умислу і
провини підприємства, а податкові
органи не наділені повноваженнями з
приводу визнання договорів дійсними
або недійсними, як це відображено в
акті перевірки №164/2,5-37252943 від 13.06.2013
року, саме тому результати
контролюючих податкових органів
відносно порушень цивільно-правових
норм платниками податків є такими, що
здійснюються за межами повноважень
перевіряючих органів і порушують норми
ст. 228 ЦК України, ст.ст. 6, 19 Конституції
України, ст.ст. 20, 21 Податкового кодексу
України;

- посилання контролюючих органів на те,
що угоди були недійсними свідчать про
перевищення контролюючими органами
власних повноважень , тому, що правову
оцінку, правочинів згідно ч.2,5 ст. 203, ч 1,2
ст. 215, ст. 216, ст. 662, ст.655, ст.656 ЦК України,
встановлення факту марності правочину,
може надавати виключно тільки суд;

- посилання перевіряючої організації
на відсутність реальної можливості
придбання товарів у контрагентів та їх
подальшої реалізації на адресу
контрагентів - покупців, а саме:
відсутність майна, трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень і т.д. є
не спроможною, так як законодавець не
передбачає прив'язку укладання та
реалізації договорів поставки до
наявності або відсутності
вищепереліченого (майна, трудових
ресурсів, виробничо-складських
приміщень та ін.).

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав та просив позов задовольнити
повністю.

Представник відповідача проти позову
заперечив, просив у задоволенні
позовних вимог відмовити з огляду на їх
необґрунтованість, зазначив, що акт
перевірки відповідає фактичним
обставинам справи, прийняте на
підставі такого акту податкове
повідомлення-рішення є правомірним та
підлягає виконанню позивачем.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що адміністративний позов не
підлягає задоволенню, виходячи із
наступного.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що на підставі наказу №444
від 12.06.2013 року, виданого
Західно-Донбаською ОДПІ
Дніпропетровської області, посадовою
особою останньої згідно із п.п. 75.1.2 п. 75.1
ст. 75, п.п. 78.1.1 п.78.1, ст. 79 Податкового
кодексу України у період з 12.06.2013 року
по 13.06.2013 року проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Терса Плюс» (код за
) з питань дотримання вимог
податкового законодавства з податку на
додану вартість, податку на прибуток
при взаємовідносинах з ПП «РМУ-27» (код
за ) за період з 01.02.2013 року
по 31.03.2013 року, за результатами якої
складений акт від 13.06.2013 року
№164/22.5-37252943.

Повідомлення від 12.06.2013 року №69 та
копія наказу від 12.06.2013 року №444
податковим органом направлено на
податкову адресу товариства засобами
поштового зв'язку з поштовим
повідомленням.

ТОВ «Терса Плюс» було вручено листа про
надання пояснень та їх документального
підтвердження №12113/10/15.2-17 від 29.04.2013
року.

21.05.2013 року підприємством надано
відповідь листом за вих. №95 від 20.05.2013
року (вх. №8288/10 від 21.05.2013 року), до якого
були додані завірені копії первинних
документів по взаємовідносинам з ПП
«РМУ-27» (код за ) за лютий 2013
року.

Перевірка проведена на підставі
наданих до перевірки документів:

- свідоцтво про державну реєстрацію
юридичної особи №577676 від 01.09.2010 року;
довідка АБ №023249 з ЄДРПОУ; статут ТОВ
«Терса Плюс»;

- наказ №35-к від 19.09.2012 року про
призначення директора; ліцензія серія
АВ №555739 від 22.10.2010 року; дозвіл на
здійснення робіт; договір поставки;

- видаткові накладні за перевіряємий
період; податкові накладні за
перевіряємий період; рахунки-фактури
за перевіряємий період.

В ході проведення позапланової виїзної
документальної перевірки використано:
АІС «Облік податків і платежів»; АІС
«РПП» (реєстрація платників податків);
АС «Аудит»; Картка платника податків
(відомості щодо податкової історії);
Моніторинг реєстру платників ПДВ; ІС
«Картка платника»; Система приймання
та комп'ютерної обробки податкової
звітності щодо проведення
автоматизованого контролю податкової
декларації з податку на додану
вартість на районному рівні; Система
співставлення даних реєстрів виданих
та отриманих податкових накладних
контрагентів; АРМ «Бест Звіт»;
податкові декларації з податку на
додану вартість за лютий-березень 2013
року; акт перевірки від 11.06.2013 року
№161/225/35984300 ПП «РМУ-27» (35984300), складений
Західно-Донбаською ОДПІ.

Згідно висновків акту від 13.06.2013 року
№164/22.5-37252943 перевіркою ТОВ «Терса Плюс»
встановлено порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3
ст. 198 Податкового кодексу України, у
зв'язку із не підтвердженням факту
здійснення операцій, за результатами
яких сформовані суми податкового
кредиту з ПДВ за лютий 2013 року по
ланцюгу поставки від ПП «РМУ-27» (код за
), чим завищено розмір
податкового кредиту на суму ПДВ 55644,40
грн., що призвело до заниження податку
на додану вартість за лютий 2013 року на
суму 55644,40 грн.

За вих. №118 від 18 червня 2013 року ТОВ
«Терса Плюс» звернулось до
Західно-Донбаської ОДПІ із
запереченнями на акт перевірки, які
згідно листа податкового органу від 20
червня 2013 року №16134/10/22-5 не були
прийняті до уваги.

На підставі вказаного акту перевірки
контролюючим органом прийнято
податкове повідомлення-рішення від
26.06.2013 року №, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість
в сумі 83466 грн., у тому числі за основним
платежем 55644 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями (штрафами) 27882
грн.

Не погодившись із вказаним податковим
повідомленням-рішенням ТОВ «Терса
Плюс» звернулось до Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області із скаргою від 5 липня 2013 року
№126, яка рішенням Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області від 6 вересня 2013 року
№2284/10/04-36-10-04-09 залишена без
задоволення.

ТОВ «Терса Плюс» звернулось із скаргою
від 12 вересня 2013 року №153 на податкове
повідомлення-рішення від 26.06.2013 року
№ до Міністерства доходів і
зборів України, яка рішенням від 4
листопада 2013 року №14573/6/99-99-10-0115
залишена без задоволення.

Актом перевірки від 13.06.2013 року
№164/22.5-37252943 встановлено наступне.

Західно-Донбаською ОДПІ складено акт
документальної позапланової невиїзної
перевірки фінансово-господарської
діяльності з питань дотримання вимог
податкового законодавства України
Приватного підприємства «РМУ-27» (код за
) під час здійснення
господарських відносин з ПНВП
«Агротехсервіс» (код за ЄДРПОУ 2991159) за
січень-лютий-березень 2013 року від 11.06.2013
року №161/225-35984300, згідно якого
встановлено порушення ПП «РМУ-27»
статті 185 Податкового кодексу України в
частині оподаткування податком на
додану вартість безтоварних операцій
по ланцюгу постачання товару,
робіт/послуг з
контрагентами-покупцями.

Згідно матеріалів перевірки
встановлено відсутність реального
здійснення господарських операцій.

Відсутність трудових ресурсів,
виробничого обладнання, транспортних
засобів та торгівельного обладнання,
відсутність у підприємства необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності в частині купівлі, продажу,
реалізації, зберігання та
відвантаження товарно-матеріальних
цінностей.

Аналізом даних системи співставлення
встановлено, що по ПП «РМУ-27» актом від
11.06.2013 року №161/225-35984300 зменшено
податкове зобов'язання з ПДВ у розмірі
60970 грн. за лютий 2013 року по ТОВ «Терса
Плюс».

Відповідно до висновку ВПМ від 16.05.2013
року №438/7/05-11 щодо
наявності/відсутності ознак
фіктивності та наявності/відсутності
факту реального здійснення
господарської діяльності ТОВ «Терса
плюс» співробітниками відділу ВПМ
проведено обстеження податкової
адреси, за результатами якої
підприємство за юридичною адресою
знаходиться, головний бухгалтер ТОВ
«Терса плюс» Водолажзька Зінаїда
Іванівна підтвердила причетність до
фінансово-господарської діяльності
підприємства, факти проведення
господарських операцій у лютому 2013
року. Надати письмові пояснення
відмовилась. Ознак фіктивності,
визначених статтею 55-1 Господарського
кодексу України не встановлено.

Згідно з документами, наданими для
перевірки ТОВ «Терса Плюс» мало
взаємовідносини з ПП «РМУ-27» у періоді
лютий 2013 року згідно договору
купівлі-продажу №01/02/13 від 01.02.2013 року
(м. Павлоград), за яким ПП «РМУ-27»
(постачальник) постачає ТОВ «Терса
Плюс» (покупець) товар згідно
номенклатури на склад покупця,
вартість поставки товару входить у
ціну товару, якість товару має
відповідати нормативно-технічній
документації на постачаємий товар,
ціна на товар договірна та
зазначається у товарних накладних.
Договір діє до 31 грудня 2013 року.

До перевірки не надано жодного
документу, який би підтверджував
якість товару, його походження,
дотримання технічних умов тощо, як не
передбачено договором та наведеними
вище нормативними документами.

На виконання умов договору виконавцем
надано покупцю наступні документи:

1) податкові накладні на загальну суму
365820 грн., у тому числі ПДВ 60970 грн.:

- від 20 лютого 2013 року №1, номенклатура
товару: стійка СУГ-М - 6 шт., насадка
універсальна СУ-2МА - 6 шт., на загальну
суму 31953,60 грн., у тому числі ПДВ 5325,60
грн.;

- від 28 лютого 2013 року №2, номенклатура
товару: стійка СУГ-М - 74 шт., насадка
універсальна СУ-2МА - 4 шт., на загальну
суму 333866,40 грн., у тому числі ПДВ 55644,40
грн.;

2) видаткові накладні на загальну суму
365820 грн., у тому числі ПДВ 60970 грн.:

- від 20 лютого 2013 року №1, номенклатура
товару: стійка СУГ-М - 6 шт., насадка
універсальна СУ-2МА - 6 шт., на загальну
суму 31953,60 грн., у тому числі ПДВ 5325,60
грн.;

- від 28 лютого 2013 року №2, номенклатура
товару: стійка СУГ-М - 74 шт., насадка
універсальна СУ-2МА - 4 шт., на загальну
суму 333866,40 грн., у тому числі ПДВ 55644,40
грн.;

3) рахунки-фактури на загальну суму 365820
грн., у тому числі ПДВ 60970 грн.:

- від 20 лютого 2013 року №1, номенклатура
товару: стійка СУГ-М - 6 шт., насадка
універсальна СУ-2МА - 6 шт., на загальну
суму 31953,60 грн., у тому числі ПДВ 5325,60
грн.;

- від 28 лютого 2013 року №2, номенклатура
товару: стійка СУГ-М - 74 шт., насадка
універсальна СУ-2МА - 4 шт., на загальну
суму 333866,40 грн., у тому числі ПДВ 55644,40
грн.

Розрахунки за товар здійснено згідно
платіжного доручення від 3 квітня 2013
року №601 на суму 383665 грн., призначення
платежу - повернення фінансової
допомоги згідно договору №18/03/13 від
18.03.2013 року.

Згідно матеріалів перевірки ПП «РМУ-27»
покупець ТОВ «Терса Плюс» надіслав
продавцю ПП «РМУ-27» листа від 03.04.2013
року №65 на ім'я директора відділення
Павлогардського ПАТ КБ «Приватбанк»
щодо внесення змін в призначення
платежу за 03.04.2013 року в сумі 383665 грн., з
них 17845 грн. повернення фінансової
допомоги договір №18/03/13 від 18.03.2013 року,
365820 грн. оплата за товар договір №01/02/13
від 01.02.2013 року, у зв'язку з помилкою,
зазначеною в платіжному дорученні.

Згідно наданої для перевірки картки по
рахунку 631 «розрахунки з вітчизняними
постачальниками» за І півріччя 2013 року
у розрізі контрагента ПП «РМУ-27» по
кредиту рахунку рахується сума 365820 грн.

Згідно наданої для перевірки картки
рахунку 207 «запасні частини» за І
півріччя 2013 року на суму 304850 рахуються
в залишку станом на 1 червня 2013 року.

Суму податку на додану вартість у
розмірі 55644,40 грн. за податковою
накладною від 28.02.2013 року №2 включено до
податкового кредиту відповідного
періоду, відображених у реєстрі
отриманих податкових накладних, які
відповідають даним додатку 5 до
податкової декларації з податку на
додану вартість та даним декларації з
ПДВ за лютий 2013року.

Податкова накладна від 20.02.2013 №1 на суму
ПДВ у розмірі 5325,60 грн. станом на день
складання акту перевірки до складу
податкового кредиту в деклараціях з
ПДВ не включалась.

Аналізом наданих до перевірки
видаткових накладних встановлено, що
за вказаними накладними неможливо
визначити місце їх складання, місце
відвантаження товару, місце його
розвантаження.

До перевірки не надано жодного
документу, який би підтверджував
передачу товару від покупця до
продавця, а саме - відсутні довіреності
на отримання товару,
товарно-транспортні накладні,
сертифікати якості, технічні паспорти,
картки складського обліку тощо.

Згідно письмового пояснення вх. №8288/10
від 21.05.2013 року поставка товару
здійснювалась постачальником,
вартість доставки включена у вартість
товару, у зв'язку з чим товариством
договори на транспортування товару з
транспортними установами, не
укладались. Придбані
товарно-матеріальні цінності
знаходяться на відповідальному
зберіганні, з червня 2013 року будуть
використовуватися у виробництві
підрядних робіт на шахтах Донецького
регіону.

До перевірки ТОВ «Терса Плюс» не надало
виписок банку, надано тільки платіжне
доручення від 03.04.2013 року №601 на оплату
в розмірі 383665грн., бухгалтерський
регістр по рах. 311, згідно якого можливо
було б встановити факт оплати за товар,
до перевірки не надано.

ТОВ «Терса Плюс» до перевірки не надано
товарно-транспортні накладні,
нормативно-технічну документацію на
поставляємий товар та інші документи,
що підтверджують походження та
транспортування товару, книга
довіреностей на отримання товару,
придбаного у ПП «РМУ-27» за лютий 2013
року.

За результатами акту перевірки
контрагента-постачальника ПП «РМУ-27»
встановлено відсутність об'єктів
оподаткування по операціях з продажу
товарів (послуг) підприємствам -
покупцям у 2013 році.

Отже, єдиною метою укладених угод між
ТОВ «Терса Плюс» та ПП «РМУ-27» є штучне
створення податкового кредиту з ПДВ.
Вказані умови суперечать меті
господарської діяльності підприємства
та створюють обставини, за яких ТОВ
«Терса Плюс» не мало намір одержати
економічний ефект у результаті
підприємницької та іншої економічної
діяльності.

Перевіркою встановлено, що між ПП
«РМУ-27» та ТОВ «Терса Плюс» за лютий 2013
року відсутній факт реального вчинення
господарських операцій. Всі обставини,
які були досліджені даною перевіркою,
лише додатково підтверджують, що дані
взаємовідносини здійснювались
виключно на паперових носіях, а
відображенню у бухгалтерському обліку
та податковій звітності підлягає лише
та господарська операція, яка фактично
відбулась, при наявності первинного
документу, що підтверджує таку
господарську операцію.

Таким чином, у зв'язку не
підтвердженням факту здійснення
операцій, за результатами яких
сформовані суми податкового кредиту з
ПДВ за лютий 2013 року по ланцюгу
поставки від ПП «РМУ-27» (код за ДРПОУ
35984300), ТОВ «Терса Плюс» завищено розмір
податкового кредиту на суму ПДВ 55644,40
грн., що призвело до заниження податку
на додану вартість за лютий 2013 року на
суму 55644,40 грн.

Вирішуючи спір по суті, та відмовляючи
в задоволенні позовних вимог суд
виходить із того, що об'єктом
оподаткування є певні операції між
конкретними суб'єктами господарювання,
а не договори, укладені між ними, або
незаявленими в таких операціях третіми
особами. Відсутність особи за
місцезнаходженням, відсутність
можливості перевірити первинні
документи не є самостійними і
достатніми підставами для визнання
угод недійсними (фіктивними). Тільки
встановлення мети та факту порушення
публічного порядку, ухилення від
оподаткування або створення умов для
порушення чинного законодавства,
відсутності наміру здійснити реальну
господарську операцію та її
нездійснення із штучним складанням
первинних документів може служити
підставою для вирішення питання про
визнання недійсними (фіктивними) угод у
встановленому законом порядку.

Поряд з цим, саме такі підстави можуть
свідчити про відсутність
оподатковуваної операції та/або
відсутність належних первинних
документів, що не може мати наслідком
внесення в податковий облік відомостей
щодо здійснення таких операції, та,
відповідно, отримання податкових
переваг у вигляді податкового кредиту
або валових витрат.

Окремою підставою для відсутності у
платника податків права на отримання
зазначених податкових переваг є
відсутність необхідних первинних
документів, що підтверджують
здійснення операцій, недоліки таких
документів, або складання таких
документів при фактичному
нездійсненні заявлених операцій, тобто
відображення у первинних документах
недостовірних даних.

Для вирішення спору по суті та надання
оцінки правомірності проведення
позивачем податкового обліку суд
перевіряє відповідність вимогам
законодавства первинних документів, їх
наявність, що вимагається
нормативно-правовими актами та
безпосередньо укладеними угодами, що в
свою чергу в певній мірі свідчить про
реальність таких операцій.

Відповідно до статей 1, 3 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» господарська
операція це дія або подія, яка викликає
зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства, а первинний документ
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Метою ведення бухгалтерського обліку і
складання фінансової звітності є
надання користувачам для прийняття
рішень повної, правдивої та
неупередженої інформації про
фінансове становище, результати
діяльності та рух грошових коштів
підприємства.

Бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством. Фінансова, податкова,
статистична та інші види звітності, що
використовують грошовий вимірник,
ґрунтуються на даних бухгалтерського
обліку.

Статтею 9 вказаного Закону визначено,
що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Згідно статті 44 Податкового кодексу
України для цілей оподаткування
платники податків зобов'язані вести
облік доходів, витрат та інших
показників, пов'язаних з визначенням
об'єктів оподаткування та/або
податкових зобов'язань, на підставі
первинних документів, регістрів
бухгалтерського обліку, фінансової
звітності, інших документів, пов'язаних
з обчисленням і сплатою податків і
зборів, ведення яких передбачено
законодавством.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з придбання
товарів/послуг. Датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг або
дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

При цьому, відповідно до підпункту 198.6.
статті 189. Податкового кодексу України
не відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 Кодексу),
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 Кодексу.

Згідно підпункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Також належить враховувати вимоги
«Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку»,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 року
№88. Так, відповідно до пунктів 2.4., 2.14-2.16
Положення, первинні документи повинні
мати обов'язкові реквізити, у тому
числі: зміст та обсяг господарської
операції, одиниця виміру господарської
операції (у натуральному та/або
вартісному виразі), посади і прізвища
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення.

Забороняється приймати до виконання
первинні документи на операції, що
суперечать нормативно-правовим актам,
встановленому порядку приймання,
зберігання і витрачання грошових
коштів, товарно-матеріальних цінностей
та іншого майна, порушують договірну і
фінансову дисципліну, завдають шкоди
державі, власникам, іншим юридичним і
фізичним особам.

Враховуючи відсутність у наданих
документах посад осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, та даних,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції, суд встановив
порушення складання первинних
документів та відсутність
підтвердження фактичного виконання
операцій, оформлених такими
документами.

На вимогу суду позивачем не надані
підтверджуючі документи факту
навантаження-розвантаження, відомості
про транспорті засоби,
товарно-транспортні накладні,
зазначено про неможливість їх надання.

З аналізу матеріалів справи вбачається
відсутність оподатковуваних операцій
між заявленими особами, що не може мати
наслідком внесення в податковий облік
відомостей щодо здійснення таких
операцій, та, відповідно, отримання
податкових переваг у вигляді
податкового кредиту або валових
витрат.

Надаючи оцінку доказам позивача про
отримання послуг від ПП «РМУ-27», що
підтверджується наданими документами,
суд зазначає, що документальне
оформлення операцій між позивачем та
зазначеним підприємством не може
свідчити про фактичне існування та
реальність господарських
правовідносин між ними, оскільки в
розглянутих правовідносинах суд
достовірно не встановив факт
постачання товарів ПП «РМУ-27».

На думку суду, правила податкового
обліку розраховані на добросовісність
платника податків, однак з сукупності
матеріалів справи вбачається, що
операції позивача із контрагентом,
який знаходиться поза межами
податкового контролю, мають ознаки
регулювання рівня податкових
зобов'язань та податкового кредиту, що
дає податкові переваги за рахунок
державного бюджету.

Надані для перевірки документи по
взаємовідносинам з ПП «РМУ-27» не дали
можливості встановити реальність
здійснених операцій та факт
використання в господарській
діяльності платника податків
придбаних послуг, а лише фіксують
господарські операції з вказаним
контрагентом. Перевіркою не
встановлено, що здійснені операції
носять реальний характер, а придбані
послуги використано в господарській
діяльності.

Надаючи оцінку посиланням позивача на
відсутність у податкового органу
повноважень визнавати нікчемними,
недійсними правочини, суд зазначає, що
Цивільний кодекс України, з
врахуванням змін, що внесені Законом
України від 02.12.2010 року №2756-VI до статей
203, 234, 228, розділяє недійсні правочини на
оспорювані, ті що підлягають визнанню
недійсними в судовому порядку, та
неоспорювані - нікчемні, ті, що не
потребують їх визнання недійсними у
судовому порядку.

Підстави для визнання правочинів
оспорюванини та неоспорюваними є
різними.

Так, згідно частин 1, 2 статті 228
Цивільного кодексу України правочин
вважається таким, що порушує публічний
порядок, якщо він був спрямований на
порушення конституційних прав і свобод
людини і громадянина, знищення,
пошкодження майна фізичної або
юридичної особи, держави, Автономної
Республіки Крим, територіальної
громади, незаконне заволодіння ним.
Правочин, який порушує публічний
порядок, є нікчемним.

З частин 1, 5 статті 203, частини 3 статті 228
Цивільного кодексу України вбачається,
що зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; правочин має бути спрямований
на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним; у разі
недодержання вимог щодо відповідності
правочину інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам,
такий правочин може бути визнаний
недійсним в судовому порядку.

Про такий розподіл свідчить й нова
редакція назви статті 228 Цивільного
кодексу України - «Правові наслідки
вчинення правочину, який порушує
публічний порядок, вчинений з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства».

Таким чином, стаття 228 Цивільного
кодексу України з 1 січня 2011 року, дати
набрання чинності відповідними
змінами, розподіляє правові наслідки
вчинення правочину, який порушує
публічний порядок, та правові наслідки
вчинення правочину з метою, що
суперечить інтересам держави і
суспільства, його моральним засадам
або без мети реального настання
правових наслідків, що ним обумовлені.

Суд зазначає, що визнання недійсними
оспорюваних правочинів відноситься до
компетенції суду, проте податковий
орган має право в акті перевірки
припустити, що певні правочини можуть
бути визнані судом недійсними, або
зробити висновок про їх нікчемність, у
зв'язку із порушенням правочином
публічного порядку.

Проте, в розглянутому спорі відсутні
рішення податкового органу, яким би
наведені правочини були б визнані
недійсними, або нікчемними. Як
зазначалось вище, відповідно до
«Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства», затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України від 22.12.2010 року
№984, результати документальних
перевірок оформлюються у формі акта
або довідки. У разі встановлення під
час перевірки порушень складається
акт, а у разі відсутності порушень -
довідка. Акт - службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
фінансово-господарської діяльності
платника податків і є носієм доказової
інформації про виявлені порушення
вимог податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на органи державної
податкової служби.

Акт перевірки не є рішенням
контролюючого органу, він складається
інспекторами відповідного податкового
органу, не встановлює обов'язкові
правові наслідки та є тільки носієм
інформації.

Посилання позивача були б
обґрунтованими, коли визнання
правочину недійсним відбулось би за
рішенням, у формі наказу або
розпорядження, керівника або
заступника керівника органу
податкової служби.

У разі, коли податковий орган за
відсутності відповідного судового
рішення приймає податкове
повідомлення-рішення або вживає інших
заходів реагування з підстав
недійсності оспорюваного правочину,
законність такого податкового
повідомлення-рішення має бути
перевірена судом з урахуванням інших
підстав для нарахування податкових
зобов'язань або зменшення податкового
кредиту - зокрема, встановлення
відсутності реального здійснення
оподатковуваних операцій, не
оформлення або неповне оформлення
первинних документів, внесення до них
недостовірних відомостей, тобто
вирішити питання щодо наявності інших
самостійних та достатніх підстав для
прийняття такого податкового
повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що господарські операції
поставки товарів/послуг між ТОВ «Терса
Плюс» у лютому 2013 року та ПП «РМУ- 27» не
підтверджуються стосовно врахування
реального часу здійснення операцій,
місцезнаходження майна, наявності
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень та
іншого майна, які економічно необхідні
для виконання такого постачання або
здійснення діяльності, що свідчить про
відсутність необхідних умов для
результатів відповідної
господарської, економічної діяльності,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень і транспортних засобів, які
економічно необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

Позивачем не доведено протиправності
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення від 26 червня 2013
року № та не зазначено
обґрунтованих підстав для його
скасування.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Керуючись статтями 158-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «Терса Плюс» до
Західно-Донбаської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення від 26 червня 2013
року № - відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Повний текст постанови складений 17
березня 2014 року.

Суддя В.В. Кальник