Справа № 815/1507/14
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/1507/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року

10 год. 00 хв.

Одеський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Балан Я.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження за наявними матеріалами
адміністративну справу за позовом
державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
користь Державного бюджету
податкового боргу зі сплати штрафних
санкцій за порушення законодавство про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у сумі 146 531 грн. 17
коп. на р/р 0015, бюджетна
класифікація 210809000, банк ГУДКСУ в
Одеській області, МФО 828011,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного
адміністративного суду надійшов позов
державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Головного управління
Міндоходів фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1) про стягнення з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на
користь Державного бюджету
податкового боргу зі сплати штрафних
санкцій за порушення законодавство про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у сумі 146 531 грн. 17
коп. на р/р 0015, бюджетна
класифікація 210809000, банк ГУДКСУ в
Одеській області, МФО 828011. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що станом на 25.02.2014 року за
відповідачем рахується заборгованість
у сумі 146 531 грн. 17 коп., яка виникла
внаслідок несплати ФОП ОСОБА_1
нарахованих податковим органом, за
результатами проведення перевірки
штрафних санкцій за порушення
законодавства, про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів
розрахункових операцій. Враховуючи, що
несплата до бюджету завдає шкоди
інтересам держави просить стягнути та
просить стягнути вказану
заборгованість (аркуші справи 3-5).

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином (аркуш
справи 37).

Через канцелярію Одеського окружного
адміністративного суду за
вхід. № 8305/14 від 03.04.2014 року від
представника позивача надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі (аркуш справи 39).

Відповідач до судового засідання
не з'явився, про дату, час і місце
судового розгляду справи повідомлявся
належним чином, повістку про виклик до
суду було отримано відповідачем 25.03.2014
року. Про причини неприбуття суд не
повідомив, заяв про розгляд справи за
його відсутності або про відкладення
розгляду справи до суду не подав. (аркуш
справи 38).

Згідно ч. 6 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
справа розглянута в порядку письмового
провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши
обставини якими обґрунтовуються
вимоги позивача, докази, якими вони
підтверджуються, суд вважає, що
адміністративний позов підлягає
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1
зареєстрований у встановленому
законом порядку як фізична особа -
підприємець, номер запису в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців № 2
042643 від 08.09.1995 року, знаходиться на
обліку у ДПІ у м. Іллічівську ГУ
Міндоходів в Одеській області за № 501 з
25.09.1995 року (аркуші справи 6-8).

З наявних в матеріалах справи
письмових доказів вбачається, що
згідно з реєстраційними даними видами
діяльності ФОП ОСОБА_1 визначено: 55.30.2 -
діяльність кафе (основний вид
діяльності) та 56.10 - діяльність
ресторанів, надання послуг мобільного
харчування.

Судом встановлено, що у період з 18.02.2013
року по 01.03.2013 року на підставі
пп. 2.0.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 77.1 ст. 77 Податкового
Кодексу України № 2755-VІ від 2 грудня 2010
року із змінами та доповненнями,
відповідно до наказу ДПІ у м.
Іллічівську Одеської області ДПС № 68
від 08.02.2013 року та відповідно до
направлення № 01-045/94від 15.02.2013 року,
службовою особою відповідача
проведена документальна планова
виїзна перевірка фінансово -
господарської діяльності з питань
дотримання фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_1 вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2012 року
відповідно до затвердженого плану
перевірки.

За результатами проведеної перевірки
складено акт № 670/17-01/НОМЕР_1 від 11.03.2013
року про результати планової
документальної виїзної перевірки ФОП
ОСОБА_1, реєстраційний номер особової
картки платника податку НОМЕР_1 з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року
(аркуші справи 9-17)

Вказаним актом перевірки зафіксовано
порушення вимог п. 7, п. 9 та п. 12 ст. 3 та
ст. 6 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» № 265/95-ВР від
06.07.1995 року (надалі - Закон України №
265/95-ВР від 06.07.1995 року), в результаті
чого ФОП ОСОБА_1 не зберігались в книгах
обліку розрахункових операцій
фіскальні звітні чеки, а саме під час
перевірки було встановлено не
зберігання в книзі розрахункових
операцій фіскального звітного чека
Z-звіта: № 714 від 16.08.2012 року;
занижувався обсяг розрахункових
операцій, виконаних в готівковій формі,
при поданні звітності, пов'язаної із
застосуванням реєстратора
розрахункових операцій та
розрахункових книжок за січень 2012 року
внаслідок невірного визначення обсягу
розрахункових операцій, виконаних в
готівковій формі та здійснювалась
реалізація товару, не облікованого в
установленому порядку в книзі обліку
доходів і витрат, зареєстрованій у ДПІ
26.07.2010 року за перевіряємий період на
загальну суму 73 095 грн. 71 коп.

З актом перевірки ознайомився та один
примірник акту отримав ФОП ОСОБА_1
11.03.2013 року та зазначив, що з висновками
акту не згоден, про що свідчить його
підпис у вказаному акті.

На підставі вищевказаного акту
перевірки та п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54
Податкового кодексу України, та
відповідно до п. 4 ст. 17, ст. 20 Закону
України № 265/95-ВР від
06.07.1995 року, ДПІ у м. Іллічівську
Одеської області ДПС прийнято
податкове повідомлення-рішення №
від 22.03.2013 року, яким до ФОП ОСОБА_1
застосовано штрафні санкції у розмірі
146 871 грн. 42 коп., за порушення п. 9 ст. 3 , п.
12 ст. 3 та ст. 6 Закону України № 265/95-ВР
від 06.07.1995 року. Зазначене податкове
повідомлення-рішення отримано
відповідачем 27.03.2013 року (аркуш справи
18).

Пунктом 1 статті 3 Закону України №
265/95-ВР від 06.07.1995 року передбачено, що
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Реєстрація продажу товару (оплати
послуги) через РРО відповідно до п. 4.4.
Порядку № 614, проводиться одночасно з
розрахунковою операцією.
Розрахунковий документ повинен
видаватись покупцеві не пізніше
завершення розрахункової операції.
Розрахункова операція вважається
проведеною через РРО, якщо дані про її
обсяг уведені в режимі реєстрації.

Відповідно до п. 3, п. 12 ст. 3 Закону
України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року,
суб'єкти господарювання, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або
відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну
суму проведеної операції; вести у
порядку, встановленому законодавством,
облік товарних запасів на складах
та/або за місцем їх реалізації,
здійснювати продаж лише тих товарів,
які відображені в такому обліку, за
винятком продажу товарів особами, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку обсягів
реалізованих товарів (наданих послуг).

Положеннями п. 13 ст. 3 вказаного Закону
зазначено, що суб'єкти господарювання,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно положень п. 1 ст. 17 Закону України
№ 265/95-ВР від 06.07.1995 року, за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
господарювання, які здійснюють
розрахункові операції за товари
(послуги), за рішенням відповідних
органів доходів і зборів
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах: 1) у разі встановлення
протягом календарного року в ході
перевірки факту: проведення
розрахункових операцій з
використанням реєстраторів
розрахункових операцій або
розрахункових книжок на неповну суму
вартості проданих товарів (наданих
послуг); непроведення розрахункових
операцій через реєстратори
розрахункових операцій з фіскальним
режимом роботи; невідповідності суми
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, зазначеній у
денному звіті, а в разі використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;
нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки на
окремому господарському об'єкті такого
суб'єкта господарювання: вчинене
вперше - 1 гривня; вчинене вдруге - 100
відсотків вартості проданих з
порушеннями, встановленими цим
підпунктом, товарів (послуг); за кожне
наступне вчинене порушення - у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих з порушеннями, встановленими
цим підпунктом,

товарів (послуг).

До суб'єктів господарювання, що
здійснюють реалізацію товарів, які не
обліковані у встановленому порядку,
відповідно до приписів ст. 20 Закону
України № 265/95-ВР від 06.07.1995 року,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів, які не
обліковані за місцем реалізації та
зберігання, за цінами реалізації, але
не менше десяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян.

Таким чином, позивачем відповідно до
вищевказаних приписів законодавства,
до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
застосовано штрафну санкцію у розмірі
146 871 грн. 42 коп.

З наданих позивачем письмових доказів
вбачається, що вказане податкове
повідомлення-рішення було оскаржено
відповідачем в судовому порядку.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2013 року
у справі № 815/3512/13-а адміністративний
позов було задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2013 року,
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2013 року -
скасовано, та прийнято по справі нову
постанову, якою адміністративний позов
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до
Державної податкової інспекції у м.
Іллічівську Одеської області
Державної податкової служби про
скасування податкового
повідомлення-рішення - задоволено
частково, податкове
повідомлення-рішення № від 22.03.2013
року скасовано в частині нарахування
штрафних санкцій в сумі 340 грн., в
задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу
адміністративного судочинства
України, обставини, встановлені
судовим рішенням в адміністративній,
цивільній або господарській справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто, відповідно до п. 56.18 ст. 56
Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 72
Кодексу адміністративного судочинства
України, сума грошового зобов'язання по
штрафних санкціях за порушення
законодавства про патентування, норм
регулювання обігу готівки та
застосування реєстраторів у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг у розмірі 146 531,42 грн. є
узгодженою.

У зв'язку з несплатою узгодженої суми
грошових зобов'язань за ФОН ОСОБА_1
виник податковий борг, який, з
урахуванням переплати коштів в розмірі
0, 25 грн., що обліковувались на особовому
рахунку платника, склав 146 531,17 грн.

Згідно ст. 59 Податкового кодексу
України, у разі коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, контролюючий
орган надсилає (вручає) йому податкову
вимогу в порядку, визначеному для
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

З метою погашення заборгованості,
відповідно до положень п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України, ДПІ у м.
Іллічівську надіслано на адресу
відповідача податкову вимогу форми «Ф»
№ 5204-17 від 02.12.2013 року на загальну суму
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язанням
станом на 01.12.2013 року у сумі 14 531 грн. 17
коп. за штрафними (фінансовими)
санкціями (аркуш справи 19).

Згідно облікової картки платника
податків ФОП ОСОБА_1 станом на
01.12.2013 року за відповідачем рахується
заборгованість (недоїмка) у сумі 146 531
грн. 17 коп. (аркуші справи 20-25).

Згідно п.п. 4.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового
Кодексу України, податковий борг -
сума грошового зобов'язання (з
урахуванням штрафних санкцій за їх
наявності), самостійно узгодженого
платником податків або узгодженого в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно ст. 16 Податкового кодексу
України, платник податків, серед
іншого, зобов'язаний стати на облік у
контролюючих органах в порядку,
встановленому законодавством України;
вести в установленому порядку облік
доходів і витрат, складати звітність,
що стосується обчислення і сплати
податків та зборів; подавати до
контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно до пп. 20.1.18 ст. 20 Податкового
кодексу України органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг.

Тобто, позивач - орган державної
податкової служби є суб'єктом владних
повноважень, який у спірних
правовідносинах реалізує надані йому
владні управлінські функції та має
право звертатися до суду з
відповідними позовними вимогами щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг.

У відповідності до пункту 95.1 статті 95
Податкового Кодексу України орган
державної податкової служби здійснює
за платника податків і на користь
держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Доказів щодо оплати відповідачем
повністю або частково податкової
заборгованості у розмірі 146 531 грн. 17
коп. станом на момент розгляду справи
суду не надано.

Відповідно до статей 11, 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу, а суд
згідно ст. 86 цього Кодексу, оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Суд оцінюючи надані у
справу докази, виходить із принципів
адміністративного судочинства -
змагальності, диспозитивності та
офіційного з'ясування всіх обставин
справи, згідно із яким розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Кодексу
адміністративного судочинства
України, доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

З урахуванням зазначеного, на підставі
наведених норм чинного законодавства,
суд дійшов висновку щодо правомірності
заявлених податковим органом вимог про
стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафних
(фінансових) санкцій, а тому позовні
вимоги ДПІ у Київському районі м. Одеси
про стягнення заборгованості з ФОП
ОСОБА_1 у загальному розмірі 146 531 грн. 17
коп. є обґрунтованими та такими, що
підтверджені письмовими доказами та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 8, 9, 11, 69-71, 86, 94,
128, 159-164, 167, 186, 254, 255 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов державної
податкової інспекції у м. Іллічівську
Головного управління Міндоходів
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (іпн
НОМЕР_1, адреса: 68003, АДРЕСА_1) про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 на користь Державного бюджету
податкового боргу зі сплати штрафних
санкцій за порушення законодавство про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг у сумі 146 531 грн. 17
коп. на р/р 0015, бюджетна
класифікація 210809000, банк ГУДКСУ в
Одеській області, МФО 828011 -
задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (іпн НОМЕР_1, адреса: 68003, АДРЕСА_1)
податкового боргу зі сплати штрафних
санкцій за порушення законодавства про
патентування, норм регулювання обігу
готівки та застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сумі 146 531 (сто
сорок шість тисяч п'ятсот тридцять
одна) грн. 17 (сімнадцять) коп. на користь
Державного бюджету на р/р 0015,
бюджетна класифікація 210809000, банк
ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011.

Постанова суду може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені ст. 186
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, встановлені ст. 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
Я.В. Балан