Справа № 219/10673/2013-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Худіна О.О.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
справа №219/10673/2013-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Старосуда М.І., Лях О.П., Нікуліна
О.А., розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 лютого 2014 р. у справі № 219/10673/2013-а
за позовом ОСОБА_2 до відділу державної
виконавчої служби Артемівського
міськрайонного управління юстиції у
Донецькій області, Управління
Державної казначейської служби
України у м. Артемівську Донецької
області про встановлення державного
органу та зобов'язання державного
органу прийняти на виконання
виконавчий лист,-

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з
вказаним позовом, в якому зазначив, що 29
лютого 2012 року Артемівським
міськрайонним судом Донецької області
задоволено його позовні вимоги до
УПСЗН Артемівської міської ради
Донецької області про визнання дій
неправомірними та стягнення
недоотриманої щорічної грошової
допомоги до 5 травня за 2011 рік. Суд
стягнув з УПСЗН Артемівської міської
ради Донецької області на його користь
грошову суму 4838 гривень. Ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01.11.2012 року
постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 29.02.2012 року залишено без змін.

04.11.2013 року позивач з виконавчим
листом, виданим 01.11.2013 року, звернувся
до ВДВС Артемівського МРУЮ. Однак,
08.11.2013 року ВДВС Артемівського МРУЮ
винесена постанова про відмову в
прийнятті до провадження виконавчого
документа, оскільки відповідно до ч. 2
ст. З Закону України «Про виконавче
провадження», рішення про стягнення
коштів з державних органів, державних
та місцевих бюджетів або бюджетних
установ виконується органами, що
здійснюють казначейське
обслуговування бюджетних коштів.

12.11.2013 року позивач звернувся з
зазначеним виконавчим листом до
Управління Державного казначейства
міста Артемівська. Однак, 14.11.2013 року
позивачу було повернуто виконавчий
лист з посиланням на Закон України від
01.01.2013 року № 4901- VI «Про гарантії
держави щодо виконання судових
рішень», зі змінами внесеними Законом
України «Про внесення змін до деяких
законів України щодо виконання судових
рішень» від 19.09.2013 року № 583 - VII, який
набрав чинності 16.10.2013 року та згідно
якого у розділі «Прикінцеві та
перехідні положення» в п. 3 зазначено,
що виконавчі документи за рішеннями
суду про стягнення коштів або рішення
суду, що набрало законної сили,
боржниками за якими є визначені ч. 1 ст. 2
даного Закону суб'єкти, які видані або
ухвалені до набрання чинності цим
Законом, подаються до органу державної
виконавчої служби протягом шести
місяців з дня набрання чинності цим
пунктом. Якщо рішення суду про
стягнення коштів або виконавчі
документи за цим рішенням, боржниками
за якими визначені ч. 1 ст. 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

У зв'язку з викладеним, позивач
просив суд встановити та зобов'язати
державний орган, який повинен прийняти
на виконання виконавчий лист № 2а-16849/2011
року, виданий Артемівським
міськрайонний судом Донецької області
01.11.2013 року.

Постановою Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 лютого 2014 р. в задоволенні
адміністративного позову ОСОБА_2 до
відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції у Донецькій
області, Управління Державної
казначейської служби України у м.
Артемівську Донецької області про
встановлення та зобов'язання
державного органу прийняти на
виконання виконавчий лист відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги.

Колегія суддів, заслухавши суддю
- доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ст. 3 Закону України
"Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень" від 05.06.2012 року № 4901-УІ
(далі - Закон № 4901-УІ) виконання рішень
суду про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Пунктом 3 розділу ІІ "Прикінцеві та
перехідні положення" визначено, що
виконавчі документи за рішеннями суду
про стягнення коштів або рішення суду,
що набрали законної сили, боржниками за
якими є визначені частиною першою
статті 2 цього Закону суб'єкти, які
видані або ухвалені до набрання
чинності цим Законом, подаються до
органу державної виконавчої служби
протягом шести місяців з дня набрання
чинності цим пунктом. Якщо рішення суду
про стягнення коштів або виконавчі
документи за цими рішеннями,
боржниками за якими є визначені
частиною першою статті 2 цього Закону
суб'єкти, не було подано в строк,
встановлений цим пунктом, це не є
підставою для відмови у виконанні
даного судового рішення.

Згідно п.9 Порядку виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 3 серпня 2011 р. N 845,
орган Казначейства повертає
виконавчий документ стягувачеві у
разі, коли, зокрема, виконавчий
документ не підлягає виконанню органом
Казначейства.

З матеріалів справи вбачається, що
постанова Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 29 лютого 2012 року, набрала чинності
01.11.2012 року, тобто до набрання чинності
Закону України "Про гарантії держави
щодо виконання судових рішень".

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що
відповідно до ч.4 ст.105 КАС України,
адміністративний позов може містити
вимоги про: 1) скасування або визнання
нечинним рішення відповідача - суб'єкта
владних повноважень повністю чи
окремих його положень; 2) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень прийняти рішення або
вчинити певні дії; 3) зобов'язання
відповідача - суб'єкта владних
повноважень утриматися від вчинення
певних дій; 4) стягнення з відповідача -
суб'єкта владних повноважень коштів на
відшкодування шкоди, завданої його
незаконним рішенням, дією або
бездіяльністю; 5) виконання зупиненої
чи невчиненої дії; 6) встановлення
наявності чи відсутності компетенції
(повноважень) суб'єкта владних
повноважень; 7) примусове відчуження
земельної ділянки, інших об'єктів
нерухомого майна, що на ній розміщені, з
мотивів суспільної необхідності.

Частино 2 ст.162 КАС України передбачено,
що у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про: 1) визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинним рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення; 2) зобов'язання
відповідача вчинити певні дії; 3)
зобов'язання відповідача утриматися
від вчинення певних дій; 4) стягнення з
відповідача коштів; 5) тимчасову
заборону (зупинення) окремих видів або
всієї діяльності об'єднання громадян; 6)
примусовий розпуск (ліквідацію)
об'єднання громадян; 7) примусове
видворення іноземця чи особи без
громадянства за межі України; 8)
визнання наявності чи відсутності
компетенції (повноважень) суб'єкта
владних повноважень.

Таким чином, суд не вправі
самостійно визначати суб'єкта владних
повноважень, який повинен виконати
конкретне судове рішення, оскільки
саме позивач відповідно до ч.1 ст.6 КАС
України вправі звернутися до суду з
адміністративним позовом, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
конкретного суб'єкта владних
повноважень порушені його права,
свободи або інтереси.

З огляду на викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає з
підстав, наведених у даній ухвалі.

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Артемівського міськрайонного суду
Донецької області від 24 лютого 2014 р. у
справі № 219/10673/2013-а - залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського
міськрайонного суду Донецької області
від 24 лютого 2014 р. у справі № 219/10673/2013-а
- залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

О.П.Лях

О.А.Нікулін