Справа № 2а-2403/11/2770
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 березня 2014 року м.
Київ В/800/823/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бившева Л.І., Голубєва Г.К.,
Рибченко А.О., Степашко О.І.,

розглянувши заяву державної
податкової інспекції у Ленінському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Севастополі (далі - ДПІ)
про перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19.11.2013

у справі № 2а-2403/11/2770

за позовом приватного підприємства
«Сервет»

до ДПІ,

за участю прокуратури м. Севастополя,

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 22.12.2011, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2012,
позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 19.11.2013 вказані судові
акти попередніх інстанцій залишено без
змін.

ДПІ звернулася із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 19.11.2013, в якій просить
скасувати рішення судів апеляційної та
касаційної інстанцій, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права
(зокрема, підпункту 7.4.1 пункту 7.4.
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»), внаслідок чого ухвалені
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 22.07.2010 у справі № 7/51-2007 та
від 29.10.2013 у справі № 2а-760/12/0970.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвади суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
19.11.2013 у даній справі, про перегляд якої
подано заяву, залишаючи без змін
рішення попередніх інстанцій про
задоволення позову, Вищий
адміністративний суд України на
підставі встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи
виходив з того, що за відсутності
порушень з боку позивача під час
визначення суми, яка підлягає
відшкодуванню з бюджету, право на
отримання цієї суми не залежить від
результатів зустрічних перевірок
постачальників позивача та від
виконання ними обов'язку з
декларування та сплати ПДВ до бюджету.

Правова позиція Верховного Суду
України з розглядуваного питання,
відображена, зокрема, у його постанові
від 31.01.2011 № 14/11 у справі за позовом
закритого акціонерного товариства
"Мукачівський лісокомбінат" до
Мукачівської об'єднаної державної
податкової інспекції в Закарпатській
області про визнання недійсним
податкового повідомлення-рішення.

Так, у цьому рішенні Верховний Суд
України зазначив, що «вимога пункту 1.8
статті 1 Закону № 168/97-ВР щодо надмірної
сплати ПДВ як необхідної умови
повернення з бюджету сум цього податку
його платникові стосується саме цього
платника і сплати ним податку у ціні
придбання товарів (послуг) їх
постачальникам….якщо контрагент не
виконав свого зобов'язання щодо сплати
податку до бюджету, то це тягне
відповідальність та негативні
наслідки саме для цієї особи. Зазначені
обставини не є підставою для
позбавлення платника податку права на
відшкодування ПДВ у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту».

Наведені висновки Верховного Суду
України було враховано Вищим
адміністративним судом України під час
прийняття ухвали з даної справи, про
перегляд якої порушено питання у заяві
ДПІ. Тобто фактично прийняття
зазначеної ухвали є, по суті,
результатом дотримання Вищим
адміністративним судом України вимог
статті 2442 КАС.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити державній податковій
інспекції у Ленінському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Севастополі у допуску справи №
2а-2403/11/2770 до провадження Верховного
Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Л.І. Бившева Г.К. Голубєва А.О.
Рибченко О.І. Степашко