Справа № 2а-2124/11
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 р.
Справа № 110693/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Заверухи О.Б.,

суддів -
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Головного управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Волинської
обласної державної адміністрації на
постанову Рожищенського районного
суду Волинської області від 10
листопада 2011 року в справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Головного управління праці, соціальних
питань та у справах захисту населення
від наслідків Чорнобильської
катастрофи Волинської обласної
державної адміністрації, управління
паці та соціального захисту населення
Рожищенської районної державної
адміністрації про стягнення
недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги як інваліду війни,-

В С Т А Н О В И В :

18.10.2011 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до Головного управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Волинської
обласної державної адміністрації,
управління паці та соціального захисту
населення Рожищенської районної
державної адміністрації про стягнення
недоплаченої разової щорічної
грошової допомоги як інваліду війни
відповідно до ст.13 Закону України «Про
статус ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту». Просить
зобов'язати відповідача виплатити
недоплачену щорічну разову допомогу до
5-го травня у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком за 2009-2011 роки.

Постановою Рожищенського районного
суду Волинської області від 10
листопада 2011 року заявлений
адміністративний позов задоволено
частково. Визнано дії Головного
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Волинської обласної державної
адміністрації, управління паці та
соціального захисту населення
Рожищенської районної державної
адміністрації протиправними та
зобов'язано провести нарахування та
виплату на користь ОСОБА_1 щорічної
грошової допомоги як інваліду війни до
5-го травня у розмірі семи мінімальних
пенсій за віком відповідно до ч. 5 ст. 13
Закону України «Про статус ветеранів
війни, гарантій їх соціального
захисту» із врахуванням вимог ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та раніше виплачених сум.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
її оскаржив Головне управління праці,
соціальних питань та у справах захисту
населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи Волинської
обласної державної адміністрації, в
апеляційній скарзі просить скасувати
оскаржувану постанову і прийняти нову,
якою відмовити у задоволенні позовних
вимог.

У відповідності до п.3 ч. 1 ст. 197 КАС
України, суд апеляційної інстанції
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки апеляційну скаргу подано на
рішення суду першої інстанції, яке
прийнято у порядку скороченого
провадження за результатами розгляду
справ, передбачених пунктами 1,2 ч.1
ст.183-2 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Задовольняючи частково позовні вимоги
позивачу, суд першої інстанції виходив
з того, що позивач має право щорічно до
5-ого травня отримувати грошову
допомогу відповідно до вимог Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту».
Однак, розмір отриманої позивачем у 2011
році разової грошової допомоги до 5-ого
травня не відповідає вимогам чинного
законодавства, оскільки встановлений
Постановою КМУ №341 від 04 квітня 2011 року.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку колегії суддів, відповідають
фактичним обставинам справи та є
вірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 Конституції
України виключно Законом України про
Державний бюджет України визначаються
будь-які видатки держави на
загальносуспільні потреби, розмір і
цільове спрямування цих видатків.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Бюджетного кодексу
України при здійсненні бюджетного
процесу в Україні положення
нормативно-правових актів
застосовуються лише в частині, в якій
вони не суперечать Конституції
України, Бюджетного кодексу України та
Закону України «Про державний бюджет
України».

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10 рп/2008 - нормою Закону
України «Про державний бюджет України
на 2008 рік» зупинено на 2008 рік дію ст.ст.
12, 13, 14 та 15 Закону України «Про статус
ветеранів війни, гарантій їх
соціального захисту».

При цьому відповідно до ч.2 ст.152
Конституції України закони, інші
правові акти або їх окремі положення,
що визнані неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність. Тобто
рішення Конституційного Суду України
не має зворотної дії в часі. Оскільки
норми Законів, якими обмежувалась дія
ст. 13 Закону України "Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" 3551-XII від 22.10.1993
року визнані неконституційними і
втратили свою чинність, то у 2011 році ст.
13 цього Закону діяла у редакції
відповідно до якої, щорічно до 5 травня
інвалідам війни ІІІ групи,
виплачується разова грошова допомога.
Розмір вказаної допомоги
регламентується ст. 13 вищенаведеного
закону, яка встановлює, що щорічно до 5
травня інвалідам війни
виплачується разова грошова
допомога у розмірах: інвалідам
групи - десять мінімальних
пенсій за віком; групи - вісім
мінімальних пенсій за віком; III групи
- сім мінімальних пенсій за віком".

Суд апеляційної інстанції вважає, що
виходячи із загальних засад пріоритету
законів над підзаконними нормативними
актами при вирішенні даного спору суд
першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що у 2011 році виплата
такої допомоги здійснювалась
відповідачем у невідповідності до
чинного законодавства.

Окрім цього відповідно до ч. 3 ст. 2
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
нормативні акти органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, які обмежують права і
пільги ветеранів війни, передбачені
цим Законом, є недійсними.

Разом з тим, колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що при
нарахуванні та виплаті щорічної
одноразової грошової допомоги
позивачу, слід виходити із розміру
мінімальної пенсії за віком
встановленої ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлюється у розмірі прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність, визначеного законом.

Положення ч.3 ст.28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", на думку колегії суддів
не є перешкодою для застосування даної
величини (мінімального розміру пенсії
за віком) до обрахування інших пенсій
чи доплат пов'язаних з мінімальною
пенсією за віком, оскільки чинним
законодавством не встановлено іншого
крім передбаченого ч.1 цієї статті
мінімального розміру пенсії за віком.

За таких обставин суд апеляційної
інстанції приходить до переконання про
підставність позовних вимог позивача
щодо стягнення недоплаченої разової
щорічної грошової допомоги до 5-го
травня як інваліду війни за 2011 рік в
розмірі семи мінімальних пенсій за
віком.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги в
цілому суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст. 94, 160, 195-197, п.1 ч.1 ст. 198, ст.
200, п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 6, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного
управління праці, соціальних питань та
у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
Волинської обласної державної
адміністрації - залишити без
задоволення, постанову Рожищенського
районного суду Волинської області від
10 листопада 2011 року у справі № 2а-2124/11 -
без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду є остаточною і оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.Б. Заверуха

Судді:
О.М. Гінда

В.В. Ніколін