Справа № 802/674/14-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 квітня 2014 р.
Справа № 802/674/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Альчука Максима
Петровича,

секретаря судового засідання:
Побережської В.В.

представника позивача: Бондар Л.І.,
Дерун А.С.

представника відповідача: Цимбал В.А.

третьої особи: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Вінницької районної державної
адміністрації

до: Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області, третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Вінницького відділення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області

про: визнання протиправним та
скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
районний центр соціальних служб для
сім'ї, дітей та молоді Вінницької
районної державної адміністрації з
адміністративним позовом до
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області, третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Вінницького відділення
Вінницької об'єднаної державної
податкової інспекції головного
управління Міндоходів у Вінницькій
області про визнання протиправним та
скасування рішення.

Позовні вимоги мотивовані
протиправними діями відповідача
стосовно прийняття рішення № 49/17-05 від
24.02.2014 року, яким на позивача за
несплату/не своєчасну сплату єдиного
внеску накладено фінансові санкції та
нараховано пеню на загальну суму 5559,77
грн.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю та просили суд позов
задовольнити, посилаючись на викладені
у позовній заяві обставини. Окремо
зазначили, що той факт, що кошти
помилково сплачувалися не на належний
рахунок не можна вважати провиною
позивача, оскільки звіти районним
центром подавалися вчасно, єдиний
соціальний внесок сплачувався також
вчасно, всі кошти перебували на
рахунках в податковій інспекції, а тому
жодних збитків державі позивачем не
завдано.

Представник відповідача проти позову
заперечувала з підстав викладених в
запереченні на позовну заяву (а.с. 34-35)
просила відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, причини неявки
суду невідомі, про дату, час та місце
розгляду справи третя особа
повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку про задоволення
позову, в зв'язку з наступним.

Судом встановлено, що районний центр
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Вінницької районної державної
адміністрації зареєстрований
реєстраційною службою Вінницького
районного управління юстиції
Вінницької області 16.12.1999 року (а.с. 25).

Відповідно до змін у Податковому
Кодексі України управлінням
Пенсійного фонду України у Вінницькому
районі 04.10.2013 року передано районний
центр соціальних служб для сім'ї, дітей
та молоді Вінницької РДА як платника
єдиного внеску для обслуговування до
Вінницького відділення Вінницької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області (а.с. 42-45).

Починаючи з 01.10.2013 року позивачем
сплачувався єдиний соціальний внесок
на рахунок Вінницького відділення ОДПІ
та подавався звіт до вказаного органу
(а.с. 9-24, 47-58). Однак в грудні 2013 року при
подачі звіту у Вінницькому відділенні
ОДПІ районний центр повідомили, що
Пенсійний фонд помилково передав
матеріали позивача до Вінницького
відділення ОДПІ, так як
обслуговуватися платник єдиного
внеску повинен за основним місцем
обліку, тобто у міському відділенні
Вінницької ОДПІ ГУ Міндоходів у
Вінницькій області.

Позивач 04.12.2013 року звернувся до
Вінницького відділення Вінницької
ОДПІ з письмовою заявою про
перерахування помилково сплачених
коштів на рахунки міського віділення
Вінницької ОДПІ (а.с. 6).

Вінницьке відділення Вінницької ОДПІ
помилково сплачені позивачем кошти
13.12.2013 року перерахувало за основним
місцем обліку платника - до міського
відділення Вінницької ОДПІ ГУ
Міндоходів у Вінницькій області (а.с.
59-64).

24.02.2014 року відповідачем прийнято
рішення № 49/17-05, яким до районного
центру за несвоєчасну сплату єдиного
внеску за період з 22.10.2013 року по 13.12.2013
року застосовано фінансову санкцію в
розмірі 4156,27 грн. та нараховано пеню в
розмірі 1403,50 грн. (а.с. 7-8). Вказане
рішення одночасно є предметом
оскарження в даній справі.

Визначаючись стосовно позовних вимог
суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих положень
Закону України від 04.07.2013 року "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи" Пенсійний
фонд України протягом десяти днів з дня
набрання чинності цим Законом передає
центральному органу виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
реєстр страхувальників станом на дату
набрання чинності цим Законом.

Центральний орган виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
формує новий реєстр страхувальників на
підставі даних, отриманих із
Пенсійного фонду України, відомостей,
отриманих із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, а також
інформаційного фонду єдиного банку
даних про платників податків -
юридичних осіб та Державного реєстру
фізичних осіб - платників податків.

Згідно п. 41.1. ст. 41 Податкового Кодексу
України (далі - ПК України)
контролюючими органами є органи
доходів і зборів - центральний орган
виконавчої влади, що забезпечує
формування єдиної державної
податкової, державної митної політики
в частині адміністрування податків і
зборів, митних платежів та реалізує
державну податкову, державну митну
політику, забезпечує формування та
реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Пунктом 41.2. ст. 41 ПК України визначено,
що органами стягнення є виключно
контролюючі органи, уповноважені
здійснювати заходи щодо забезпечення
погашення податкового боргу та
недоїмки зі сплати єдиного внеску у
межах повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

У відповідності до вищевказаних змін
законодавства з 01.10.2013 року реалізацію
державної політики з адміністрування
єдиного внеску здійснюють
територіальні органи Міндоходів
України.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначені
Законом України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування".

Пунктом 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що
недоїмка - сума єдиного внеску,
своєчасно не нарахована та/або не
сплачена у строки, встановлені цим
Законом, обчислена органом доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платник єдиного
внеску зобов'язаний зокрема: своєчасно
та в повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, подавати звітність до органу
доходів і зборів за основним місцем
обліку платника єдиного внеску у
строки, порядку та за формою
встановленими центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, за
погодженням з Пенсійним фондом та
фондами загальнообов'язкового
державного соціального страхування.

Згідно ч.ч. 8, 11 ст. 9 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" платники
єдиного внеску зобов'язані сплачувати
єдиний внесок, нарахований за
відповідний базовий звітний період, не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

У разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

Частиною 3 ст. 25 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" передбачено, що
суми недоїмки стягуються з
нарахуванням пені та застосуванням
штрафів.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Вищевказаними нормами законодавства
чітко визначено, що у випадку
несвоєчасної або не в повному обсязі
сплати єдиного внеску до платника
застосовуються фінансові санкції та
нараховується пеня.

Згідно ч. 10 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" на суму
недоїмки нараховується пеня з
розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати
за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" визначено, що за
несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску
накладається штраф у розмірі 10
відсотків своєчасно не сплачених сум.

Відповідно до ч. 14 ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" про нарахування
пені та застосування штрафів,
передбачених цим Законом, посадова
особа органу доходів і зборів у
порядку, встановленому центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику,
за погодженням з Пенсійним фондом,
приймає рішення, яке протягом трьох
робочих днів надсилається платнику
єдиного внеску.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи позивачем єдиний
соціальний внесок до органів доходів і
зборів сплачувався своєчасно та в
повному обсязі, звітність також
подавалася вчасно, жодної недоїмки за
районним центром не рахується. Вказану
обставину також підтверджує той факт,
що згідно облікових карток платника
Вінницьким відділенням Вінницької
ОДПІ 13.12.2013 року всі помилково сплачені
позивачем кошти перераховано за
основним місцем обліку платника - до
міського відділення Вінницької ОДПІ.

Крім того, вимогу про сплату недоїмки,
яка б свідчила про наявність у
районного центру заборгованості зі
сплати єдиного внеску орган доходів і
зборів позивачу не надсилав.

Таким чином, суду не зрозуміло якими
нормами законодавства керувався
відповідач приймаючи рішення про
застосування до позивача штрафних
санкцій та пені за несплату/не
своєчасну сплату єдиного внеску.

Також, суд зазначає, що сплата районним
центром єдиного внеску до Вінницького
відділення ОДПІ, а не за основним
місцем обліку платника єдиного внеску
- міського відділення Вінницької ОДПІ
не може вважатися недоїмкою, оскільки,
як встановлено, вищевказані органи
доходів та зборів, а саме Вінницьке
відділення та міське відділення є
однією юридичною особою - Вінницькою
ОДПІ, а тому всі кошти по єдиному внеску
перебували на рахунках податкового
органу незалежно від того, до якого
відділення вони сплачені.

Разом з тим, жодної вини позивача у
сплаті єдиного внеску до Вінницького
відділення ОДПІ, а не за основним
місцем обліку суд не вбачає, оскільки
згідно супровідного листа (а.с. 42)
передачу даних районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Вінницької РДА як платника
єдиного внеску для обслуговування до
Вінницького відділення Вінницької
ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій
області здійснював Пенсійний фонд
України у Вінницькому районі, а чинним
законодавством жодного обов'язку
платника єдиного внеску брати участь
та контролювати передачу таких даних
не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України, орган державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Аналіз викладених норм законодавства
та встановлених у справі фактичних
обставин, свідчить про те, що рішення
податкового органу № 49/17-05 від 24.02.2014
року є безпідставним та таким, що
суперечить чинному законодавству, а
тому вимоги позивача стосовно визнання
його протиправним та скасування
підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративному судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 11 КАС України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, а суд, відповідно до ст. 86
КАС України, оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні.

В судовому засіданні позивачем надано
достатніх аргументів та доводів, які
свідчать, що оскаржуване рішення
податкового органу прийнято з
порушенням норм законодавства України.
В той же час відповідач не довів
обставин в обґрунтування своїх вимог, в
зв'язку з чим суд приходить до висновку
про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Вінницької об'єднаної
державної податкової інспекції
головного управління Міндоходів у
Вінницькій області № 49/17-05 від 24.02.2014
року.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Альчук Максим Петрович