Справа № 569/23710/13-а
Суддя: Музичук Н.Ю. Н. Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року
Рiвненський мiський суд
Рівненської області

в особi суддi
- Музичук Н.Ю.,

розглянувши у вiдкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвне в порядку
письмового провадження справу
адміністративного судочинства за
позовом ОСОБА_2 до ВДАІ УМВС України в
Волинській області про визнання
протиправною та скасування постанови в
справі про адміністративне
правопорушення, суд

В С Т А Н О В И В :

26 Грудня 2013 року позивач ОСОБА_2
звернувся з позовом до ВДАІ УМВС
України в Волинській області про
скасування постанови в справі про
адміністративне правопорушення серії
ПС1 № 014410 від 22 грудня 2013 року за
відсутністю події та складу
правопорушення.

Письмових заперечень на позовну заяву
відповідачем станом на час судового
розгляду позовної заяви не надано.

Представник відповідача в судове
засідання, будучи повідомленим про час
і місце судового розгляду справи у
встановленому порядку під розписку, не
з'явився, письмових заперечень,
клопотання чи заяви суду не надав.

Позивач надав суду заяву, в якій
просить розглянути праву в його
відсутності порядку письмового
провадження.

Справа розглядається судом за наявними
в ній матеріалами в порядку письмового
провадження, відповідно положень ст.ст.
122, 128 ч. 6 КАС України.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

Постановою серії ПС1 № 014410 від 22 грудня
2013 року в справі про адміністративне
правопорушення було притягнуто до
відповідальності позивача ОСОБА_2 за ч.
1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в
розмірі 300 грн.

Згідно вищевказаної постанови та
протоколу про адміністративне
правопорушення серії АВ2 № 182926 від 22
грудня 2013 року вбачається, що ОСОБА_2 в
цей день об 11 год. 12 хв. В селі Литовеж
Іваничівського району по вул..
Львівській, керував автомобілем марки
"Рено", державний номерний знак НОМЕР_1,
перевищив встановлену швидкість руху в
населеному пункті на 41 км/год., рухався
зі швидкістю 101 км/год., чим порушив п. 12.4
ПДР України, швидкість вимірювалась
приладом «Візир № 0812430», та вчинив
правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122
КпАП України.

Із наданих порушником пояснень до
протоколу про адміністративне
правопорушення, вбачається, що ОСОБА_2,
ознайомившись із протоколом вказав, що
по суті порушення не згідний.

В позовній заяві правопорушення в його
діях вважає не доведеним, вказує на те,
що склад правопорушення в його діях
відсутній. Постанову в справі про
адміністративне правопорушення вважає
незаконною і необґрунтованою, виходячи
з того, що протокол про адміністративне
правопорушення складений
безпідставно, оскільки доказів
перевищення швидкості руху саме
автомобілем позивача інспектором
надано не було, фото - чи відео зйомка
були відсутні. Дії інспектора були
безпідставними та протиправним, а
зазначене в протоколі правопорушення є
надуманим і безпідставним.

Відповідно до положень п. 12.4 Правил
дорожнього руху значено, що у населених
пунктах рух транспортних засобів
дозволяється із швидкістю не більше 60
км/год.

Відповідно до положень ст. 251 КпАП
України, доказами в справі про
адміністративне правопорушення є
будь-які фактичні дані, на основі яких у
визначеному законом порядку орган чи
посадова особа встановлює наявність чи
відсутність адміністративного
правопорушення, винність особи в його
вчиненні та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи, які встановлюються, зокрема,
протоколом про адміністративне
правопорушення та поясненням особи, що
притягується до адміністративної
відповідальності, потерпілих, свідків,
показаннями технічних приладів
технічних засобів, що мають функції
фото-, кінозйомки, відеозапису, які
використовуються при нагляді за
виконанням правил, норм і стандартів,
що стосуються забезпечення безпеки
дорожнього руху.

Доводи позивача на обґрунтування
причини правопорушення та відсутності
вини не переконливі, суперечать
положенню п. 12.4 ПДР України, не можуть
бути прийняті до уваги, спростовуються
доказами.

Встановлено, що особа, яка притягнута
до адміністративної відповідальності
без будь яких пояснень щодо обставин в
протоколі на місці поясненнях не
визнала подію порушення ПДР та не
визнав склад правопорушення за ст. 122 ч.
1 КпАП України. Проте склад зазначеного
постановою правопорушення і вина
позивача в його вчиненні
підтверджується зазначеними
протоколом показаннями технічного
приладу «Візир № 0812430».

Підпунктом «б» п. 2.3 ПДР України
передбачений обов'язок водія бути
уважним, стежити за дорожньою
обстановкою, відповідно реагувати на
її зміну, стежити за правильністю
розміщення та кріплення вантажу,
технічним станом транспортного засобу
і не відволікатися від керування цим
засобом у дорозі.

Таким чином, склад правопорушення за
ст. 122 ч. 1 КпАП України зазначеного
постановою і вина в його вчиненні
підтверджується у встановленому
порядку та не спростовані порушником.
Покликання на відсутність доказів
перевищення швидкості саме
автомобілем позивача об'єктивно не
підтверджені і до уваги не приймаються.

Встановлені на місці обставини
правомірно оцінені інспектором ДПС ДАІ
при розгляді справи про
адміністративне правопорушення, а
порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього
руху України і правопорушення,
передбачене ч. 1 ст. 122 КпАП України, в
діях позивача суд вважає підтвердженим
доказами в порядку, передбаченому ст. 251
КпАП України, а саме протоколом про
адміністративне правопорушення.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 ст. 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що суд при вирішенні
справи керується принципом законності,
відповідно до якого органи державної
влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і
службові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

За наведених обставин, відповідач
накладенням штрафу за порушення
передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП не
перевищив свої повноваження та не
порушив вимоги КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували зазначене
і підтверджене в постанові та
протоколі про адміністративне
правопорушення АВ2 № 182926 від 22 грудня
2013 року правопорушення в його діях
позивач суду не надав.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 251, 258, 280, 289 КпАП України, керуючись
ст.ст. 9, 69 - 71, 99, 100, 158 - 163, 171-2, 185, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позовної заяви
ОСОБА_2 до ВДАІ УМВС України в
Волинській області про визнання
протиправною і скасування постанови
інспектора ВДАІ УМВС України в
Волинській області серії ПС1 № 014410 від
22 грудня 2013 року в справі про
адміністративне правопорушення за ст.
122 ч. 1 КпАП України про накладення
штрафу в сумі 300 грн., відмовити.

Постанова місцевого загального суду
як адміністративного суду є остаточною
і оскарженню не підлягає.

Cуддя Рівненського міського суду

Н.Ю.Музичук