Справа № 2а-184/11, 1301/2/2012
Суддя: Рибачук А.І.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року м.
Львів
Справа № 9104/110103/12

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді - Рибачука А.І.,

суддів - Іщук Л.П., Сапіга В.П.,

з участю секретаря - Саламахи О.І.,

представника позивача - Винар Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМ-ЕКО-Борислав 2010»
на постанову Бориславського міського
суду Львівської області від 07 травня 2012
року по справі № 2а-1301/2/2012 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КОМ-ЕКО-Борислав 2010»
до виконавчого комітету Бориславської
міської ради Львівської області про
визнання протиправною бездіяльності
та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «КОМ-ЕКО-Борислав 2010»
(далі - ТзОВ «КОМ-ЕКО-Борислав 2010»)
звернулось до суду з адміністративним
позовом до виконавчого комітету
Бориславської міської ради Львівської
області, в якому, з урахуванням заяв про
уточнення позовних вимог, просило
визнати протиправною бездіяльність
відповідача щодо невизнання його
виконавцем житлово-комунальних послуг
із захоронення твердих побутових
відходів на території м. Борислав та
зобов'язати відповідача визнати його
виконавцем житлово-комунальних послуг
із захоронення твердих побутових
відходів на території м. Борислав.

Позовні вимоги обґрунтовувало
посиланням на те, що на його звернення
до Бориславської міської ради про
визнання його надавачем послуг з
захоронення твердих побутових
відходів в м. Бориславі, ним отримано
лише відповідь про передачу такого на
розгляд постійної депутатської
комісії з питань житлово-комунального
господарства, жодної іншої інформації
йому надано не було, що вказує на
порушення відповідачем норм Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні», так як питання утилізації та
знешкодження побутових відходів не
належить до компетенції депутатських
комісій, а повинно вирішуватись
виконавчим комітетом органу місцевого
самоврядування.

Постановою Бориславського міського
суду Львівської області від 07 травня
2012 року в задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою суду, позивач подав
апеляційну скаргу, у якій, з посиланням
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить її скасувати та прийняти
нову, якою задовольнити позов.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує
посиланням на те, що судом першої
інстанції не враховано, що органи
місцевого самоврядування зобов'язані
дбати про забезпечення економічної
конкуренції, контролювати процес
утворення монополій і сприяти розвитку
добросовісної конкуренції на ринку
надання житлово-комунальних послуг.
Відповідач в даному випадку не виконав
такого завдання, що вказує на його
протиправну бездіяльність.

В судовому засіданні представник
позивача підтримала вимоги
апеляційної скарги, посилаючись на
викладені в ній доводи, просила її
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча відповідача
належним чином було повідомлено про
дату, час та місце апеляційного
розгляду, що відповідно до частини 4
статті 196 Кодексу адміністративного
судочинства України не перешкоджає
розгляду справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача,
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як видно з матеріалів справи, 16 травня
2011 року позивач звернувся до міського
голови м. Борислава з клопотанням про
визначення його надавачем послуг з
утилізації та захоронення твердих
побутових відходів в м. Бориславі та
смт. Східниця з посиланням на те, що з
моменту прийняття рішення
Бориславською міською радою
Львівської області від 30 березня 2010
року № 1112 про передачу йому в оренду
земельної ділянки площею 3.0 га на вул.
Братів Лисиків для обслуговуванням
сміттєзвалища він здійснює утилізацію
та захоронення твердих побутових
відходів в м. Бориславі та смт.
Східниця.

У відповідь на дане звернення листом
від 07 червня 2011 року № 3-10/1126
Бориславською міською радою
Львівської області повідомлено ТзОВ
«КОМ-ЕКО-Борислав 2010» про подання його
клопотання на розгляд постійної
депутатської комісії з питань
житлово-комунального господарства,
транспорту і зв'язку, оборонної роботи.

Однак, рішенням виконавчого комітету
Бориславської міської ради Львівської
області від 23 травня 2011 року № 199 «Про
визначення виконавцем послуг з
утилізації твердих побутових відходів
у м. Бориславі» визначено виконавцем
послуг з утилізації твердих побутових
відходів у м. Бориславі Комунальне
підприємство «ЕКО-МІСТО», після чого
також було затверджено нові тарифи на
вивезення та утилізацію твердих
побутових відходів для населення та
бюджетних установ.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
виконавчий комітет Бориславської
міської ради Львівської області при
визначенні виконавця
житлово-комунальних послуг діяв
правомірно, в межах своїх повноважень
та жодним чином не порушив прав
позивача.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 1 статті 143
Конституції України територіальні
громади села, селища, міста
безпосередньо або через утворені ними
органи місцевого самоврядування
управляють майном, що є в комунальній
власності; затверджують програми
соціально-економічного та культурного
розвитку і контролюють їх виконання;
затверджують бюджети відповідних
адміністративно-територіальних
одиниць і контролюють їх виконання;
встановлюють місцеві податки і збори
відповідно до закону; забезпечують
проведення місцевих референдумів та
реалізацію їх результатів; утворюють,
реорганізовують та ліквідовують
комунальні підприємства, організації і
установи, а також здійснюють контроль
за їх діяльністю; вирішують інші
питання місцевого значення, віднесені
законом до їхньої компетенції.

Статтею 144 Конституції України
встановлено, що органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Частиною 6 статті 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
встановлено, що виконавчий комітет
сільської, селищної, міської, районної
у місті (у разі її створення) ради в
межах своїх повноважень приймає
рішення.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті
30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад належить
вирішення питань збирання,
транспортування, утилізації та
знешкодження побутових відходів,
знешкодження та захоронення трупів
тварин.

Разом з тим, основні засади
організаційних, господарських
відносин, що виникають у сфері надання
та споживання житлово-комунальних
послуг між їхніми виробниками,
виконавцями і споживачами, а також їхні
права та обов'язки визначені Законом
України «Про житлово-комунальні
послуги».

Статтею 1 Закону України ««Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що житлово-комунальні послуги - це
результат господарської діяльності,
спрямованої на забезпечення умов
проживання та перебування осіб у жилих
і нежилих приміщеннях, будинках і
спорудах, комплексах будинків і споруд
відповідно до нормативів, норм,
стандартів, порядків і правил;
виконавець - це суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору.

Відповідно до пунктів 4, 6, 9 частини 1
статті 7 Закону України ««Про
житлово-комунальні послуги» до
повноважень органів місцевого
самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить:

визначення виконавця
житлово-комунальних послуг відповідно
до цього Закону в порядку,
затвердженому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
житлово-комунального господарства;

забезпечення населення
житлово-комунальними послугами
необхідних рівня та якості;

укладання договорів з підприємствами
різних форм власності на вироблення
та/або виконання житлово-комунальних
послуг.

Відповідно до Закону України «Про
житлово-комунальні послуги»
розроблено Порядок визначення
виконавця житлово-комунальних послуг у
житловому фонді, затверджений наказом
Державного комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
25 квітня 2005 року N 60, згідно з яким
органами місцевого самоврядування,
власниками житлових будинків
визначаються виконавці
житлово-комунальних послуг, зокрема, з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій.

Отже, аналіз зазначених норм дає
підстави для висновку, що органи
місцевого самоврядування як
представницькі органи територіального
громади самостійно та вільно вирішують
питання місцевого значення, віднесені
законом до їх компетенції, в межах
Конституції і законів України, та
приймають при цьому рішення, які є
обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Визначення виконавця
житлово-комунальних послуг, зокрема, із
захоронення твердих побутових
відходів на території м. Борислава,
належить до повноважень виконавчого
комітету Бориславської міської ради
Львівської області, а відповідно, він
вправі визначати такого виконавця на
власний розсуд у встановленому чинним
законодавством порядку.

З огляду на наведене вище, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що наявність у позивача в
користуванні земельної ділянки для
обслуговування сміттєзвалища та
фактичне надання ним послуг з
утилізації та захоронення твердих
побутових відходів з м. Борислава та
смт. Східниця на підставі субпідрядних
договорів з виконавцями послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій не свідчить
про наявність у відповідача обов'язку
визначити його виконавцем послуг з
захоронення твердих побутових
відходів, так як відповідач вправі
розпоряджатися своїм правом вибору
такого виконавця на власний розсуд, а
відтак, в даному випадку підстави для
задоволення вимог позивача відсутні,
що судом першої інстанції було вірно
встановлено.

За наведених обставин суд приходить до
висновку, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, що відповідно до
частини 1 статті 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
є підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а постанови
суду - без змін.

Керуючись статтями 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«КОМ-ЕКО-Борислав 2010» залишити без
задоволення, а постанову
Бориславського міського суду
Львівської області від 07 травня 2012 року
по справі № 2а-1301/2/2012 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
А.І. Рибачук

Судді
Л.П. Іщук

В.П. Сапіга

Повний текст ухвали виготовлено 01
квітня 2014 року