Справа № 2а-2505/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ К/9991/49302/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.04.2011 року
по справі № 2а-2505/11/2070 за позовом
Іноземного підприємства «Торговий дім
«Автоцентр Харків» до Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство «Торговий дім
«Автоцентр Харків» звернулось до суду
з позовною заявою до Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання нечинними
податкових повідомлень-рішень №
/0 від 09.09.2010 року, №/1 від
05.10.2010 року, № /2 від 15.12.2010 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 28.04.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2011 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
була проведена камеральна перевірка
податкової звітності позивача та
зроблено висновок про порушення ним пп.
8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України від 28.12.1994
року № 334/94-ВР «Про оподаткування
прибутку підприємств» (далі - Закон №
334/94-ВР).

За наслідками перевірки та процедури
адміністративного оскарження
податковим органом прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення, якими
визначено суму податкового
зобов'язання з податку на прибуток
підприємств у розмірі 6595564,50 грн.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) камеральною вважається
перевірка, яка проводиться
контролюючим органом виключно на
підставі даних, зазначених у
податкових деклараціях, без проведення
будь - яких інших видів перевірок
платника податків.

Згідно роз'яснення Комітету Верховної
Ради України з питань фінансів і
банківської діяльності від 20.03.2001 року
№ 06-10/167 під терміном «арифметична
помилка» або «описка» слід розуміти
помилки або описки, допущені платником
податку при заповненні декларацій
(розрахунків) або додатків до них.
Зокрема, при виконанні арифметичних
дій, передбачених при обчисленні
об'єкту оподаткування з метою
визначення податкових зобов'язань з
податку, збору, обов'язкового платежу
(додавання або вирахування відвідних
рядків), а також описки, допущені при
перенесенні даних із додатків, на
підставі яких заповнюються
відповідні рядки декларації
(неправильно поставлена кома при
застосуванні одиниці виміру,
неправильно перенесений підсумок з
додатку, та інш.). Під «методологічною
помилкою» слід розуміти помилку,
допущену платником податків при
складанні ним декларації, яка полягає у
неправильному застосуванні або
незастосуванні ставок оподаткування
чи коефіцієнтів при визначенні
податкового зобов'язання з того чи
іншого податку, збору (обов'язкового
платежу).

Як встановлено матеріалами справи,
позива 02.08.2010 року засобами
електронного зв'язку подав до
Харківської ОДПІ Харківської області
декларацію з податку на прибуток
підприємства за 1 півріччя 2010 року за №
900303925, додаток К1/1 за 1 півріччя 2010 року
за № , додаток К3 за 1 півріччя 2010
року за № .

При складанні декларації з податку на
прибуток за 1 півріччя 2010 року та
заповненні додатку К 1/1 (Таблиця 2
«Розрахунок амортизаційних
відрахувань»), вартість нематеріальних
активів, придбаних підприємством у 1
кварталі 2010 року, позивачем було
помилково відображено у рядку Б8
«Основні фонди групи 4 з нормою
амортизації нижче 15 відсотків» замість
рядку В «Нематеріальні активи». При
цьому, сума амортизаційних відрахувань
від вартості нематеріальних активів та
загальна сума амортизаційних
відрахувань були вказані вірно.

Як встановлено судами, в 2 кварталі 2010
року позивач основних фондів групи 4 не
придбавав, отже, і не міг відображати їх
вартість та амортизацію в рядку Б8
таблиці 2 додатку К1/1. Однак,
підприємством це було відображено.

В 1 кварталі 2010 року підприємство
придбало нематеріальні активи:
авторські права на комп'ютерні
програми загальною вартістю 311083333,00
грн. без врахування ПДВ. Вказана сума
балансової вартості, а відповідно, і
амортизаційні відрахування, були
відображені позивачем в рядку Б8
таблиці 2 Додатку К1/1 «Основні фонди
групи 4 з нормою амортизації нижче 15
відсотків» замість рядку В
«Нематеріальні активи».

Наявні в матеріалах справи документи
підтверджують вищевказані обставини
та свідчать про те, що при складанні
додатку К 1/1 до декларації з податку на
прибуток за 1 півріччя 2010 року,
позивачем було допущено помилку, яка не
підпадає під визначення «арифметичної
помилки» відповідно до Роз'яснень
Комітету Верховної Ради України з
питань фінансів і банківської
діяльності від 20.03.2001 року № 06-10/167.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 13.07.2011 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 28.04.2011 року
по справі №2а-2505/11/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.