Справа № 826/16456/13-а
Суддя: Гром Л.М.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кармазін
Суддя-доповідач: Гром
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді - Гром Л.М.;

суддів - Бєлової Л.В.,

Міщука М.С.,

при секретарі судового засідання:
Мотилю В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВАЛЬРАВЕН» на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 листопада 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВАЛЬРАВЕН» до Київської
міжрегіональної митниці Міндоходів
України про визнання протиправними та
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів та картки
відмови,

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
21 листопада 2013 року в задоволенні
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВАЛЬРАВЕН»
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції позивач звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалене у
справі судове рішення скасувати та
постановити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників
процесу, які з`явились у судове
засідання, перевіривши за матеріалами
справи наведені у апеляційній скарзі
доводи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем прийнято оскаржуване
рішення про коригування митної
вартості № 100270000/2013/300344/2 від 25.09.2013р.

Згідно із зазначеним рішення
скориговано митну вартість товарів. У
усіх випадках митну вартість
скориговано за резервним методом

На підставі зазначеного рішення про
коригування митної вартості митницею
прийнято Картку відмови у митному
оформленні № 100270000/2013/01791 від 25.09.2013р.

Не погоджуючись із зазначеними
рішеннями митного органу, позивач
звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції виходив з наступних мотивів,
з чим погоджується і колегія суддів.

Відповідно до ст. 257 МК України (в
редакції на час подання позивачем МД)
декларування здійснюється шляхом
заявлення за встановленою формою
(письмовою, усною, шляхом вчинення дій)
точних відомостей про товари, мету їх
переміщення через митний кордон
України, а також відомостей, необхідних
для здійснення їх митного контролю та
митного оформлення.

Згідно з положеннями глави 9 МК України,
зокрема, згідно з ч. 1 ст. 57 МК України,
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами: 1) основний - за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції); 2) другорядні, зокрема: ґ)
резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції)
(ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 58 МК України у разі
якщо митна вартість не може бути
визначена за основним методом,
застосовуються другорядні методи,
зазначені у пункті 2 частини першої
статті 57 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3
ст. 57 МК України).

Відповідно ч. 4 ст. 58 МК України митною
вартістю товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є ціна, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за товари, якщо вони продаються на
експорт в Україну, скоригована в разі
потреби з урахуванням положень частини
десятої цієї статті.

Згідно з ч. 5. ст. 58 МК України, ціна, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті, - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

Відповідно до п. 5 та 6 ч. 10 цієї статті 58
МК України «Метод визначення митної
вартості за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції)» при визначенні
митної вартості до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті
за оцінювані товари, додаються такі
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
зокрема, витрати на транспортування
оцінюваних товарів до місця ввезення
на митну територію України; витрати на
навантаження, вивантаження та обробку
оцінюваних товарів, пов'язані з їх
транспортуванням до аеропорту, порту
або іншого місця ввезення на митну
територію України.

У взаємозв'язку з наведеним, слід
зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Згідно із ч. 2 ст. 53 МК України
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 53 МК
України у разі якщо документи,
зазначені у частині другій цієї статті,
містять розбіжності, наявні ознаки
підробки або не містять всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари, декларант або
уповноважена ним особа на письмову
вимогу митного органу зобов'язані
протягом 10 календарних днів надати (за
наявності) такі додаткові документи: 1)
договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно до ч. 2. ст. 58 МК України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні. Відповідно до ч. 3. ст. 58 МК
України у разі якщо митна вартість не
може бути визначена за основним
методом, застосовуються другорядні
методи, зазначені у пункті 2 частини
першої статті 57 цього Кодексу.

З наявних у справі копій документів,
які надавались у зв'язку з митним
оформленням товару (з первинною МД),
вбачається, що позивачем при поданні
первинної МД не були надані всі
необхідні документи на підтвердження
заявленої митної вартості, передбачені
ч.2 ст. 53 МК України та Контрактом, а
надані документи містили розбіжності
та неузгодженості, що об'єктивно
зумовлювало виникнення у митного
органу обґрунтованих сумнівів щодо
достовірності визначених позивачем
відомостей та правильності визначення
позивачем митної вартості.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається та було встановлено судом
першої інстанції, що лише згідно з
додатковою угодою від 01.08.2013 р. № 2
контракт був доповнений п. 6.3. про те, що
навантажувальні роботи виконуються за
рахунок продавця, вартість робіт
включена у вартість продукції.

Однак, станом на час подання первинної
МД та при поданні нової МД, надані
позивачем документи також не містили
положень щодо прийняття продавцем на
себе витрат по навантаженню.

При цьому, наданий під час митного
оформлення інвойс від 11.09.2013 р. № 13005360
також не містив відомостей щодо
перерозподілу витрат сторін контракту,
хоча пунктом 1.1. контракту, в
кореспонденції з п. 6.1., 2.1., 2.2. контракту,
передбачено, що базис поставки, ціна
визначається в інвойсі, а у вартість
товару входить лише вартість упаковки.

При цьому, відсутня калькуляція, інший
подібний документ, з якого б вбачалось,
що перекладені за вищевказаною
додатковою угодою витрати продавця по
навантаженню включені до вартості
товару.

Отже, виникнення у митниці сумнівів
щодо точності, достовірності наведених
позивачем відомостей та правильності
визначення заявленої позивачем митної
вартості, зокрема, її складових є
обґрунтованим.

Також, необхідно зазначити, що у пакеті
додаткових документів, які надавались
митниці 24.09.2013 р., а також разом з новою
МД від 26.09.2013 р., вказана додаткова угода
також не надавалась, як і будь-які зміни
до умов інвойсу чи калькуляція, з яких
би вбачалось, що перекладені з покупця
на продавця витрати включені до
вартості товару.

Крім того, з СМR № (з грн. 23 «Штамп
та підпис перевізника») вбачається
вчинення напису відносно перевізника -
«Rivne Sodorna 446 «Trianex». У той же час довідка
про транспортні витрати від 20.09.2013 р.
видана ПП «Приват-Транс», однак на час
митного оформлення були відсутні
документи, які б пов'язували цих осіб з
питань перевезення продукції позивача.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про законність і
обґрунтованість прийнятого митницею
рішення про коригування митної
вартості та картки відмови, яка
ґрунтуються на вищезгаданому рішенні
про коригування митної вартості.

За таких обставин підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не вбачає.

Отже, судова колегія визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, враховуючи відповідні
правові норми та встановлені
обставини, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про застосування
статті 200 КАС України.

Керуючись статтями 195, 196, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВАЛЬРАВЕН» - залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 21 листопада 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України в
порядок і строки, визначені ст.212 КАС
України.

Головуючий:

Судді:

Ухвала складена у повному обсязі
07.04.2014р.

Головуючий суддя
Гром Л.М.

Судді:
Бєлова Л.В.

Міщук М.С.