Справа № К/9991/4558/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/4558/11

06 березня 2014 року м.
Київ К/9991/4558/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в письмовому провадженні
касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 січня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Харківській
області про визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити дії,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2010 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про визнання його
звільнення за наказом № 86 о/с від 09.08.2010
року незаконним; скасування наказу № 86
о/с від 09.08.2010 року; зобов'язання
звільнити його за підпунктом "г" пункту
64 Положення про проходження служби
рядовим та начальницьким складом
органів внутрішніх справ (за
скороченням штатів) з 20.02.2008 року за
рапортом від 23.07.2010 року; зобов'язання
внести до наказу про звільнення
вислугу служби в органах внутрішніх
справ (календарному та пільгову) з
урахуванням часу вимушеного прогулу
внаслідок незаконних звільнень та
затримки у видачі належним чином
оформленої трудової книжки на день
фактичної видачі належним чином
оформленої трудової книжки.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2010
року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 січня 2011
року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним звільнення ОСОБА_2
за наказом № 86 о/с від 09.08.2010 року.

Скасувано наказ Державного
департаменту України з питань
виконання покарань у Харківській
області № 86 о/с від 09.08.2010 року.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями
по справі в частині відмови у
задовленні позовних вимог про
зобов'язання внести до наказу про
звільнення вислугу служби в органах
внутрішніх справ (календарному та
пільгову) з урахуванням часу
вимушеного прогулу внаслідок
незаконних звільнень та затримки у
видачі належним чином оформленої
трудової книжки, позивач звернувся до
Вищого адміністративного суду України
з касаційною скаргою, у якій просить
скасувати рішення судів в цій частині
та прийняти нове рішення про
задоволення позову в цій частині.

Заслухавши суддю-доповідача та
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального і процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі у межах, визначених ч. 2 ст. 220 КАС
України, колегія суддів приходить до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення касаційної
скарги та скасування судових рішень,
прийнятих по недостатньо з'ясованим і
перевіреним обставинам справи, що
мають значення для її правильного
вирішення та направлення справи на
новий судовий розгляд з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що з 2004 року ОСОБА_2
проходив службу на посаді
оперуповноваженого оперативного
відділу Хавківського слідчого
ізолятору Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Харківській області, мав спеціальне
звання - капітан внутрішньої служби.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 01.10.2009 року
у справі № 2а-9875/08/2070 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 задоволено, та скасовано
рішення суду першої інстанції та
прийнято нове, яким задоволено позов
ОСОБА_2 Визнано незаконним звільнення
ОСОБА_2 19 травня 2006 року внаслідок
порушення порядку звільнення,
скасовано наказ Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань в Харківській
області № 33 о/с від 19 травня 2006 року в
частині звільнення ОСОБА_2 та поновлено
його на роботі з 19.05.2006 року.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 14.12.2009 року
у справі № 2а-42623/09/2070 за позовом ОСОБА_2
до Управління Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Харківській області про визнання
звільнення незаконним, скасування
наказу, стягнення матеріальних та
моральних збитків, зобов'язання
вчинити певні дії адміністративний
позов задоволено частково: визнано
незаконним звільнення від 15.10.2009 року
по п.п. «є» п. 64 Положення, скасовано
наказ Управління Державного
департаменту України з питань
виконання покарань в Харківській
області від 15.10.2009 року за № 133 о/с в
частині звільнення ОСОБА_2 з посади
оперуповноваженого оперативного
відділу Харківського слідчого
ізолятору Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Харківській області.

На виконання постанови суду від 14.12.2009
року відповідачем виданий наказ від
09 серпня 2010 року № 86 о/с, яким
позивача звільнено з посади
оперуповноваженого оперативного
відділу Харківського слідчого
ізолятору Державного департаменту
України з питань виконання покарань в
Харківській області з 19.05.2006 року за п.п.
«з» пункту 64 (у зв'язку з переходом на
роботу в інші міністерства, відомства)
Положення, вислуга років на день
звільнення складає 07 років, 01 місяць, 22
дні у календарному обчисленні; 09 років,
06 місяців - 09 днів - у пільговому
обчисленні.

Відповідачем рішення про звільнення
позивача за п. 64 «з» Положення (у зв'язку
із переходом у встановленому порядку
на роботу в інші міністерства і
відомства), прийнято враховуючи той
факт, що на момент видання наказу про
звільнення від 09.08.2010 року № 86 о/с
позивач вже працює на посаді
державного службовця у Харківському
окружному адміністративному суді.

Проте ні судом першої інстанції, ні
апеляційним судом не було витребувано
доказів з якого часу позивач працює
помічником судді та є державним
службовцем (наказів про прийняття на
роботу ОСОБА_2 та прийняття присяги
державного службовця), оскільки саме до
цього має обраховуватися служба
позивача в органах внутрішніх справ.

Оскільки, зазначені обставини мають
суттєве значення для правильного
вирішення справи, а зазначені
порушення не можуть бути усунені судом
касаційної інстанції, то прийняті
судами рішення не можна визнати
законними і обґрунтованими.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до положень частини 2 статті
227 Кодексу адміністративного
судочинства України підставою для
скасування судових рішень судів першої
та (або) апеляційної інстанцій і
направлення справи на новий судовий
розгляд є порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи.

Враховуючи наведене, судові рішення
підлягають скасуванню з направленням
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 12 жовтня 2010
року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 січня 2011 року скасувати, а справу
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Державного департаменту України з
питань виконання покарань у
Харківській області про визнання дій
незаконними, зобов'язання вчинити дії
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф. Загородній