Справа № 823/618/14
Суддя: С.О.Кульчицький
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
справа № 823/618/14

12 год. 15 хв.
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді Кульчицького С.О.,

при секретарі - Кулик О.О.,

за участю:

представників позивача - Гончара С.М.
(за довіреністю), Крамаренко С.І. (за
посадою),

відповідача - Бондаренка С.С. (за
посадою),

представника реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області -
Шуляк-Гончаренко С.В. (за довіреністю),

третьої особи - ОСОБА_5 (особисто),

представника третьої особи - ОСОБА_6 (за
довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
адміністративну справу за позовом
садівничого товариства
«Машинобудівник-82» до реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області,
державного реєстратора реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
Бондаренка Сергія Сергійовича, третя
особа - ОСОБА_5 про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

До суду з адміністративним позовом
звернулось садівниче товариство
«Машинобудівник-82» до реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області,
державного реєстратора реєстраційної
служби Черкаського міського
управління юстиції Черкаської області
Бондаренка Сергія Сергійовича, третя
особа - ОСОБА_5 про визнання
протиправним рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Бондаренка Сергія Сергійовича
від 15 серпня 2013 року індексний номер
5036173 про державну реєстрацію прав та їх
обтяжень (з відкриттям розділу), на
підставі якого зареєстроване право
власності ОСОБА_5 на садовий будинок за
адресою: АДРЕСА_1, із видачею свідоцтва
про право власності на нерухоме майно;
про скасування рішення державного
реєстратора реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Бондаренка Сергія Сергійовича
від 15 серпня 2013 року індексний номер
5036173 про реєстрацію права власності
ОСОБА_5 на садовий будинок за адресою:
АДРЕСА_1, із видачею свідоцтва про право
власності на нерухоме майно; про
визнання нечинним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 15
серпня 2013 року індексний номер 8030518,
виданого ОСОБА_5 державним
реєстратором реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Бондаренком Сергієм
Сергійовичем на садовий будинок за
адресою: АДРЕСА_1; про скасування запису
№ 2132259 в Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно про право
власності ОСОБА_5 на садовий будинок за
адресою: АДРЕСА_1; про зобов'язання
реєстраційної служби Черкаського
міського управління юстиції внести
відомості до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_5 на садовий будинок за
адресою: АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що відповідач своїми діями
порушив вимоги Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали
повністю з підстав, викладених в
адміністративному позові.

Представники відповідачів в судовому
засіданні проти задоволення
адміністративного позову заперечував
з підстав, викладених в запереченнях на
адміністративний позов та додаткових
поясненнях по справі.

Третя особа та його представник прози
задоволення адміністративного позову
заперечували в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши подані документи і
матеріали, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд встановив.

Рішенням Черкаської міської ради від
28.02.2008 року № 4-318 «Про передачу
громадянам земельних ділянок у
власність» передано ОСОБА_5 безоплатно
у власність земельну ділянку площею 693,0
кв. м. для ведення індивідуального
садівництва. На підставі даного
рішення ОСОБА_5 виданий державний акт
на право власності на земельну ділянку
Серія ЯЖ № 118373. 12 липня 2013 року
виготовлений технічний паспорт на
садовий будинок у садово-городньому
товаристві «Машинобудівник» діл. № 50
Придніпровського району м. Черкаси.

Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю в
Черкаській області 26 липня 2013 року № ЧК
38 зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації на
будівництво садового будинку (А-1),
прибудови (А-2), прибудови з гаражем (а),
сараю (Б).

На підставі заяви ОСОБА_5 про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень та
доданих до неї документів (згідно
картки прийому заяви № 4763783) державним
реєстратором реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області
Бондаренком С.С. прийнято рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 15.08.2013 року № 5036173 щодо
державної реєстрації права власності
на садовий будинок, що розташований:
АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та видано свідоцтво
про право власності на вищезгаданий
садовий будинок Серія САЕ № 977050. В
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно про право власності
внесено запис № 2132259.

Однак, позивач вважає, що державний
реєстратор здійснивши вищезгадані
реєстраційні дії порушив його права та
інтереси, звернувся до Черкаського
окружного адміністративного суду з
даним позовом.

Закон України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV
визначає правові, економічні,
організаційні засади проведення
державної реєстрації речових та інших
прав, які підлягають реєстрації за цим
Законом, та їх обтяжень і спрямований
на забезпечення визнання та захисту
державою цих прав, створення умов для
функціонування ринку нерухомого майна.

Абзацом 2, 4 частини 1 даного Закону
визначено, що державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно (далі -
державна реєстрація прав) - офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення прав на нерухоме майно,
обтяження таких прав шляхом внесення
відповідного запису до Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно;
обтяження - заборона розпоряджатися
та/або користуватися нерухомим майном,
яка встановлена або законом, або актами
уповноважених на це органів державної
влади, їх посадових осіб або яка
виникає на підставі договорів.

Державна реєстрація прав проводиться
на підставі: 1) договорів, укладених у
порядку, встановленому законом; 2)
свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою (ч. 1 ст. 19 Закону1952-IV).

Частиною 2 статті 15 Закон № 1952-IV
визначено, що перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Пунктом 10 «Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно» від 22.06.2011 року № 703
(чинного на час здійснення
реєстраційних дій) передбачено, що
заявник разом із заявою про державну
реєстрацію подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові необхідні
для такої реєстрації документи,
визначені цим Порядком, їх копії,
документ, що підтверджує внесення
плати за надання витягу з Державного
реєстру прав, та документ про сплату
державного мита.

Відповідно до п. 46 Порядку № 703 для
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на новозбудовані чи
реконструйовані об'єкти нерухомого
майна заявник, крім документів, що
зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього
Порядку, подає органові державної
реєстрації прав: документ, що посвідчує
речове право на земельну ділянку (крім
випадків реконструкції квартири,
житлового або нежитлового приміщення);
витяг з Державного земельного кадастру
про земельну ділянку (у разі, коли в
документі, що посвідчує речове право на
земельну ділянку, відсутні відомості
про її кадастровий номер); документ, що
зазначений у пункті 27 цього Порядку та
підтверджує право власності на об'єкт
нерухомого майна, розташований на
земельній ділянці (у разі проведення
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у зв'язку з набуттям
права власності на реконструйований
об'єкт нерухомого майна); документ, що
відповідно до вимог законодавства
засвідчує прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта;
документ, що підтверджує присвоєння
об'єкту нерухомого майна адреси.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 звернувся
до відповідача щодо реєстрації за ним
права власності на садовий будинок з
повним комплектом документів, як того
вимагало (чинне на той момент)
законодавство України, а тому,
державним реєстратором правомірно
було вчинено відповідні реєстраційні
дії.

Безпідставним є посилання позивача на
ту обставину, що в заяві про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень ОСОБА_5 в
полі «тип об'єкта» зазначив «житловий
будинок», а не «інший», у зв'язку з чим
на його думку державний реєстратор
повинен був відмовити у державній
реєстрації прав та їх обтяжень, з
огляду на наступне.

В доданих до заяви третьою особою
документів (декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, державного
акту на право власності на земельну
ділянку, технічного паспорту)
вбачається, що тип об'єкту - садовий
будинок, у зв'язку з чим, державним
реєстратором правомірно прийнято
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень від 15.08.2013 року № 5036173
щодо державної реєстрації права
власності саме на садовий будинок.

Статтею 24 Закону № 1952-IV передбачено
вичерпний перелік для відмови у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, а саме: 1) заявлене право,
обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
2) об'єкт нерухомого майна розміщений на
території іншого органу державної
реєстрації прав; 3) із заявою про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень звернулася неналежна особа; 4)
подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; 5) заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 цього Закону.

З аналізу наведених норм законодавства
вбачається, що у державного
реєстратора були відсутні підстави для
відмови ОСОБА_5 у державній реєстрації
прав та їх обтяжень на садовий будинок,
що розташований: АДРЕСА_1.

Крім того, на час звернення третьої
особи до відповідача (06.08.2013 року) із
заявою, надані до неї документи, які
були підставою для вчинення
відповідних реєстраційних дій
(декларація про готовність об'єкта до
експлуатації, державний акт на право
власності на земельну ділянку,
технічний паспорт) - були чинні та не
скасовані на той момент.

31 березня 2014 року на підставі заяви
ОСОБА_5 про внесення змін до запису
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, відповідачем прийнято
рішення № 12059903 про внесення змін до
запису шляхом виправлення об'єкта
житлової нерухомості на об'єкт
нежитлової нерухомості.

Суд наголошує, що вчинені державним
реєстратором реєстраційної служби
Черкаського міського управління
юстиції Черкаської області
Бондаренком С.С. реєстраційні дії щодо
реєстрації права власності ОСОБА_5 на
садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1, із
видачею свідоцтва про право власності
на нерухоме майно не породжують
будь-яких правових наслідків для СТ
«Машинобудівник-82» та не порушують
його права та інтереси.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
адміністративного позову в повному
обсязі.

Частиною 1 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено,
що суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до
якого органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їхні
посадові і службові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Інших доказів сторони суду не назвали
та не надали.

Керуючись ст. ст. 9, 69-71, 86, 94, 97, 122, 128, ст.
ст. 158-163 КАС України, Черкаський
окружний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до
Київського апеляційного
адміністративного суду через
Черкаський окружний адміністративний
суд в порядку, передбаченому ст. ст. 185 -
187 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Повний текст постанови виготовлений 08
квітня 2014 року.

Головуючий

С.О.Кульчицький