Справа № 805/2384/14
Суддя: Зеленов А. С.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 р.
Справа №805/2384/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови: 15год.36хв.

Донецький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді
Зеленова А.С.,

за участю:

секретаря
Афанасьєва Д.Б.,

представника позивача
Крамаренко Л.В.,

представника відповідача
Городскової С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області до Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про скасування постанови про
повернення виконавчого документу від
31.12.2013 ВП№22751657,

ВСТАНОВИВ:

Макіївська об'єднана державна
податкова інспекція у Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області звернулась до суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії /а.с.2-3/.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що постановою Донецького
окружного адміністративного суду від
29.07.2010 року у справі № 2а-16053/10/0570
задоволено позов Макіївської ОДПІ про
стягнення податкового боргу з податку
на додану вартість з ВАТ
"Шахтоуправління Донбас" у розмірі 325
858,67 грн., на підставі чого 27.10.2010 року
був виданий виконавчий лист.

Позивачем направлений виконавчий лист
№ 2а-16053/10/0570 до Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку. Постановою державного
виконавця від 16.11.2010 відкрито виконавче
провадження. З листопада 2010 року по
грудень 2013 року виконавчий лист
виданий Донецьким окружним
адміністративним судом перебував на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

Постановою від 31.12.2013 року повернуто
виконавчий лист № 2а-16053/10/0570 до
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області.

Позивач вважає постанову від 31.12.2013
Відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку про повернення
виконавчого документу неправомірною.

З урахуванням уточнених позовних
вимог, просить суд скасувати постанову
Відділу державної виконавчої служби
Будьонівського районного управління
юстиції у м. Донецьку від 31.12.2013 ВП
№22751657 про повернення виконавчого
документа стягувачеві /а.с.20/.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
надала пояснення, аналогічні
викладеним у позові, просила суд їх
задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала, надала письмові
заперечення /а.с.21-22/, відповідно до яких
вважає адміністративний позов
необґрунтованим та просить відмовити в
його задоволені в повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначає Закон України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Гарантією прав фізичних і юридичних
осіб у виконавчому провадженні є
можливість оскарження дій або
бездіяльності державних виконавців.

Рішення, дії чи бездіяльність
державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби щодо виконання рішень інших
органів (посадових осіб) можуть бути
оскаржені до відповідного
адміністративного суду в порядку,
передбаченому законом (частина п'ята
статті 82 Закону України "Про виконавче
провадження").

Судом встановлено, що постановою
Донецького окружного
адміністративного суду від 29.07.2010 року
у справі № 2а-16053/10/0570 задоволено позов
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції до Відкритого
акціонерного товариства
"Шахтоуправління Донбас" про стягнення
податкової заборгованості за
користування надрами
загальнодержавного значення у розмірі
325858 грн. 67 коп.

Постанова Донецького окружного
адміністративного суду від 29.07.2010 року
у справі № 2а-16053/10/0570 була прийнята до
набрання законної сили Податковим
кодексом України відповідно до
положень Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами і державними
цільовими фондами» №2181.

Виконавчий лист видано позивачу 27.10.2010
року, який направлено до Відділу
державної виконавчої служби
Будьонівського районного управління
юстиції у м. Донецьку разом із заявою
про примусове виконання.

Постановою державного виконавця від
16.11.2010 відкрито виконавче провадження
/а.с.28/.

Відповідно до матеріалів виконавчого
провадження №22751657, які були досліджені
у судовому засіданні, з листопада 2010
року по грудень 2013 року виконавчий лист
виданий Донецьким окружним
адміністративним судом перебував на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку.

Постановою від 31.12.2013 року повернуто
виконавчий лист № 2а-16053/10/0570 до
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
Управління Міндоходів у Донецькій
області.

Суд вважає таке рішення відповідача
необґрунтованим з огляду на наступне.

Згідно ч. 4 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження" про повернення
стягувачу виконавчого документа
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
законом.

Вичерпні підстави повернення
виконавчого документу стягувачеві
визначено частиною 1 статті 47 Закону
України "Про виконавче провадження".

З мотивувальної частини постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві вбачається, що державний
виконавець посилається на
інформаційний лист Вищого
адміністративного суду України №
1481/12/13-13 від 24.10.2013 року, крім того
підставою повернення виконавчого
листа зазначено пункту 9 частини 1
статті 47 Закону України "Про виконавче
провадження" /а.с.6/.

Так, відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавчий документ повертається
стягувачеві, якщо наявна встановлена
законом заборона щодо звернення
стягнення на майно чи кошти боржника,
якщо у нього відсутнє інше майно чи
кошти, на які можливо звернути
стягнення, а також щодо проведення
інших виконавчих дій стосовно
боржника, що виключає можливість
виконання відповідного рішення.

Згідно частини 2 пункту 3.15 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
року № 512/5, при поверненні виконавчого
документа стягувачу необхідно
враховувати, що підставою для
повернення виконавчого документа
згідно з пунктом 9 частини першої
статті 47 Закону є встановлення
безпосередньо у Законі заборони
звертати стягнення на окреме майно чи
кошти боржника. Якщо заборона випливає
із норми закону, наприклад така
заборона встановлена судом, який
відповідно до закону має право
заборонити звернення стягнення на
майно боржника, необхідно керуватися
пунктом 2 частини першої статті 47
Закону.

Жодним законом не встановлена заборона
щодо звернення стягнення на майно чи
кошти боржника у рамках виконавчого
провадження № 22751657.

Інформаційний лист №1484/12/13-13 від 24.10.2013
року Вищого адміністративного суду
України, на який посилається державний
виконавець при винесенні постанови про
повернення виконавчого документа
стягувачеві, містить роз'яснення
порядку стягнення податкового боргу.

У листі №1484/12/13-13 від 24.10.2013 року Вищий
адміністративний суд України, з
посиланням на пункт 95.3 статті 95
Податкового кодексу України та
постанову Правління Національного
банку України від 21.01.2004 року № 22,
звертає увагу на особливий порядок
виконання судових рішень про стягнення
коштів з платника податків у рахунок
погашення податкового боргу, при якому
органами стягнення, які здійснюють
процедуру їх примусового виконання, є
контролюючі органи в розумінні
Податкового кодексу України.

В даному листі Вищого
адміністративного суду України мова
йде про стягнення з платників податків
коштів у рахунок погашення податкового
боргу, а в постанові суду по справі №
2а-16053/10/0570 у резолютивній частині
визначено: " Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства
"Шахтоуправління Донбас" (83059, м.
Донецьк, Будьонівський район, ) на користь Державного бюджету
України (р/р № 0069, код платежу
13030100, отримувач: ГУДКУ у Донецькій
області, ОКПО 34686736, банк - ГУ ДКУ у
Донецькій області) заборгованість з
плати за користування надрами
загальнодержавного значення у розмірі
325858 грн. 67 коп.

Відповідно до ст. 58 Конституції
України, закони та інші нормативно -
правові акти не мають зворотної дії в
часі. Згідно із зазначеним вище
правилом дія закону чи іншого
нормативно-правового акта поширюється
тільки на ті відносини, які виникли
після набуття ним чинності. Це є однією
з найважливіших гарантій правової
стабільності, впевненості суб'єктів
права в тому, що їх правове становище не
погіршиться з прийняттям нового закону
чи іншого нормативного акта, а також
необхідною умовою довіри до держави і
права.

Постанова Правління Національного
банку України від 30.03.2012 року № 122
включає зміни до Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
21.01.2004 року постановою Національного
банку України № 22 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 29.03.2004
року за № 377/8976.

Так, Інструкцію № 22 доповнено главою 12
"Списання банком коштів з рахунків
платників податків/суб'єктів
господарювання", якою передбачено
механізм виконання платіжних
документів органів державної
податкової служби - інкасових доручень
(розпоряджень) та форму таких інкасових
доручень за додатком 24.

Положення постанови Правління
Національного банку України від 30.03.2012
року № 122 діють з 21.06.2012 року, а
виконавчий лист № 2а-20906/10/0570 виданий
15.03.2011 року.

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
орган стягнення - державний орган,
уповноважений здійснювати заходи щодо
забезпечення погашення податкового
боргу в межах повноважень,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України.

Відповідно до пункту 41.2 статті41
Податкового кодексу України органами
стягнення є виключно контролюючі
органи, уповноважені здійснювати
заходи щодо забезпечення погашення
податкового боргу та недоїмки зі
сплати єдиного внеску у межах
повноважень, а також державні
виконавці у межах своїх повноважень.

За статтею 124 Конституції України
судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Стаття 13 Закону України "Про судоустрій
і статус суддів" передбачає, що судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

Відповідно до статті 2 Закону України
"Про виконавче провадження" примусове
виконання рішень покладається на
державну виконавчу службу; примусове
виконання рішень здійснюють державні
виконавці, визначені Законом України
"Про державну виконавчу службу".

Згідно пункту 5 статті 8 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
вибуття однієї із сторін державний
виконавець з власної ініціативи або за
заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право
звернутися до суду із заявою про заміну
сторони її правонаступником. Для
правонаступника усі дії, вчинені до
його вступу у виконавче провадження,
обов'язкові тією мірою, якою вони були б
обов'язковими для сторони, яку
правонаступник замінив.

Крім того, частиною 4 статті 257 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що примусове виконання
судових рішень в адміністративних
справах здійснюється у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", і таке
виконання, відповідно до статті 258
Кодексу адміністративного судочинства
України, здійснюється на підставі
виконавчого листа.

У інформаційному листі №1484/12/13-13 від
24.10.2013 року Вищого адміністративного
суду України вказано, що у
адміністративних судів відсутні
підстави для видачі виконавчих листів
про примусове виконання судових рішень
у порядку статей 257 та 258 Кодексу
адміністративного судочинства
України, тому що процедура погашення
податкового боргу є самостійною
процедурою, яка регулюється окремими
нормами, а саме Податковим кодексом
України, а не законодавством про
виконавче провадження.

Оскільки виконавчий лист № 2а-16053/10/0570
був виданий судом у 2010 році, у
державного виконавця були відсутні
підстави для повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Згідно з частиною 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади й органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією і законами
України.

Нормами ч. 3 ст. 2 КАС України визначено,
що у справах щодо оскарження рішень,
дій чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

З огляду на вище викладене, суд
приходить до висновку про задоволення
позовних вимог Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області до Відділу державної
виконавчої служби Будьоннівського
районного управління юстиції у м.
Донецьку про скасування постанови про
повернення виконавчого документу від
31.12.2013 ВП№22751657.

Керуючись ст. ст. 2-15, 17-18, 41-42, 69-71, 79, 86, 87,
94, 122, 138, 143, 151-154, 158,160,162, 163, 167, 185-186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Адміністративний позов Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області до
Відділу державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку про скасування
постанови про повернення виконавчого
документу від 31.12.2013 ВП№22751657 -
задовольнити.

Скасувати постанову Відділу
державної виконавчої служби
Будьоннівського районного управління
юстиції у м. Донецьку від 31.12.2013 ВП
№22751657 про повернення виконавчого
документа стягувачеві.

Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті
та проголошена її вступна та
резолютивна частина у судовому
засіданні 17 березня 2014 року в
присутності представників сторін.

Постанова у повному обсязі виготовлена
та підписана 21 березня 2014 року.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Донецький окружний адміністративний
суд.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови у повному
обсязі.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку на
апеляційного оскарження. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Зеленов А. С.