Справа № К/9991/36000/11-С
Суддя: Донець О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ К/9991/36000/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого
Донця О.Є.,

суддів:
Логвиненка А.О.,

Мороза В.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Ленінського районного суду
м. Донецька від 15.12.2009 року та постанову
апеляційного суду Донецької області
від 20.05.2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманих сум
компенсації, пені, відшкодування
матеріальної шкоди, спонукання вчинити
дії,

в с т а н о в и л а:

У січні 2009 року ОСОБА_2 звернувся до
Ленінського районного суду м.
Донецька з позовом до Управління праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманих сум
компенсації, пені, відшкодування
матеріальної шкоди, спонукання вчинити
дії.

Постановою Ленінського районного суду
м. Донецька від 15.12.2009 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено.

Постановою апеляційного суду
Донецької області від 20.05.2011 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 було
задоволено частково. Постанову
Ленінського районного суду м. Донецька
від 15.12.2009 року - змінено. Виключено з
мотивувальної частини постанови
висновок щодо пропуску позивачем
строку звернення до суду. В іншій
частині постанову Ленінського
районного суду м. Донецька
від 15.12.2009 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, не
погоджуючись з даними рішеннями,
посилаючись на допущені судами
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову Ленінського
районного суду м. Донецька від 15.12.2009
року та постанову апеляційного суду
Донецької області від 20.05.2011 року та
ухвалити нову постанову, якою
задовольнити його позовні вимоги.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає,
оскільки рішення судів першої та
апеляційної інстанцій постановлені з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, правова оцінка
обставинам у справі дана вірно, а
доводи касаційної скарги є
необґрунтованими і не надають підстав,
які передбачені статтями 225 - 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
для зміни чи скасування судових рішень.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 є учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1-ї категорії,
інвалідом ІІІ групи внаслідок
професійного захворювання, яке виникло
внаслідок ліквідації аварії на
Чорнобильській АЕС. Як учасник
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1-ї категорії,
ОСОБА_2 має право на компенсацію 50%
вартості продуктів харчування, яка
передбачена пунктом 14 статті 20 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, позивач вважає, що суми
компенсації за період з 2006 по 2008 роки,
які він отримував, є заниженими
внаслідок неправомірного їх
обрахування на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 20.09.2005
року № 936 «Про затвердження Порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Так, згідно вказаної постанови сума
компенсації визначається
Міністерством праці та соціальної
політики. Внаслідок такого обрахування
суми належної компенсації, як вважає
позивач, її розмір не відповідає даним
Держкомстату та медичним нормам, які
встановлені постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.1992 року № 258
«Про норми харчування та часткову
компенсацію вартості продуктів для
осіб, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до пункту 14 статті 20 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
особам, віднесеним до категорії 1,
надаються такі гарантовані державою
компенсації та пільги: забезпечення
продуктами харчування за медичними
нормами з обов'язковим прикріпленням
до відповідних магазинів за місцем
проживання. Зазначеним особам
компенсується 50 процентів вартості
продуктів харчування за медичними
нормами, встановлюваними центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сфері охорони здоров'я.

Фізіологічні (медичні) норми
забезпечення продуктами харчування
розроблені Міністерством охорони
здоров'я України згідно з постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.1992
року № 258 «Про норми харчування та
часткову компенсацію вартості
продуктів для осіб, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
(Додаток № 4 до постанови Кабінету
Міністрів України від 21.05.1992 року № 258).

При цьому, безпосередньо Законом
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
не визначено орган, на який покладено
визначення розміру компенсації 50
процентів вартості продуктів
харчування за медичними нормами,
встановлюваними центральним органом
виконавчої влади.

Водночас, статтею 62 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено, що роз'яснення порядку
застосування цього Закону провадиться
у порядку, визначеному Кабінетом
Міністрів України, рішення якого є
обов'язковими для виконання
міністерствами та іншими центральними
та місцевими органами виконавчої
влади, всіма суб'єктами господарювання,
незалежно від їх відомчої
підпорядкованості та форм власності.

Так, 20.09.2005 року була прийнята
постанова Кабінету Міністрів України
№ 936 «Про затвердження порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», згідно з
пунктом 9 якої, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим, обласні,
Київська і Севастопольська міські
держадміністрації визначають щороку
до 20 січня на поточний рік щомісячний
розмір грошової компенсації вартості
продуктів харчування відповідно до
Закону в розмірах, визначених за
нормами, затвердженими постановою
Кабінету Міністрів України від 21.05.1992
року № 258, для громадян, які належать до
першої та другої категорії
постраждалих, та цін на продукти, що
склалися в регіоні за попередні три
місяці, з урахуванням вимог статті 51
Бюджетного кодексу України.

Згідно з розпорядження голови
Донецької обласної державної
адміністрації від 07.02.2006 року № 53 «Про
вдосконалення механізму фінансування
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» на 2006 рік визначено
щомісячний розмір грошової
компенсації вартості продуктів
харчування громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесених до 1-ї категорії - 290,00 грн. на
місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 14.02.2007 року «По внесення змін до
постанов Кабінету Міністрів України з
питань соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до пункту 9
постанови Кабінету Міністрів України
№ 936 «Про затвердження порядку
використання коштів державного
бюджету для виконання програм,
пов'язаних із соціальним захистом
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» внесено
зміни, згідно яких пункт 9 викладено в
новій редакції: «Мінпраці в
десятиденний строк після прийняття
закону про Державний бюджет України на
відповідний рік, виходячи з
розроблених МОЗ фізіологічних
(медичних) норм харчування,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 21.05.1992 року № 258, і
даних Держкомстату щодо середніх цін
на продукти харчування, що склалися в
регіонах за попередні три місяці,
визначає в розрізі Автономної
Республіки Крим, областей, мм. Києва та
Севастополя розміри грошової
компенсації вартості продуктів
харчування відповідно до Закону для
громадян, віднесених до категорій 1 і 2,
потерпілих дітей у разі захворювання
кровотворних органів (гострі лейкози),
щитовидної залози (аденома, рак), на
злоякісні пухлини, а також для батьків
потерпілих дітей, які не відвідують
дитячі дошкільні та шкільні заклади і
не забезпечуються продуктами
харчування».

Таким чином, функції щодо визначення
розміру грошової компенсації вартості
продуктів харчування відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» покладено на Мінпраці.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 05.03.2007
року № 81 «Про встановлення розмірів
грошової компенсації вартості
продуктів харчування громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на 2007 рік» встановлено та
затверджено розміри грошової
компенсації вартості продуктів
харчування громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на 2007 рік. Зокрема, для громадян 1
категорії у Донецькій області
передбачено виплату у розмірі 290,00 грн.
щомісячно.

Наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 06.02.2008
року № 29 «Про встановлення розмірів
грошової компенсації вартості
продуктів харчування громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на 2008 рік» встановлено та
затверджено розміри грошової
компенсації вартості продуктів
харчування громадянам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи
на 2007 рік. Зокрема, для громадян 1
категорії у Донецькій області
передбачено виплату у розмірі 290,00 грн.
щомісячно.

Саме у таких розмірах позивач
отримував компенсацію вартості
продуктів харчування у 2006-2008 роках.

В Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Донецьку ради відсутні
повноваження щодо визначення розміру
грошової компенсації вартості
продуктів харчування відповідно до
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Таким чином, Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
правомірно виплачувало ОСОБА_2 грошову
компенсацію вартості продуктів
харчування у розмірі, який встановлено
та затверджено наказом Міністерства
праці та соціальної політики України,
до компетенції якого віднесено
визначення розміру такої компенсації,
а отже підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині колегія
суддів не вбачає.

Оскільки, відповідач, виплачуючи
ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості
продуктів харчування у 2006-2008 роках в
розмірі 290,00 грн. щомісячно, діяв
правомірно, а вимоги позивача про
стягнення з відповідача на його
користь 907,24 грн. витрат на придбання
медикаментів та зобов'язання
відповідача перерахувати аптеці кошти
для придбання ним ліків за
безоплатними рецептами лікарів,
необхідних для продовження його
амбулаторного лікування, про
відшкодування моральної шкоди,
пов'язуються з неправомірними діями
відповідача, який на думку позивача
незаконно відмовив йому у виплаті
недоотриманих сум 50 процентів вартості
продуктів харчування за медичними
нормами, встановлюваними
Міністерством охорони здоров'я
України, що викликало його моральні
страждання та на фоні стресу
загострення стану здоров'я, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про те, що позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення, а постанову апеляційного
суду Донецької області від 20.05.2011 року
та постанову Ленінського районного
суду м. Донецька від 15.12.2009 року, змінену
рішенням суду апеляційної інстанції, у
справі за позовом ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у м. Донецьку ради
про визнання дій неправомірними та
стягнення недоотриманих сум
компенсації, пені, відшкодування
матеріальної шкоди, спонукання вчинити
дії - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.Є. Донець

А.О. Логвиненко

В.Ф. Мороз