Справа № 2а-9027/09/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

19 березня 2014 року м.
Київ В/800/1084/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бившева Л.І., Ланченко Л.В.,
Маринчак Н.Є., Степашко О.І.,

розглянувши заяву державної
податкової інспекції в Оболонському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві (далі - ДПІ) про
перегляд Верховним Судом України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10.12.2013

у справі № 2а-9027/09/2670

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Амвіт Україна»

до ДПІ

про визнання нечинним акта,

ВСТАНОВИВ:

Постаново окружного
адміністративного суду міста Києва від
09.09.2009 позов задоволено; визнано
нечинним акт від 17.07.2009 про анулювання
реєстрації відповідача платником ПДВ.

Постановою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 26.10.2010 зазначене рішення суду
першої інстанції змінено шляхом
визнання протиправним оспорюваного
акта податкового органу.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 10.12.2013 вказане рішення
суду апеляційної інстанції залишено
без змін.

ДПІ звернулася із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 10.12.2013, в якій просить її
скасувати, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права (зокрема,
підпункту 2.3.1 пункту 2.3 статті 2, пункту
9.8 статті 9 Закону України «Про податок
на додану вартість»), внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
постанову Вищого адміністративного
суду України від 30.03.2011 у справі №
2а-2464/10/2670.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвади суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
10.12.2013, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України виходив з
недоведеності податковим органом
існування підстав, з якими підпункт «в»
пункту 9.8 статті 9 Закону України «Про
податок на додану вартість» пов'язує
можливість позбавлення особи статусу
платника ПДВ. При цьому касаційний суд
зазначив про хибність здійсненого
відповідачем тлумачення наведеної
норми шляхом надання їй
розширювального змісту.

Водночас у прийнятті постанови від
30.03.2011 у справі № 2а-2464/10/2670, на яку
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України, виходячи
з установлених судами обставин справи,
які свідчать про відсутність у
платником оподатковуваних поставок
протягом 12 послідовних податкових
місяців, погодився із законністю
анулювання реєстрації особи платником
ПДВ в порядку підпункту «г» пункту 9.8
статті 9 названого Закону.

Таким чином, у наведених судових
рішень не відбулося неоднакового
застосування норм матеріального права,
позаяк правовідносини у цих справах
регулюються різними правовими нормами,
які визначають різні підстави
анулювання реєстрації особи платником
ПДВ.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити державній податковій
інспекції в Оболонському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві у допуску справи № 2а-9027/09/2670 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Л.І. Бившева Л.В. Ланченко Н.Є.
Маринчак О.І. Степашко