Справа № 275/3/14-а
Суддя: Грищенко М. В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №
Брусилівський районний суд
Житомирської області в складі:
головуючого - судді Грищенка М.В.,
при секретарі - Несенюк В.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Брусилів Житомирської
області заяву представника позивача
про ухвалення додаткового судового
рішення в адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до Ставищенської
сільської ради Брусилівського району
Житомирської області про визнання
протиправними дій, скасування рішення
сільської ради, зобов'язання вчинити
дії,

ВСТАНОВИВ:

11 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з позовом до Ставищенської
сільської ради Брусилівського району
Житомирської області про визнання
протиправними дій відповідача в
частині відмови в задоволенні її
клопотання про виділення та передачу у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в розмірі 0,25 га в межах
с.Ставище Брусилівського району
Житомирської області, скасувати
рішення Ставищенської сільської ради
№ 533 від 14.11.2013 року у частині відмови у
задоволенні її клопотання та
зобов'язати відповідача повторно
розглянути на наступній сесії
Ставищенської сільської ради подане
нею клопотання щодо надання у
власність земельної ділянки для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд в розмірі 0,25 га в межах
с.Ставище Брусилівського району
Житомирської області, у відповідності
до норм чинного законодавства із
прийняттям аргументованого рішення.

Постановою Брусилівського
районного суду Житомирської області
від 05 лютого 2014 року адміністративний
позов ОСОБА_1 до Ставищенської
сільської ради Брусилівського району
Житомирської області про визнання
протиправними дій, скасування рішення
сільської ради, зобов'язання вчинити
дії, задоволено повністю. Визнано
рішення тридцять шостої сесії шостого
скликання Ставищенської сільської
ради Брусилівського району
Житомирської області від 14 листопада
2013 року про відмову ОСОБА_1 у наданні
дозволу на виготовлення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки площею 0,2500 га для будівництва
житлового будинку, господарських
будівель та споруд у зв'язку з
відсутністю вільних земельних ділянок
протиправним і скасувано вказане
рішення.

Зобов'язано Ставищенську сільську
раду Брусилівського району в місячний
термін з дня набрання судовим рішенням
законної сили розглянути заяву
(клопотання) ОСОБА_1 від 03 жовтня 2013 року
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки орієнтованою площею
0,2500 га по передачі безоплатно у
власність для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд в
межах с.Ставище Брусилівського району
Житомирської області, з дотриманням
порядку та у відповідності з вимогами,
передбаченими Земельним Кодексом
України та Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Відшкодовано позивачеві ОСОБА_1
судові витрати по оплаті судового
збору в сумі 68,82 гривень з місцевого
бюджету Ставищенської сільської ради
Брусилівського району Житомирської
області.

18 березня 2014 року до суду надійшла
заява представника позивача ОСОБА_3
про прийняття додаткового судового
рішення про стягнення на користь
позивача витрат на правовову допомогу
у розмірі 12230 гивень 75 копійок. В заяві
зазначено, що відповідно до укладеного
договору про надання правововї
допомоги від 03.10.2013 року та згідно
квитанції від 25 грудня 2013 року розмір
оплати за правову допомогу складає 12230
гривень 75коп. Фахівцем в галузі права
виконано наступну роботу та затрачено
час на: 1) консультування клієнта у
справі - 1год.; 2) вивчення документів для
складення позовної заяви - 2 год.; 3)
складення позовної заяви, виїзд в
судове засідання, вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням - 22 години 20 хвилин. Всього
затрачено фахівцем у галузі права часу
на роботу - 25год. 20хв.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, в судове засідання не
з'явилися.

Представник позивача ОСОБА_3
надіслав до суду заяву про можливість
розгляду заяви про ухвалення
додаткового судового рішення без його
участі.

Представник відповідача
Ставищенської сільської ради
сільський голова Герасименко Ю.М. подав
до суду письмове клопотання про
можливість розгляду заяви про
прийняття додаткового судового
рішення без участі представника
сільської ради. Одночасно сільським
головою Герасименком Ю.М. були подані
письмові заперечення на заяву
представника позивача ОСОБА_3 про
прийняття додаткового судового
рішення про стягнення на користь
позивача витрат на правовову допомогу
у розмірі 12230 гивень 75 копійок.

В запереченнях представник
відповідача зазначив, що представник
ОСОБА_1 ОСОБА_3 був присутній у
Брусилівському районному суді 5 лютого
2014 року з 10 години 10 хвилин до 11 години 17
хвилин, тобто, одну годину. З
матеріалами справи він не знайомився,
також ним не вичнювалися окремі
процесуальні дії поза судовим
засіданням. Коштів по оплаті за надання
правової допомоги ОСОБА_3 від ОСОБА_1 не
отримував. Згідно акту від 25.12.2013 року
ТОВ «ПГ «Варта» надало ОСОБА_1
процесальний документ -
адміністративний позов. Замовник
ОСОБА_1компенсувала виконавцю ТОВ «ПГ
«Варта» понесені ним затрати на
підготовку процесуальних документів в
порядку безготівкового розрахунку.
ОСОБА_3, який представляґв інтереси
ОСОБА_1 у суді по довіреності, ніяких
коштів від ОСОБА_1 за надання правової
допомоги не отримував. ТОВ «ПГ «Варта»
ніякої участі у справі за позовом
ОСОБА_1 не приймала, позовної заяви не
складала, не вчинювала окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи у суді, правової
допомоги ОСОБА_1 не надавала.

Відповідно до ч.3 ст.168 КАС України
суд ухвалив розглядати заяву
представника позивача про ухвалення
додаткового судового рішення за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі.

Відповідно до ч.1 ст.41 КАС України
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заяву представника позивача
ОСОБА_3 про стягнення на користь
позивача витрат на правовову допомогу
у розмірі 12230 гивень 75 копійок
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного:

Згідно з ч.2 ст.59 Конституції
України для забезпечення права на
захист від обвинувачення та надання
правової допомоги при вирішенні справ
у судах та інших державних органах в
Україні діє адвокатура.

Відповідно до частини першої
статті 2 Закону України "Про адвокатуру
та адвокатську діяльність" від 5 липня
2012 року N 5076-VI адвокатура України - це
недержавний самоврядний інститут, що
забезпечує здійснення захисту,
представництва та надання інших видів
правової допомоги на професійній
основі.

За ч. 2 ст.16 Кодексу
адміністративного судочинства України
правова допомога може надаватися
адвокатами або іншими фахівцями у
галузі права у порядку і випадках,
установлених законом.

Підстави, межі та порядок
відшкодування судових витрат на
правову допомогу, надану в суді як
адвокатом, так і іншим фахівцем у
галузі права, регламентовано у статтях
87, 90, 94, 95, 96, 97, 98 КАС України.

Згідно зі ст.87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать, зокрема,
витрати на правову допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України,
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надаються правову допомогу
за договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.94 КАС України якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Частиною 3 ст.90 КАС України
передбачено, що граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Таким Закон України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах» від 20 грудня
2011 року № 4191- VI.

Відповідно до вказаного закону
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсація виплачується стороні,
на користь якої ухвалено судове
рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

У разі якщо сторона у цивільній чи
адміністративній справі звільнена від
оплати витрат на правову допомогу,
компенсація таких витрат виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення і яка не є суб'єктом
владних повноважень, у розмірі, що не
перевищує 2,5 відсотка встановленої
законом мінімальної заробітної плати в
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

З наведених правових норм
вбачається, що правовою допомогою в
адміністративному процесі визнається
допомога правового характеру лише
адвоката або у визначених законом
випадках іншого фахівця у галузі права,
які її надають на підставі договору.

Крім того, судові витрати, в тому
числі витрати на правову допомогу,
повинні бути пов'язані тільки з
розглядом конкретної адміністративної
справи, що розглядається судом, і за
надання правової допомоги за
визначених законом обставин: у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Таким чином, надання правової
допомоги у вигляді правових
консультацій, вивчення документів для
складення позовної заяви, складення
позовної заяви, виїзду на судове
засідання не підлягають компенсації
(відшкодуванню) як правова допомога
відповідно до ч.1 ст.94 КАС України

На підтвердження понесених
позивачем витрат на правову допомогу в
розмірі 12230 гривень 75 копійок
представником позивача надано суду
ксерокопію договору 20/10/13-з про надання
юридични послуг, укладеного 03 жовтня 2013
року між виконавцем ТОВ «ПРАВОЗАХИСНА
ГРУПА «ВАРТА» та замовником ОСОБА_1,
ксерокопію додатку №2 до вказаного
договору, ксерокопію акта виконання
робіт від 25 грудня 2013 року згідно
договору 20/10/13-з від 03 жовтня 2013 року,
оригінал квитанції до прибуткового
касового ордера від 25.12.2013 року.

Судом встановлено, що на час
прийняття рішення загальна тривалість
судових засідань, у яких приймав участь
представник позивача ОСОБА_3, за даними
журналу судового засідання становить 1
годину 08 хвилин. Окремих процесуальних
дій поза судовим засіданням під час
розгляду даної справи судом не
вчинялось, з матеріалами справи
представник позивача не
ознайомлювався.

Зважаючи на те, що відповідно до
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» до компенсації витрат на
правову допомогу не відносяться
послуги щодо правових консультацій,
вивчення документів для складення
позовної заяви, складення позовної
заяви, виїзду на судове засідання, тому
для відшкодування таких витрат з
відповідача відсутні правові підстави.

Суд також вважає, що не підлягають
відшкодуванню судові витрати за
надання правової допомоги у вигляді
участі представника позивача ОСОБА_3 у
судовому засіданні 05 лютогоо 2014 року,
оскільки представник позивача ОСОБА_3
приймав участь у судовому засіданні на
підставі нотаріально посвідченої
довіреності у порядку та з
повноваженнями, передбаченими ч.4 ст.58,
ст.59 КАС України.

В довіреності, наданій ОСОБА_3
відсутні дані щодо надання правової
допомоги та що він надає таку правовоу
допомогу на підставі укладеного
договору про надання правової допомоги
з юридичною особою, яка має право
згідно з законом надавати правову
допомогу.

Крім того, в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження того,
що представник позивача ОСОБА_3 є
фахівцем в галузі права, який надає
правову допомогу за договором у
порядку, визначеному законом.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.7-12, 71, 87, 90, 94, 95, 96, 97, 98, 159-163, 168 КАС
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника
позивача ОСОБА_3 про стягнення на
користь позивача витрат на правовову
допомогу у розмірі 12230 гивень 75 копійок
відмовити повністю.

Копію додаткової постанови
направити особам, які беруть участь у
справі.

Апеляційна скарга на додаткову
постанову суду може бути подана до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Брусилівський районний суд
Житомирської області протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
проголошення судом вступної та
резолютивної частин рішення, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Суддя
Грищенко М. В.