Справа № 807/504/14
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 квітня 2014 рокум. Ужгород№ 807/504/14

Закарпатський окружний
адміністративний суд у складі:
головуючого судді Дору Ю.Ю.

при секретарі Пирожук Н.П.,

за участю:

позивача: Державної податкової
інспекції у Рахівському районі
Головного управління Міндоходів в
Закарпатській області - представник не
з'явився,

відповідача 1: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна Компанія
«Бенефіт» - представник не з'явився,

відповідача 2: Рахівського районного
управління юстиції в особі
Реєстраційної служби Рахівського
районного управління юстиції -
представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовною заявою Державної податкової
інспекції у Рахівському районі
Головного управління Міндоходів в
Закарпатській області до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комерційна Компанія «Бенефіт» та
Рахівського районного управління
юстиції в особі Реєстраційної служби
Рахівського районного управління
юстиції про визнання недійсними змін
до установчих документів,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до частини 3 статті 160 КАС
України 04 квітня 2014 року було винесено
вступну та резолютивну частини
постанови. Повний текст постанови
виготовлено та підписано протягом 08
квітня 2014 року.

Позивач - Державна податкова інспекція
у Рахівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області - звернувся до суду з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна Компанія
«Бенефіт», про визнання недійсними
змін до установчих документів.

В обґрунтування позову посилається на
те, що шляхом внесення змін до
установчих документів відповідачем
змінено місцезнаходження юридичної
особи на адресу: м. Рахів, вул. Миру, 48.
Зазначає, що відповідач за юридичною
адресою, вказаною у реєстраційній
картці та яка стала підставою для
державної реєстрації змін до
установчих документів, не знаходиться.
А відтак, відомості, що містяться в
державному реєстрі (зокрема, щодо
юридичної адреси відповідача) є
недостовірними. Просить задовольнити
позовні вимоги.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, хоча про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином, однак надав суду клопотання,
яким просив розглянути справу без його
участі за наявними матеріалами. (а.с.53).

Представник відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Комерційна Компанія «Бенефіт», в
судове засідання не з'явився, хоча про
час, дату та місце розгляду справи був
повідомлений.

13.03.2014 р., згідно ухвали Закарпатського
окружного адміністративного суду в
якості відповідача-2 було залучено
Рахівське районне управління юстиції в
особі Реєстраційної служби
Рахівського районного управління
юстиції.

Відповідач заперечень на
адміністративний позов не подав, в
судове засідання не прибув, причини
неприбуття суду не повідомив. Судом
вживалися заходи щодо повідомлення
відповідача про дату, час і місце
судового розгляду справи. На адресу
відповідача, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, надсилались
копія ухвали про відкриття провадження
у справі та повістка про виклик до суду.
Судом не визнавалася обов'язковою
участь відповідача в судовому
засіданні.

Враховуючи неявку в судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
відповідно до положень ч.6 ст.12, ч.1 ст.41
КАС України, повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши
подані позивачем письмові докази,
оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що в позові слід
відмовити повністю.

При цьому суд виходить з наступного.

Відповідач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Комерційна Компанія
«Бенефіт» зареєстроване як юридична
особа 12.12.2012 р., про що до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців внесено
запис за № 0054534 (а.с.6).

На підставі протоколу №2-13 від 16.09.2013 р.
було змінено адресу юридичної особи на
м. Рахів, вул. Миру, 48 (а.с.72).

З довідки про встановлення фактичного
місцезнаходження платника податків
№776/7/07-01-07-03 від 22.11.2013 року (а.с.10)
вбачається, що місцезнаходження
платника податків не встановлено.

Не погоджуючись із державною
реєстрацією змін до установчих
документів, ДПІ у Рахівському районі
Закарпатської області звернулась до
суду.

Правові відносини, які виникають у
сфері державної реєстрації юридичних
осіб, а також фізичних
осіб-підприємців, у тому числі підстави
та порядок їх припинення. врегульовані
Законом №755.

В положеннях ст.2 та ст.3 Закону №755,
передбачено, що відносини, які
виникають у сфері державної реєстрації
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців, регулюються Конституцією
України, цим Законом та
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону.
Дія цього Закону поширюється на
державну реєстрацію всіх юридичних
осіб незалежно від
організаційно-правової форми, форми
власності та підпорядкування, а також
фізичних осіб -підприємців.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців"
зміни до установчих документів
юридичної особи, а також зміна прізвища
та/або імені, та/або по батькові (далі -
імені) або місця проживання фізичної
особи - підприємця підлягають
обов'язковій державній реєстрації
шляхом внесення відповідних змін до
записів Єдиного державного реєстру в
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з абз.2 ч.2 ст.38 Законом №755
передбачено, що підставою для
постановлення судового рішення щодо
припинення юридичної особи, що не
пов'язано з банкрутством юридичної
особи, зокрема є, визнання судом
недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно зі ст. 59 ГК України припинення
діяльності суб'єкта господарювання
здійснюється шляхом його
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або ліквідації
-за рішенням власника (власників) чи
уповноважених ним органів, за рішенням
інших осіб -засновників суб'єкта
господарювання чи їх правонаступників,
а у випадках, передбачених цим
Кодексом, -за рішенням суду.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.551 ГК
України однією із ознак фіктивності, що
дають підстави для звернення до суду
про припинення юридичної особи або
припинення діяльності фізичною
особою-підприємцем, в тому числі
визнання реєстраційних документів
недійсними є реєстрація
(перереєстрація) та провадження
фінансово-господарської діяльності
без відома та згоди його засновників та
призначених у законному порядку
керівників.

Водночас, відповідно до ст. 110 ЦК
України юридична особа ліквідується,
зокрема: за рішенням суду про визнання
судом недійсною державної реєстрації
юридичної особи через допущені при її
створенні порушення, які не можна
усунути, а також в інших випадках,
встановлених законом. Вимога про
ліквідацію юридичної особи на
підставах, зазначених у п. 2 ч. 1 цієї
статті, може бути пред'явлена до суду
органом, що здійснює державну
реєстрацію, учасником юридичної особи,
а щодо акціонерних товариств -також
Державною комісією з цінних паперів та
фондового ринку (частина друга).

Аналіз наведених норм дає підстави для
висновку, що в порядку
адміністративного судочинства може
бути розглянуто саме публічно-правовий
спір, який виник із публічно-правових
відносин за участю суб'єкта владних
повноважень, а саме органу виконавчої
влади, що реалізовував у цих відносинах
надані йому чинним законодавством
владні управлінські функції щодо
реєстрації установчих документів
суб'єктів господарювання.

Підпунктом 20.1.12 п.20.1 ст.20 Податкового
кодексу України визначено право
органів податкової служби у випадках,
встановлених законом, звертатися до
суду щодо припинення юридичної особи
та підприємницької діяльності
фізичної особи -підприємця про
визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позивач має право звертатись до суду із
вказаними позовами про визнання
установчих документів недійсними.

Однак, згідно буквального тлумачення,
пп. 20.1.12 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу
України, містить відсильну норму, а
саме: випадки, у яких податковий орган
має право звертатися до суду з вимогами
про визнання недійсними установчих
(засновницьких) документів суб'єктів
господарювання, мають бути визначені
законом.

Згідно ст. 55-1 Господарського Кодексу
України визначено ознаки фіктивності,
що дають підстави для звернення до суду
про припинення юридичної особи або
припинення діяльності фізичною особою
- підприємцем, в тому числі визнання
реєстраційних документів недійсними :
зареєстровано (перереєстровано) на
недійсні (втрачені, загублені) та
підроблені документи; не зареєстровано
у державних органах, якщо обов'язок
реєстрації передбачено
законодавством; зареєстровано
(перереєстровано) у органах державної
реєстрації фізичними особами з
подальшою передачею (оформленням) у
володіння чи управління підставним
(неіснуючим), померлим, безвісти
зниклим особам або таким особам, що не
мали наміру провадити
фінансово-господарську діяльність або
реалізовувати повноваження;
зареєстровано (перереєстровано) та
проваджено фінансово-господарську
діяльність без відома та згоди його
засновників та призначених у законному
порядку керівників.

Інші акти законодавства, зокрема, ст. 59
Господарського Кодексу України та ст. 38
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців», підстав для
визнання недійсними установчих
документів юридичної особи не містять,
тоді як визначають підстави для
скасування державної реєстрації
(припинення) юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.110 Цивільного
кодексу України, юридична особа
ліквідується, зокрема, за рішенням суду
про визнання судом недійсною державної
реєстрації юридичної особи через
допущені при її створенні порушення,
які не можна усунути, а також в інших
випадках, встановлених законом.

Таким чином, податковий орган має право
звертатися до суду з позовними
вимогами про визнання недійсними
установчих документів юридичної особи
за наявності ознак фіктивної
діяльності юридичної особи, визначених
у ст. 55-1 Господарського Кодексу
України.

В даному випадку позивач посилається
на відсутність підприємства за
місцезнаходженням, що жодним чином не
може бути виключно-достатнім доказом
створення та фіктивної діяльності ТОВ
«Комерційна Компанія «Бенефіт».

Позивачем не надано доказів на
підтвердження обґрунтованості
заявлених позовних вимог, як то:
доказів створення відповідача
внаслідок вчинення злочину чи з такою
метою; доказів провадження
відповідачем діяльності, яка
суперечить нормам чинного
законодавства (акти перевірок,
матеріали кримінальних справ, рішення
про донарахування зобов'язань).

З огляду на викладене, суд вважає, що
заявлені ДПІ позовні вимоги є
передчасними та необґрунтованими
належними та допустимими доказами, у
зв'язку з чим суд приходить до
висновків про відсутність, в даному
випадку, підстав для задоволення
позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 17, 71, 86, 160-163, 256
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.В задоволенні адміністративного
позову Державної податкової інспекції
у Рахівському районі Головного
управління Міндоходів у Закарпатській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комерційна компанія
"Бенефіт" та Рахівського районного
управління юстиції в особі
Реєстраційної служби Рахівського
районного управління юстиції про
визнання недійсними змін до установчих
документів - відмовити повністю.

2. Постанова суду може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення, а у
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Апеляційна
скарга подається через Закарпатський
окружний адміністративний суд з
одночасним надсиланням її копії до
суду апеляційної інстанції. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

СуддяЮ.Ю. Дору