Справа № 2ав-807/1/13
Суддя: Пліш М.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 року
Справа № 876/15580/13,
№ 876/15595/13Львівський
апеляційний адміністративний суд у
складі:

головуючого судді
Пліша М.А.,

суддів
Шинкар Т.І., Ільчишин Н.В.,

за участю секретаря судового засідання
Федак С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційні скарги
ОСОБА_1 на ухвалу Закарпатського
окружного адміністративного суду від 08
листопада 2013 року та на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року по справі за заявою ОСОБА_1 про
відновлення втраченого провадження в
адміністративній справі № 2а-0770/1377/12 за
позовом ОСОБА_1 до Регіонального
управління Департаменту контролю за
обігом спирту, алкогольних напоїв і
тютюнових виробів ДПС України у
Закарпатській області, третя особа -
колишній в.о. начальника РУ
Департаменту САТ ДПС України у
Закарпатській області ОСОБА_2 про
зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої
інстанції із заявою (з урахуванням змін
а.с. 84-95 т.1) про відновлення втраченого
провадження в адміністративній справі
№ 2а-0770/1377/12 за позовом ОСОБА_1 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за обігом спирту, алкогольних
напоїв і тютюнових виробів ДПС України
у Закарпатській області, третя особа -
колишній в.о. начальника РУ
Департаменту САТ ДПС України у
Закарпатській області ОСОБА_2

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08 листопада
2013 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі
№ 2а-0770/1377/12 відмовлено.

Крім того, ОСОБА_1 подала заяву про
постановлення додаткового судового
рішення, бо судом помилково не
розглянуто вимоги її заяви від 30.11.2013
про зміну заяви про відновлення
втраченого судового провадження в
адміністративній справі.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року у задоволенні цієї заяви також
відмовлено.

Не погодившись з такими рішеннями суду
першої інстанції ОСОБА_1 оскаржила їх в
апеляційному порядку, вважає, що судом
неправильно та неповно встановлено
обставини, що мають значення для
справи, які суд першої інстанції вважав
встановленими, а ухвали винесені з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

В апеляційній скарзі на ухвалу суду
першої інстанції від 08 листопада 2013
року зазначає, що ухвала постановлена
неповноважним судом, та порушено її
право на захист і ведення судового
процесу з розгляду адміністративної
справи.

Крім того апелянт вказує, що право на
ознайомлення з матеріалами цієї
адміністративної справи її надано лише
від 14.11.2013р., копії оскаржуваної ухвали
від 08.11.2013 та інші його процесуальні
ухвали у цій справі видано також лише
14.11.2013 р.

Суд першої інстанції не керувався ч. 1,
останнім абзацом ч.2 ст.162, частинами 1, 2
ст. 279 КАС України чим порушив надані
йому законом повноваження при
вирішенні адміністративної справи,
якими встановлено, що суд може
відмовити в задоволенні повністю або
частково лише при вирішенні справи по
суті та може прийняти іншу постанову,
яка б гарантувала дотримання захисту
її прав, свобод, інтересів, а на
підставі зібраних і перевірених
матеріалів суд ухвалює рішення про
відновлення втраченого провадження
повністю або в частині, яку необхідно
відновити та у разі недостатності
зібраних матеріалів для точного
відновлення втраченого судового
провадження суд ухвалою закриває
розгляд заяви про відновлення
провадження і роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, право на
повторне звернення з такою самою
заявою за наявності необхідних
документів.

Однак суд помилково вважав, що
відсутній закон, що регулює відповідні
правовідносини і тому протиправно не
застосував закон, що їх регулює, а
незаконно застосував положення ч.7 ст. 9
КАС Українип протиправно відмовив у
задоволенні заяви про відновлення
втраченого судового провадження в
адміністративній справі.

Втрачене судове провадження в
адміністративній справі може бути
відновлене за її заявою або за
ініціативою суду, який ухвалив рішення
по суті справи або постановив ухвалу
про закриття провадження у справі (ст.
275 КАС).

Суд протиправно не зазначив в ухвалі
від 08.11.2013 р., що вона подала заяви від
03.09.2013 р. та від 30.10.2013 р.

Заслуговує на увагу те, що в матеріалах
цієї адміністративної справи відсутні
жодні докази про направлення іншим
особам, що беруть участь в розгляді
цієї справи, стороні або їх
представникам - її заяви про зміну
заяви про відновлення втраченого
судового провадження в
адміністративній справі, про що
протиправно не було жодного рішення
цього суду з розгляду цієї справи, і це
є порушенням норм матеріального і
процесуального права і в цій частині.

Таким чином суд першої інстанції і по
цей час взагалі ще не прийняв рішення
(постанови) за наслідками розгляду
адміністративної справи № 2ав-807/1/13 по
розгляду її заяви ( в т.ч. із усуненими
її недоліками і наступними її змінами)
про відновлення втраченого судового
провадження, що є неприпустимим і
безумовними підставами для скасування
судом апеляційної інстанції
оскаржуваної ухвали від 08.11.2013 та
постановлення нового рішення суду або
направлення справи до суду першої
інстанції - для продовження її
розгляду.

Так у вимогах пунктів 2, 3 її заяви від
30.11.2013 р. про зміну заяви про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі
за № 2ав-807/1/13 зазначено: п. 2 - «Прийняти
в порядку розділу КАС України копії
документальних належних допустимих
доказів, які приєднати до матеріалів
цієї адміністративної справи, яку
розглянути і дослідити її матеріали у
встановленому законом порядку»; п. 3 -
«Прийняти в порядку ст. 273 КАС, статей 55,
56 Конституції України заяву ОСОБА_1 про
відновлення втраченого судового
провадження, в т.ч. із усуненнями її
недоліків та її змінами визнати такою,
що відповідає вимогам ст. 106 КАС
України, прийняти до провадження,
розглянути у встановленому законом
порядку з метою захисту моїх права і
інтересів для реального поновлення
моїх грубо порушених конституційних
трудових публічних прав, свобод і
охоронюваних законом інтересів, за
результатами розгляду та дослідження
матеріалів справи; прийняти рішення
суду щодо можливості відновлення
судового провадження та
задовольнити.».

Однак судом помилково не розглянуто
цих вимог. Крім цього, суд не дослідив
жодного документального доказу в
матеріалах цієї адміністративної
справи в судовому засіданні.

Крім того вважає, що оскаржувана ухвала
від 08.11.2013 р. у справі прийнята
неповноважним судом.

Також нею подано клопотання ( т.1, а.с.104)
про заміну припиненого з 03.09.2013
відповідача РУ ДСАТ ДПС України у
Закарпатській області на належного
відповідача його правонаступника
Головного управління Міндоходів у
Закарпатській області, а отже і його
представника, явку якого цим судом
визнано обов'язковою.

В даному випадку суд грубо порушив
вимоги ст. 52, 55, 128 КАС України, бо коли у
разі вибуття або заміни сторони чи
третьої особи у відносинах, щодо яких
виник спір, суд не допустив заміну
відповідної сторони чи третьої особи
на належних правонаступників.

Головуючим жодним чином не було
постановлено або оголошено про початок
розгляду адміністративної справи за №
2ав-807/1/13 по суті що є неприпустимим та
безумовними підставами для скасування
оскаржуваної ухвали ЗОАС від 08.11.2013.

Також в оскаржуваній ухвалі від 08.11.2013
р. суд упереджено, протиправно
встановив щодо технічного звукозапису
судового засідання ( отже носія на
якому він зберігається), а саме «Суд
констатує, що журнал судового
засідання від 15.02.2013 наявний в
матеріалах справи № 2а-0770/1377/12 і такий
не є втрачений, а технічний звукозапис
не є документом.». Однак, Конституцією
України, Законом України «Про
судоустрій і статус суддів», частинами
1, 3 ст. 41, ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 42 КАС України
встановлено, що суд під час судового
розгляду адміністративної справи
здійснює повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, одночасно з яким секретарем
судового засідання ведеться журнал
судового засідання у якому
зазначаються відомості щодо номеру
носія інформації. А носій інформації,
на який здійснювався технічний запис
судового засідання (касета, дискета,
компакт-диск тощо), є додатком до
журналу судового засідання і після
закінчення судового засідання
приєднується до матеріалів справи.

Тобто технічний звукозапис є тим самим
належним і допустимим доказом, отже
відомостями, що прямо стосуються
справи та закон визначає їх
використання судом під час розгляду
справи за № 2ав-807/1/13.

Враховуючи викладене просить
ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 08.11.2013 р.
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження її
розгляду.

В апеляцій скарзі на ухвалу
Закарпатського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 р.
зазначає, що така прийнята
неповноважним судом у складі колегії:
головуючого Ващиліна Р.О., суддів
Калинич Я.М., Маєцької Н.Д., а саме, суддя
Калинич Я.М. брала участь в розгляді
пов'язаною з цією - іншою
адміністративною справою в
Ужгородському міськрайонному суді в
якості секретаря судового засідання, а
за цих підстав згідно вимог п.1 ч.І ст.27
КАС вона зобов'язана була заявити
самовідвід, як це нею вже було зроблено
саме з цих підстав двічі під час
розгляду інших адміністративних справ,
що є також пов'язаними між собою та з
цією адміністративною справою.

Ухвалою цього суду від 05.09.2013 р. явку
представників сторін визнано
обов'язковою із направленням її
сторонам. Згідно п.4 ч. 1 ст. 128 КАС
України суд відкладає розгляд справи в
разі якщо він визнав обов'язковою
особисту участь особи, яка бере участь
у справі, у судовому розгляді, а вона не
прибула з поважних причин, що мало
місце в цьому випадку.

Крім того суд порушив вимоги ст. 52, 55, 128
КАС України, бо не правів заміну
відповідної сторони чи третьої особи,
що також було законною підставою для
відкладення розгляду цієї справи .

Судом першої інстанції помилково не
розглянуто по суті вимоги її заяви від
30.11.2013 р. про зміну заяви про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі
за № 2ав-807/1/13.

В ухвалі суду від 02.12.2013 зазначено
підставу відмови в задоволенні заяви
про постановлення додаткового
судового рішення в адміністративній
справі № 2ав-807/1/13 як те, що заява ОСОБА_1
від 30.10.2013 про зміну заяви про
відновлення втраченого судового
провадження в справі № 2ав-807/1/13 була
розглянута, що підтверджується
журналом судового засідання від 08.11.2013
(а.с. 96). Однак в цьому журналі судового
засідання від 30.10.2013 вказано розгляд
адміністративної справи за її позовом
до РУ ДСАТ ДПА України у Закарпатській
області про зобов'язання вчинити певні
дії, а не про розгляд її заяви про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі.

Апелянт вважає, що суд першої інстанції
не розглянув по суті ( у розумінні КАС
України) справу із заявою ( в т.ч. із її
змінами і доповненнями) про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі,
що є безумовними підставами для
скасування оскаржуваної ухвали від
02.12.2013 р.

Все вище наведене доводить
помилковість ухвали суду від 02.12.2013,
якою протиправно відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
постановлення додаткового судового
рішення в адміністративній справі за
її заявою ( в т.ч. із її змінами і
доповненнями) про відновлення
втраченого судового провадження в
адміністративній справі.

Враховуючи викладене просить ухвалу
суду першої інстанції від 02 грудня 2013
року скасувати та прийняти нове
рішення суду, або справу направити для
продовження розгляду до того ж суду.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання осіб, які беруть учать у
справі, фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційні скарги задоволенню не
підлягають.

Заявник, ОСОБА_1, звернулася до
Закарпатського окружного
адміністративного суду із заявою про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі
№ 2а-0770/1377/12 за позовом ОСОБА_1 до
Регіонального управління Департаменту
контролю за виробництвом та обігом
спирту, алкогольних напоїв і тютюнових
виробів Державної податкової служби
України у Закарпатській області,
третьої особи - колишнього в.о.
начальника РУ Департаменту САТ ДПС
України у Закарпатській області ОСОБА_2

Постановляючи 08.11.2013 р. ухвалу суд
першої інстанції правильно вказав, що
порядок відновлення втраченого
судового провадження в
адміністративній справі
регламентується Розділом VII КАС
України.

При цьому суд вірно вважав, що основна
мета відновлення втраченого судового
провадження зводиться до відновлення
повністю або частково матеріалів
втраченої (знищеної, загубленої)
судової справи, закінченої ухваленням
судового рішення або в якій
провадження закрите, бо у
відповідності до ч. 1 ст. 276 КАС України
встановлено вимоги до змісту заяви про
відновлення втраченого судового
провадження, в такій заявник повинен
серед іншого зазначити: «...що відомо
заявнику про обставини втрати
провадження, про місцезнаходження
копій документів провадження або
відомостей щодо них, поновлення яких
саме документів заявник вважає
необхідним, з якою метою необхідно їх
поновити», згідно ч. 1 ст. 278 КАС України
під час розгляду справи суд
використовує ту частину провадження,
що збереглася, документи, видані із
справи фізичним чи юридичним особам до
втрати провадження, копії цих
документів, інші довідки, папери,
відомості, що стосуються справи,
виконавчого провадження. У
відповідності до положень ч. 2 ст. 279 КАС
України у рішенні суду про відновлення
втраченого судового провадження
зазначається, на підставі яких
конкретно даних, поданих до суду і
досліджених у судовому засіданні за
участю всіх учасників
адміністративного процесу з
втраченого провадження, суд вважає
установленим зміст відновленого
судового рішення, наводяться висновки
суду про доведеність того, які докази
досліджувалися судом і які
процесуальні дії вчинялися з
втраченого провадження.

Тому судом підставно зроблено
висновок, що можливість ухвалення
рішення по суті заяви про відновлення
втраченого судового провадження
передбачає наявність часткового або
повного втрати судового провадження,
тобто має на меті не перегляд судової
справи, провадження в якій закінчено, а
саме відновлення втрачених матеріалів
справи, змісту ухваленого судового
рішення, доведеність того, які докази
досліджувалися судом і які
процесуальні дії вчинялися з
втраченого провадження.

Оскільки матеріали адміністративної
справи № 2а-0770/1377/12, провадження про
відновлення якого просить заявниця,
втраченими не являються, а наявні в
повному обсязі, тому суд першої
інстанції обгрунтовано вважав, що
заява ОСОБА_1 не стосується відновлення
втраченого судового провадження в
адміністративній справі № 2а-0770/1377/12, а
має на меті розгляд її по суті позовних
вимог, пов'язаних з поновленням її на
роботі, що суперечить як суті поняття
«поновлення втраченого провадження»,
так і його цілі, а також самому порядку
здійснення судочинства.

З огляду на це суд першої інстанції
обґрунтовано у задоволенні заяви про
відновлення втраченого судового
провадження в адміністративній справі
№ 2а-0770/1377/12 відмовив.

18.11.2013 до суду першої інстанції ОСОБА_1
подала заяву про постановлення
додаткового судового рішення, яку
мотивує тим, що судом помилково не
розглянуто вимоги заяви від 30.10.2013 про
зміну заяви про відновлення втраченого
судового провадження в справі №2ав-807/1
/13.

Постановляючи 02.12.2013 р. ухвалу суд
правильно врахував, що згідно ст. 168 КАС
України суд, що ухвалив судове рішення,
може за заявою особи, яка брала участь у
справі, чи з власної ініціативи
прийняти додаткову постанову чи
постановити додаткову ухвалу у
випадках, якщо: 1) щодо однієї із
позовних вимог, з приводу якої
досліджувалися докази, чи одного з
клопотань не ухвалено рішення; 2) суд,
вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; 3) судом не вирішено питання
про судові витрати. Перелік випадків,
за яких суд вправі прийняти додаткове
судове рішення, є вичерпним і
розширенню не підлягає.

З огляду на це суд першої інстанції
правильно вважав, що заява ОСОБА_1 про
постановлення додаткового судового
рішення задоволенню не підлягає, а
подана нею 30.10.2013 р. заява про зміну
заяви про відновлення втраченого
судового провадження зводилась лише до
зміни самих позовних вимог, а такі, як
уже зазначалось вище не можуть бути
предметом розгляду при вирішенні
питання про відновлення втраченого
судового провадження в справі №2ав-807/1
/13.

Враховуючи викладене суд апеляційної
інстанції вважає, що доводи
апеляційних скарг не спростовують
висновків суду першої інстанції, а
ухвали відповідають нормам
матеріального та процесуального права.

Керуючись ч.1 ст. 41, ст. 160, ч. 4 ст. 196, п. 1 ч.
1 ст. 199, ст. 200, ст.205, ст.206, ст. 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В :

апеляційні скарги ОСОБА_1 - залишити без
задоволення, а ухвали Закарпатського
окружного адміністративного суду від 08
листопада 2013 року та від 02 грудня 2013
року у справі № 2ав-807/1/13 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
М.А. Пліш

Судді
Т.І. Шинкар

Н.В. Ільчишин