Справа № 2а-5493/09/1470
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року
м. Київ К/9991/25522/11

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бухтіярова І.О., Приходько І.В.,

розглянув у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі Миколаївської області (далі -
ДПІ)

на постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24.11.2009

та ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.04.2011

у справі № 2а-5493/09/1470

за позовом суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
(далі - СПД ОСОБА_1)

до ДПІ,

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - державної
податкової адміністрації у
Миколаївській області,

про скасування рішення.

За результатами розгляду касаційної
скарги Вищий адміністративний суд
України

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про скасування рішення
ДПІ про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 04.09.2009 № ,
згідно з яким позивача притягнуто до
відповідальності за порушення правил
здійснення розрахункових операцій у
сумі 4041,20 грн.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24.11.2009,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 06.04.2011, позов задоволено частково;
оспорюване рішення скасовано в частині
накладення на позивача штрафу в сумі
3635,70 грн.; у решті позову відмовлено.

На вказані судові акти ДПІ подано
касаційну скаргу, в якій заявник
зазначає про неправильне застосування
судами положень пункту 12 статті 3
Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» та просить
частково скасувати оскаржувані судові
акти і повністю відмовити у позові СПД
ОСОБА_1

Переглянувши справу у межах касаційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
судів наявним у матеріалах справи
доказам, правильність застосування
судами норм матеріального права та
дотримання ними процесуальних норм,
обговоривши доводи касаційної скарги,
Вищий адміністративний суд України не
вбачає підстав для задоволення
касаційних вимог з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями у
розгляді справи встановлено, що
працівниками державної податкової
адміністрації у Миколаївській області
було проведено перевірку належного
позивачеві магазину за дотриманням
суб'єктами господарювання порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій, оформлену актом від 21.08.2009.

Під час цієї перевірки податковим
органом було виявлено, поміж іншим,
порушення позивачем порядку обліку
товарних запасів у зв`язку з
відсутністю первинних документів на
товар, який знаходиться у реалізації,
на загальну суму 1817,85 грн.

Наведена обставини стала підставою для
застосування до СПД ОСОБА_1 штрафу в
загальній сумі 3635,70 грн. за оспорюваним
рішенням.

В силу вимог пункту 12 статті 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані вести
у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг).

Згідно зі статтею 6 названого Закону
облік товарних запасів фізичною особою
- суб'єктом підприємницької діяльності
ведеться у порядку, визначеному чинним
законодавством, а юридичною особою (її
філією, відділенням, іншим
відокремленим підрозділом) - у порядку,
визначеному відповідним національним
положенням (стандартом)
бухгалтерського обліку. Облік ведеться
з урахуванням особливостей,
встановлених для суб'єктів малого
підприємництва. Обов'язок із ведення
обліку товарних запасів не
застосовується до осіб, які відповідно
до законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку придбаних або проданих товарів.

У судовому процесі встановлено, що на
момент здійснення перевірки позивач
перебувала на спрощеній системі
обліку, оподаткування та звітності.

Пунктом 4 Указу Президента України "Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва" передбачено обов'язок
платників єдиного податку - фізичних
осіб вести Книгу обліку доходів і
витрат у порядку, встановленому
Державною податковою адміністрацією
України.

Згідно з пунктом 1 Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 26.09.2001 № 1269 (далі -
Порядок) книга обліку доходів і витрат
ведеться суб'єктами підприємницької
діяльності - фізичними особами,
оподаткування доходів яких
здійснюється згідно із законодавством
з питань оподаткування суб'єктів
малого підприємництва (у тому числі
шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), а також особами, які
мають пільговий торговий патент для
продажу товарів (крім підакцизних)
(надання послуг) відповідно до
законодавства з питань патентування
деяких видів підприємницької
діяльності, якщо такі особи не є
платниками податку на додану вартість
згідно із законодавством.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
суб'єктом підприємницької діяльності
до книги обліку доходів і витрат
заносяться такі відомості: порядковий
номер запису; дата здійснення операції,
пов'язаної з проведеними витратами
і/або отриманим доходом; сума витрат за
фактом їх здійснення, в тому числі
заробітна плата найманого працівника;
сума вартості товарів, отриманих для їх
продажу (надання послуг); сума виручки
від продажу товарів (надання послуг) - з
підсумком за день.

Наказом Державної податкової
адміністрації України від 05.11.1997 №
17-0117/10/8886 затверджено Порядок ведення
Книги обліку доходів і витрат -
суб'єктів підприємницької діяльності
з особливостями її ведення для сфери
торгівлі) ф. № 10.

На виконання Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва" видано наказ Державної
податкової адміністрації України від
29.10.1999 № 599 "Про затвердження Свідоцтва
про сплату єдиного податку та Порядку
його видачі", пунктом 8 якого
передбачено, що для визначення
результатів власної підприємницької
діяльності на підставі хронологічного
відображення здійснених господарських
і фінансових операцій платник єдиного
податку веде Книгу обліку доходів і
витрат згідно із додатком № 10 до
Інструкції про прибутковий податок з
громадян, затвердженої наказом
Головної державної податкової
інспекції України від 21.04.1993 № 12. При
цьому обов'язковому заповненню
підлягають лише графи "період обліку",
"витрати на виробництво продукції",
"сума виручки (доходу)", "чистий дохід";
наприкінці робочого дня підбиваються
підсумки всіх сум, отриманих за
реалізований товар, і виводиться денна
сума валового доходу.

На підставі наведених законодавчих
норм адміністративні суди обох
інстанцій, підтримуючи позицію
позивача у справі, дійшли
неспростовуваного доводами касаційної
скарги висновку про відсутність у
позивача як платника єдиного податку
обов'язку вести облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, оскільки форма книги
обліку доходів і витрат, обов`язок
ведення якої покладено на такого
платника, не передбачає здійснення
обліку таких даних.

Наведене обумовлює правильність
судових рішень в частині задоволення
позовних вимог.

Рішення судів в частині висновків щодо
правомірності притягнення позивача до
відповідальності у вигляді штрафу в
сумі 340 грн. за здійснення
розрахункових операцій без
використання Книги обліку
розрахункових операцій та
розрахункової книжки, а також у розмірі
65,50 грн. за незабезпечення
відповідності суми готівкових коштів
на місці проведення розрахунків сумі
коштів за розрахунковими квитанціями
учасниками спору у касаційному порядку
не оскаржуються. А відтак з огляду на
межі перегляду справи в касаційній
інстанції, визначені у частині другій
статті 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, у касаційного
суду відсутні підстави для надання
правового аналізу зазначеному акту
індивідуальної дії у відповідній
частині.

Оскільки висновки судів відповідають
нормам чинного законодавства та
фактичним обставинам спору,
установленим на підставі повного та
об'єктивного дослідження доказів у
справі, то процесуальних підстав для
скасування оскаржуваних постанови та
ухвали судів першої та апеляційної
інстанцій зі спору не вбачається.

За таких обставин, керуючись статтями
220, 2201, 223, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Вищий адміністративний суд
України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу державної податкової
інспекції у Жовтневому районі
Миколаївської області відхилити, а
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 24.11.2009 та
ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.04.2011 у
справі № 2а-5493/09/1470 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути переглянута
Верховним Судом України в порядку
статей 236-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:І.О. Бухтіярова І.В. Приходько