Справа № К/9991/43931/11-С
Суддя: Черпіцька Л.Т.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/43931/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Суддів:Черпіцької Л.Т. Розваляєвої Т.С.
Маслія В.І.провівши попередній розгляд
адміністративної справи за касаційною
скаргою Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області на постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 15.06.2011р. у справі №2а-5156/10/1770
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міжнародна
насіннєва компанія" до Державної
інспекції з контролю за цінами в
Рівненській області про визнання
неправомірними дій, скасування рішення
та припису, -ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2010 року ТОВ «Міжнародна
насіннєва компанія» звернулось з
позовом до Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області про встановлення відсутності
компетенції (повноважень) та
скасування рішення №279 від 29 вересня 2010
року про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін та припису №263 від 23
вересня 2010 року про виконання законних
вимог щодо усунення порушень державної
дисципліни цін.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 30 вересня 2010 року ТОВ
«Міжнародна насіннєва компанія»
отримало рекомендований лист в якому
містилось рішення №279 від 29 вересня 2010
року про застосування економічних
санкцій за порушення державної
дисципліни цін та припис №263 від 23
вересня 2010 року про виконання законних
вимог щодо усунення порушень державної
дисципліни цін. Позивач вважає дані
рішення та припис безпідставним та
незаконним з огляду на те, що перевірка
була проведене у строк, що перевищує
допустимий, висновки акта перевірки не
відповідають дійсності, а тому і
прийняті на його підставі рішення та
припис є такими, що підлягають
скасуванню.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 24 січня 2011
року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15 червня 2011
року скасовано постанову суду першої
інстанції та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково.
Визнано протиправними та скасовано
рішення Державної інспекції з контролю
за цінами в Рівненській області №279 від
29 вересня 2010 року та припис №263 від 23
вересня 2010 року. В задоволені решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з постановою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 15 червня 2011
року Державна інспекція з контролю за
цінами в Рівненській області
звернулась з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на те, що при
прийнятті зазначеного судового
рішення апеляційним судом було
порушено норми матеріального та
процесуального права, просить його
скасувати в частині задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, відповідно до плану роботи
Інспекції на 1 квартал 2010 року,
Інспекцією 25.01.2010р., на підставі
посвідчення №44 від 25 січня 2010 року,
відповідно до ст.13 Закону України "Про
ціни і ціноутворення", постанови
Кабінету Міністрів України №1819 від
13.12.2000р. "Питання Державної інспекції з
контролю за цінами" розпочато планову
перевірку з питань дотримання вимог
чинного законодавства щодо дотримання
державної дисципліни цін на основні
продукти харчування.

Позивач про проведення планової
перевірки був належним чином
повідомлений, а відтак відповідач був
допущений до здійснення такої
перевірки.

Пізніше, відповідно до п. 2 Наказу
відповідача №51 від 30.01.2010 р., дію наказу
від 25.01.2010р. №44 «Про проведення
планової перевірки» зупинено.23.09.2010р.
згідно наказу №473 поновлено проведення
планової перевірки з 23.09.2010р. по 24.09.2010р.

За наслідками перевірки 23.09.2010р.
складено акт №000427, у якому зазначено
про порушення позивачем державної
дисципліни цін, що призвело до
отримання необґрунтованої виручки в
сумі 715 593,32 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийнято рішення №279 від
29.09.2010р., яким вилучено у позивача в
доход Державного бюджету 715 593,32 грн.
необґрунтовано отриманої виручки та
накладено штраф у двократному розмірі.

Окрім того, відповідачем винесено
припис № 263 від 23.09.2010р. про виконання
законних вимог щодо усунення порушень
державної дисципліни цін.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
ціни і ціноутворення" та Положення про
Державну інспекцію з контролю за
цінами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р.
№ 1819, на відповідача покладені
контрольно-наглядові функції з питань
додержання центральними та місцевими
органами виконавчої влади,
підприємствами, установами та
організаціями вимог формування,
встановлення та застосування цін і
тарифів щодо здійснення контролю за
додержанням державної дисципліни цін,
як органу, на які ці функції покладено
Урядом України.

Відповідно до ст. 13 Закону "Про ціни та
ціноутворення" державний контроль за
цінами здійснюється при встановленні і
застосуванні державних фіксованих та
регульованих цін і тарифів. При цьому
контролюється правомірність їх
застосування та додержання вимог
законодавства про захист економічної
конкуренції. Господарські суб'єкти
повинні в установленому порядку
подавати необхідну інформацію для
здійснення контролю за правильністю
встановлення і застосування цін.

Згідно з п. 11 Положення про Державну
інспекцію з контролю за цінами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 13.12. 2000 р. № 1819,
Держцінінспекція має територіальні
органи - державні інспекції з контролю
за цінами в Автономній Республіці Крим,
областях, містах Києві та Севастополі,
які становлять єдину систему органів
державного контролю за цінами і мають
права, передбачені пунктами 5, 6 цього
Положення, зокрема приймати відповідно
до законодавства рішення про
застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення порядку формування,
встановлення та застосування цін
(тарифів).

Законом України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» визначено
правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю). Дія цього Закону
поширюється на відносини, пов'язані зі
здійсненням державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності.

Порядок проведення державного
контролю, шляхом здійснення планових
перевірок, регулюється вказаним
Законом, згідно ч. 1 ст. 5 якого, планові
заходи здійснюються відповідно до
річних або квартальних планів, які
затверджуються органом державного
нагляду (контролю) до 1 грудня року, що
передує плановому, або до 25 числа
останнього місяця кварталу, що передує
плановому.

Таким чином, правильними є висновки
судів попередніх інстанцій про те, що
працівники інспекції при проведенні
перевірки діяли відповідно до положень
законодавства та наданих ним
повноважень і компетенції.

Щодо обґрунтованості спірного рішення
та припису, то слід зазначити наступне.

Відповідальність за порушення
державної дисципліни цін передбачена
ст. 14 Закону України "Про ціни та
ціноутворення" якою передбачено, що вся
необґрунтовано одержана
підприємством, організацією сума
виручки в результаті порушення
державної дисципліни цін підлягає
вилученню в доход відповідного бюджету
залежно від підпорядкованості
підприємства, організації. Крім того, в
позабюджетні фонди місцевих Рад
стягується штраф у двократному розмірі
необґрунтовано одержаної суми виручки.
Вказані суми списуються з рахунків
підприємств і організацій в
банківських установах за рішенням
суду.

Наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України, Міністерства фінансів України
03.12.2001р. № 298/519, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 18.12.2001р.
за № 1047/6238, затверджена Інструкція про
порядок застосування економічних та
фінансових (штрафних) санкцій органами
державного контролю за цінами (далі -
Інструкція № 298).

Відповідно до п. 1.1. Інструкції № 298 її
розроблено відповідно до вимог Закону
України "Про ціни і ціноутворення",
постанови Кабінету Міністрів України
від 13.12. 2000р. № 1819 та інших законодавчих
актів, які визначають порядок
формування, установлення та
застосування цін (тарифів) і
встановлюють відповідальність за його
порушення.

Згідно з п. 1.4. 1.1. Інструкції № 298
підставою для застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є одержання
суб'єктами господарювання
необґрунтованої виручки в результаті
порушення ними чинного в періоді, що
перевіряється, порядку встановлення та
застосування цін і тарифів, які
регулюються уповноваженими органами
відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 3.1. Інструкції № 298 встановлено,
що Державна інспекція з контролю за
цінами та державні інспекції з
контролю за цінами в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі приймають рішення про
вилучення сум економічних та
фінансових (штрафних) санкцій у
порядку, передбаченому законодавством.

Підставою для прийняття рішень про
вилучення сум економічних та
фінансових (штрафних) санкцій є акти
перевірок, які складаються посадовими
особами органів державного контролю за
цінами.

Пунктом 3.2. Інструкції № 298 встановлено,
що в актах перевірок, зокрема,
визначається сума необґрунтовано
одержаної виручки, з доданням
розрахунків, на яких ґрунтується
обчислення зазначеної суми, з
посиланням на документи первинного
бухгалтерського обліку, згідно з якими
вони здійснюються.

Разом з цим, акт перевірки №000427 від
23.09.2010р. не містить встановлених п. 3.2.
Інструкції № 298 посилань на документи
первинного бухгалтерського обліку
(такі як касові ордера, касові книги,
платіжні доручення, виписки з поточних
рахунків, згідно з якими здійснювалося
обчислення суми виручки).

Акт перевірки не містить посилань на
будь-які документи первинного
бухгалтерського обліку, за наслідком
дослідження яких відповідачем
зроблено висновки про необґрунтовано
отриману виручку.

Вимоги п. 3.2. Інструкції № 298 щодо
необхідності зазначення в акті
перевірки первинних бухгалтерських
документів, за наслідком дослідження
яких перевіряється те чи інше питання,
обумовлене необхідністю обґрунтування
контролюючим органом висновку, який
робиться ним за наслідком проведення
перевірки, у свою чергу, відсутність
посилання на такі документи свідчить,
що контролюючий орган зробив
відповідний висновок без дослідження
(встановлення) фактичних даних, тобто
необґрунтовано.

Доводи Інспекції у касаційній скарзі
на те, що позивачем при здійсненні
перевірки не було надано всі необхідні
документи не підтверджені належними
доказами, оскільки матеріалів справи
вбачається та судом встановлено, що
працівникам інспекції не були надані
лише копії документів.

Однак, чинним законодавством не
покладено на суб'єктів господарської
діяльності обов'язок надавати
контролюючим органам копії документів
при здійсненні ними перевірки.

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду про необґрунтованість
оскаржуваних рішень та припису.

За таких обставин судова колегія
дійшла висновку, що апеляційним судом
повно і правильно встановлені фактичні
обставини справи, характер
правовідносин сторін і вірно
застосовані до них норми матеріального
права.

Згідно із ст. 220 КАС України суд
касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає касаційну скаргу
безпідставною, та такою, що не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Державної інспекції з
контролю за цінами в Рівненській
області відхилити, а постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду
від 15.06.2011р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: