Справа № 369/1999/14-а
Суддя: Ковальчук Л. М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/1999/14-а
Провадження № 2-а/369/150/14
27.03.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області у
складі головуючої судді Ковальчук Л.М.,
при секретарі Рябець А.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Києві адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
дій протиправними, скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії,
У березні 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся із позовом до Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
дій протиправними, скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії,
посилаючись на те, що реалізовуючи своє
конституційне право в порядку вимог ст.
118 Земельного кодексу України в жовтні
2013 року він звернувся до Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району із клопотанням та доданими до
нього графічними матеріалами щодо
отримання ним безоплатно у власність
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва на території с.
12 листопада 2013 року Лісниківською
сільською радою його клопотання було
розглянуте, та прийнято по ньому
рішення № 215/22 від 12 листопада 2013 про
відмову у задоволенні його клопотання.

З такою позицією він не може погодитись
і вважає це порушенням його законних
прав на отримання земельної ділянки з
огляду на наступне.

Нормами ст. 116 ЗК України визначено
підстави набуття права власності на
земельні ділянки державної і
комунальної власності і ч. 3 цієї
статті Закону встановлено, що
безоплатна передача земельних ділянок
у власність громадян проводиться у
разі одержання земельних ділянок із
земель державної і комунальної
власності в межах норм безоплатної
приватизації, визначених Земельним
кодексом України. Положеннями ст. 121
Земельного кодексу України визначено
норми безоплатної передачі земельних
ділянок громадянам. Так, відповідно до
цих норм громадяни України мають право
на безоплатну передачу їм земельних
ділянок із земель державної або
комунальної власності у певних
розмірах і для будівництва і
обслуговування жилого будинку в
селах-не більше 0,25 га.

Частиною 6 ст. 118 ЗК України визначено
порядок отримання земельних ділянок
державної та комунальної власності у
власність громадян в межах безоплатної
приватизації.

Лісниківська сільська рада є органом
місцевого самоврядування щодо надання
у власність громадянам земельних
ділянок комунальної власності в межах
населеного пункту для всіх потреб, і в
тому числі для індивідуального дачного
будівництва. Клопотання щодо надання у
власність земельної власності із
земель комунальної власності повинно
розглядатися виключно на пленарному
засіданні Лісниківської сільської
ради.

На момент звернення до Лісниківської
сільської ради в публічному доступі
була відсутня інформація щодо
наявності вільних земельних ділянок
(комунальної власності). Так само і на
момент звернення до суду з цим позовом
відсутні дані щодо наявності таких
земельних ділянок. Тому, не маючи іншої
можливості конкретизувати бажану
земельну ділянку, він в клопотанні
вказував на свою згоду на отримання
будь-якої земельної ділянки (з цільовим
призначенням для індивідуального
дачного будівництва) орієнтовною
площею до 0,10 га в межах с. Лісники. У
відповідності до цього ним до
клопотання було додано графічні
матеріали з визначеною територією, на
якій він бажав отримати земельну
ділянку. При цьому, діюче законодавство
не встановлює будь-яких вимог та
нормативів щодо оформлення графічних
матеріалів.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування, який
передає земельні ділянки державної чи
комунальної власності у власність
відповідно до повноважень, визначених
ст. 122 цього Кодексу, розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

На 30-й сесії 6 скликання його клопотання
було розглянуто й прийнято рішення №
215/22 від 12 листопада 2013 року, яким
відмовлено в його задоволенні з
підстав, не передбачених ст. 118 ЗК
України.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив
визнати протиправними дії
Лісниківської сільської ради щодо
відмови у задоволенні його клопотання
про надання безоплатно у власність
земельної ділянки, орієнтовною площею
0,10 га для індивідуального дачного
будівництва; визнати протиправним та
скасувати рішення № 215/22 від 12
листопада 2013 року Лісниківської
сільської ради 30 сесії 6 скликання в
частині відмови у задоволенні його
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва;
зобов'язати Лісниківську сільську раду
винести на засідання чергової сесії
Лісниківської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області та розглянути подане ним
клопотання про надання безоплатно у
власність земельної ділянки,
орієнтовною площею 0,10 га для
індивідуального дачного будівництва, у
відповідності до вимог чинного
законодавства; стягнути з відповідача
на його користь понесені судові
витрати.

У судове засідання позивач не з'явився,
про дату, час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином, надав
суду заву, в якій просив справу
розглянути в його відсутність.

У судове засідання представник
відповідача Лісниківської сільської
ради Києво-Святошинського району не
з'явився. Про дату, час і місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
надав суду заяву в якій просив справу
розглянути у відсутності представника
відповідача, проти задоволення позову
заперечував.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, дійшов висновку, що позов не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що у жовтні 2013 року
ОСОБА_1 звернувся до Лісниківської
сільської ради з клопотанням та
доданими до нього графічними
матеріалами, щодо отримання безоплатно
у власність без його погодження та
виділення йому у власність земельної
ділянки, орієнтовним розміром 0,10 га в
межах села Лісники, з цільовим
призначенням для індивідуального
дачного будівництва, та надання йому
дозволу на розробку проекту
землеустрою для відведення у власність
земельної ділянки орієнтовною площею
до 0,10 га для індивідуального дачного
будівництва в межах села Лісники,
Києво-Святошинського району.

Розглянувши звернення ОСОБА_1 щодо
передачі безоплатно у власність
земельної ділянки без його погодження
та виділення йому у власність
земельної ділянки, орієнтовним
розміром 0,10 га в межах села Лісники, для
індивідуального дачного будівництва,
Лісниківська сільська рада,
Києво-Святошинського району, Київської
області рішенням 30 сесії 6 скликання №
215/22 від 12 листопада 2013 року відмовила у
задоволенні його клопотання.

Згідно вимог ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України громадяни, зацікавлені
в одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб) та
документи, що підтверджують досвід
роботи у сільському господарстві або
наявність освіти, здобутої в аграрному
навчальному закладі (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства).

Відповідно до вимог п. 7 ст. 118
Земельного кодексу України
відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
розглядає клопотання у місячний строк
і дає дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 24 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до вимог ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання: п. 34)
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Згідно вимог ст. 59 Закону України «Про
місцеве самоврядування» рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач звернувся до Лісниківської
сільської ради, Києво-Святошинського
району, Київської області з
клопотанням про отримання безоплатно у
власність земельної ділянки
орієнтовним розміром до 0,10 га в межах
села Лісники, для індивідуального
дачного будівництва, однак, рішенням
Лісниківської сільської ради від 12
листопада 2013 року за № 215/22 ОСОБА_1
відмовлено в клопотанні про передачу
безоплатно у власність земельної
ділянки орієнтовною площею, 10 га в
межах села Лісники, для
індивідуального дачного будівництва, з
посиланням на те, що відповідно до
попереднього Генерального плану
вільних земельних ділянок у
комунальній власності села за цільовим
призначенням для індивідуального
дачного будівництва немає, новий
Генеральний план знаходиться на стадії
розробки.

Враховуючи викладене, судом
встановлено, що рішення Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області 30 сесії VI
скликання № 215/22 від 12 листопада 2013 року
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки для індивідуального
дачного будівництва в межах села
Лісники не було прийнято з порушенням
вимог ст. 118 Земельного кодексу України,
оскільки подане клопотання ОСОБА_1 про
отримання ним безоплатно у власність
земельної ділянки було розглянуте
відповідачем в спосіб та порядок,
передбачений чинним законодавством
України, також слід вказати, що в
оскаржуваному рішенні Лісниківської
сільської ради вказані підстави згідно
яких клопотання позивача було залишено
без задоволення.

В поданих до суду запереченнях
представник відповідача зазначив, що в
порушення вимог ч. 6 ст. 118 Земельного
кодексу України при зверненні до
сільської ради з даним клопотанням
позивачем не були надані графічні
матеріали з бажаним місцем
розташування земельної ділянки.

Отже, рішення Лісниківської сільської
ради від 12 листопада 2013 року було
прийнято правомірно, у відповідності
до вимог ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу
України, з відповідним посиланням на
норми чинного законодавства, а отже
вимога позивача щодо скасування даного
рішення не підлягає до задоволення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Суд, оцінюючи в сукупності зібрані в
справі докази, дійшов висновку, що
позивачем ОСОБА_1 не доведено та не
надано суду доказів про порушення його
права при зверненні до суду з даним
позовом, судом також не встановлено
порушення прав позивача з боку
відповідача Лісниківської сільської
ради Києво-Святошинського району, а
тому суд відмовляє у задоволенні
позову.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України у
зв'язку з відмовою в задоволенні позову
судові витрати по сплаті судового
збору стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 81, 116, 118, 121, 122, 152, 158
Земельного кодексу України, ст. ст. 71, 94,
159, 160, 167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В
И В:

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Лісниківської
сільської ради Києво-Святошинського
району Київської області про визнання
дій протиправними, скасування рішення
та зобов'язання вчинити дії, відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Київського
апеляційного адміністративного суду
через Києво-Святошинський районний суд
протягом десяти днів з дня
проголошення постанови або протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя
Ковальчук Л.М.