Справа № 2а-1129/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/60503/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області на
постанову Олевського районного суду
Житомирської області від 12 жовтня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Олевському районі
Житомирської області про перерахунок
та виплату недоплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Олевського районного суду
Житомирської області від 12 жовтня 2011
року, залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 20 серпня 2012
року позов ОСОБА_4 задоволено в частині
вимог за період з 12.10.2010 року по 12.04.2011
року.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області
звернулось з касаційною скаргою до
Вищого адміністративного суду України
в якій, посилаючись на порушення судами
норм матеріального та процесуального
права, просить їх скасувати та прийняти
нове, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_4 в повному
обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що позивач є пенсіонером за
віком та інвалідом 1-ї групи
захворювання, пов'язаного з наслідками
аварії на Чорнобильській АЕС,
перебуває на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області як особа,
віднесена до 1-ї категорії потерпілого,
внаслідок аварії на Чорнобильській
АЕС.

ОСОБА_4 звернулась до відповідача за
заявою про перерахунок пенсії її як
інваліда 1-ї групи, відповідно вимог
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" (далі - Закону №796-ХІІ),
однак отримала відмову.

Суди попередніх інстанцій
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
прийшли до висновку, що дії управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області є
протиправними та такими, що обмежують
права позивача, передбачені ст..ст.39, 50,
54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Основні положення щодо реалізації
конституційного права громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, на охорону їх життя і
здоров'я, створення єдиного порядку
визначення категорій зон
радіоактивного забруднення територій,
умов проживання і трудової діяльності
на них, соціального захисту
потерпілого населення визначені та
закріплені в Законі України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Відповідно до ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії, що
призначаються інвалідам І групи, які
отримали інвалідність внаслідок
Чорнобильської катастрофи, не можуть
бути нижчими за 10 мінімальних пенсій за
віком, а відповідно до ст. 50 даного
Закону додаткова пенсія за шкоду,
заподіяну здоров'ю, інвалідам І групи,
віднесеним до першої категорії,
виплачується у розмірі 100 % мінімальної
пенсії за віком. Порядок обчислення
пенсії по інвалідності, що настала
внаслідок каліцтва чи захворювання
пов'язаного з Чорнобильською
катастрофою, визначається Кабінетом
Міністрів України.

Із змісту статей 50 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» випливає,
що під час визначення розміру пенсії та
щомісячної додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, за основу їх
нарахування береться мінімальна
пенсія за віком.

Відповідно до частини першої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» мінімальний розмір
пенсій за віком встановлюється у
розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом

Законом України „Про державний бюджет
на 2011 рік", в спірний період, норми цих
статей не зупинено і не змінено. Тому,
суди попередніх інстанцій дійшли
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач зобов'язаний перерахувати
пенсію ОСОБА_4, виходячи із розмірів,
визначених ст.ст.39,50,54 Закону України
„Про статус та соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи", а не
керуватися постановами Кабінету
Міністрів України, які є підзаконним
нормативними актами.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4
у вказаний період. Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку,
що при розгляді справи судом
апеляційної інстанції допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Олевському
районі Житомирської області залишити
без задоволення.

Постанову Олевського районного суду
Житомирської області від 12 жовтня 2011
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 20 серпня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді