Справа № 805/930/14
Суддя: Попов В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Мальцева Н.Г.
Суддя-доповідач - Попов В.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
справа №805/930/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Попова В.В.,

суддів Сіваченка І.В., Шишова
О.О.,

секретар Гайдіс С.І.,

за участю сторін : представника
Приватного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Макіївкагаз" Бердичевської М.Н.,
представника Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області Городової Т.К.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 19
лютого 2014 р. у справі № 805/930/14 за
позовом Приватного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Макіївкагаз" до
Макіївської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень,-

В С Т А
Н О В И В :

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
р. у справі № 805/930/14 позовні вимоги
Приватного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Макіївкагаз" до Макіївської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень,
задоволено. Податкові
повідомлення-рішення № від 11
січня 2014 року, № від 11 січня 2014
року визнано протиправними та
скасовано. Стягнуто з Державного
бюджету України на користь Приватного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Макіївкагаз" (ідентифікаційний код
юридичної особи 20316900,
місцезнаходження: 86125, Донецька обл., м.
Макіївка, вул. Артема, буд.1) витрати по
сплаті судового збору у сумі 377 (триста
сімдесят сім) грн. 93 (дев'яносто три) коп.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідачем, Макіївською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області подана апеляційна
скарга, в якій просить скасувати
вищевказану постанову. Мотивами
апеляційної скарги особа, яка її
подала, зазначає порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи
апеляційної скарги вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що Приватне акціонерне
товариство по газопостачанню та
газифікації "Макіївкагаз"
зареєстровано в Єдиному державному
реєстрі підприємств та організацій
України Виконавчим комітетом
Макіївської міської ради 08.04.1992 року,
ідентифікаційний номер 20316900, що
підтверджується довідкою з єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АБ №454446
(а.с.18 т.2).

Згідно з свідоцтва про реєстрацію
платника податку на додану вартість
№100336169, Приватне акціонерне товариство
по газопостачанню та газифікації
"Макіївкагаз" є платником податку на
додану вартість, індивідуальний
податковий номер 84 (а.с.40 т.2).

22.11.2013 року позивачем був отриманий
лист №10092/10/05-18-22-02-113-3 від 21.11.2013 року
"Про надання інформації та її
документального підтвердження"
Макіївської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області, згідно з яким остання просила
надати протягом десяти робочих днів
інформацію та її документальне
підтвердження для з'ясування
реальності та повноти відображення в
бухгалтерському та податковому обліку
із відповідним відображенням у
податкових деклараціях (розрахунках,
звітах тощо) результатів операцій по
господарських відносинах із ТОВ
"ВЕКТРА 3000" () за період з
01.01.2011 року по 30.09.2013 року (а.с.13 т.1).

03.12.2013 року позивачем на адресу
відповідача направлено лист №4963 від
03.12.2013р "Про надання інформації", згідно
з яким податковому органу було надано
витребувані документи та інформацію
(а.с.14 т.1).

10.12.2013 року начальником Макіївської
об'єднаної Державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області був
виданий наказ №1166 "Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки" (а.с.16 т.1), на підставі якого
головним державним ревізором -
інспектором відділу перевірок з
окремих питань управління податкового
аудиту Гребенником В.В., згідно з
п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.1,
п.79.2 ст.79, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу
України від 02 грудня 2010 року проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку Приватного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Макіївкагаз" () з питань виявлення фактів, що
свідчать про можливі порушення
платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства з
ТОВ "ВЕКТРА 3000" (код за ) за
період 01.01.2011 року по 30.09.2013 року.

За результатами вказаної перевірки
складений акт №3283/05-18-22-02/20316900 від 19.12.2013
року "Про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ПрАТ
"Макіївкагаз" (код за ) з
питань виявлення фактів, що свідчать
про можливі порушення платником
податків податкового, валютного та
іншого законодавства по
взаємовідносинам ТОВ "ВЕКТРА 3000" (код за
) за період 01.01.2011 по 30.09.2013р."
(а.с.17-24 т.1).

Не погодившись в висновками вказаного
акту позивач направив на адресу
відповідача заперечення №5389/02 від
25.12.2013 року (а.с.25-27 т.1), які листом
№44/10/05-18-22-02-113-3 від 08.01.2014 року "Про
надання відповіді на заперечення"
залишені без задоволення (а.с.28-31 т.1).

На підставі акту перевірки
№3283/05-18-22-02/20316900 від 19.12.2013 року
податковим органом 11 січня 2014 року
прийнято податкове повідомлення -
рішення форми "Р" №, яким
встановлена сума грошового
зобов'язання з податку на прибуток у
розмірі 58868 грн. 75 коп., з яких 47095 грн. -
за основним платежем, 11773, 75 - за
штрафними (фінансовими) санкціями
(штрафами), податкове повідомлення -
рішення форми "Р" №, яким
встановлена сума грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 130093 грн. 29 коп., з яких
86729 грн. - за основним платежем, 43364, 29
грн. - за штрафними санкціями. (а.с.9-12 т.1).

Матеріалами справи підтверджено, що
03.12.2013 року позивачем на адресу
відповідача направлено лист №4963 від
03.12.2013р "Про надання інформації", згідно
з яким податковому органу було надано
витребувані документи та інформацію
(а.с.14 т.1). Про надання таких документів
також свідчить наказ Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області №1166 від
10.12.2013 року "Про проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки", згідно з яким зазначено, що
станом на 10.12.2013 року документи до
податкового органу надані.

Тобто, є вірним висновок суду першої
інстанції, що на момент прийняття
відповідачем відповідного наказу про
проведення перевірки, були відсутні
підстави для проведення такої
перевірки в розумінні п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75,
п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78, п.79.1, 79.2 ст.79, п.82.2 ст.82
Податкового кодексу України.

Також, згідно з висновком акту
перевіркою встановлено порушення
п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188,
п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, безпідставно
сформовано податковий кредит за
рахунок ПДВ по податковій накладній
отриманій від постачальника ТОВ
"ВЕКТРА 3000" на суму ПДВ 86728,56, у зв'язку з
нереальністю здійснення господарської
операції, п.п.138.1.1 п.138.2, п.138.2 ст.138,
п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 Податкового кодексу
України до складу витрат до декларації
з податку на прибуток підприємств за 2012
рік включено витрати сформовані по
документам отриманим від ТОВ "ВЕКТРА
3000" у розмірі 224263 грн. у зв'язку з
нереальністю здійснення господарських
операцій, що призвело до заниження
податку на прибуток, який підлягає
сплаті до бюджету в розмірі 47095 грн.

Згідно з п.3.1 р.3 акту перевірки "Аналіз
формування ПрАТ "Макіївкагаз"
податкового кредиту" у ході перевірки
була використана інформація з акта
перевірки від 13.11.2013р №1/22/37377252,
отриманого від ГУ Міндоходів у
Луганські області, відповідно до якого
встановлена неможливість фактичного
здійснення ТОВ "ВЕКТРА 3000"
господарських операцій через
відсутність майна та інших
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для здійснення операцій з
купівлі-продажу; відсутність
необхідних умов для досягнення
результатів економічної діяльності в
зв'язку з відсутністю основних фондів,
складських приміщень, транспортних
засобів, відсутність об'єктів, які
підпадають під визначення ст.3, ст.4, ст.7
Закону України "Про податок на додану
вартість" від 03 квітня 1997 року №168/97-ВР
зі змінами та доповненнями та ст.185,
ст.187, ст.188 Податкового кодексу України
від 02.12.2010 року №2755-VI (із змінами та
доповненнями).

Отже підставою для висновків
податкового органу про існування
порушень з боку позивача стала
наявність порушень з боку його
контрагента.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
"ВЕКТРА 3000" на адресу Приватного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Макіївкагаз" було направлено
комерційну пропозицію №17/15 від 03.04.2012
року, згідно з якою пропонувалося
розглянути можливість придбання
матеріалів та обладнання по цінам,
зазначеним у додатку №1 (а.с.34-37 т.1),
комерційну пропозицію №18/5 від 26.12.2012
року, відповідно до якої пропонувалося
розглянути можливість придбання
матеріалів та обладнання по цінам,
вказаним у додатку №1 (а.с.38-39 т.1).

В період з 02 квітня 2012 року по 15 серпня
2013 року ТОВ "ВЕКТРА 3000" позивачу були
виставлені рахунки на оплату на
загальну суму 520371,44 грн. (а.с.40-63 т.1), які
були сплачені Приватним акціонерним
товариством "Макіївкагаз" в повному
обсязі, про що свідчать платіжні
доручення (а.с.64-87 т.1, а.с.46-69 т.2).

Відповідно до ст.207 Цивільного кодексу
України правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

За приписом частини 2 статті 638
Цивільного кодексу України договір
укладається шляхом пропозиції однієї
сторони укласти договір (оферти) і
прийняття пропозиції (акцепту) другою
стороною.

Згідно з частою 3 статті 180
Господарського кодексу України при
укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору.

Частиною 1 статті 181 Господарського
кодексу України встановлено, що
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Таким чином, комерційні пропозиції та
акцептовані рахунки є підтвердженням
укладення між ПрАТ "Макіївкагаз" та ТОВ
"ВЕКТРА 3000" договору у спрощений спосіб.

Виконання вказаного договору
сторонами підтверджується наданими до
матеріалів справи листом від 11.04.2012р
(а.с.88 т.1), наказом №3/1 від 03.01.2012 р з
додатком №1 (а.с.89 -91 т.1), наказом №29 від
17.01.2013р з додатком №1 (а.с.92-95 т.1),
шляховими листами (а.с.96-126 т.1),
видатковими накладними (а.с.127-150 т.1),
прибутковими ордерами (а.с.175-197 т.1).

Наявність вищезазначених документів, а
також відповідність їх вимогам чинного
законодавства податковим органом в
акті перевірки та в судовому засіданні
не заперечується.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів, зокрема,
вичерпний перелік податків та зборів,
що справляються в Україні, та порядок
їх адміністрування, платників податків
та зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства,
регулюються Податковим Кодексом
України.

Згідно з п.п. 14.1.156, 14.1.181 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк), податковий кредит -
сума, на яку платник податку на додану
вартість має право зменшити податкове
зобов'язання звітного (податкового)
періоду, визначена згідно з розділом V
цього Кодексу.

При цьому датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше а саме: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з пунктом 201.4 ст. 201 Податкового
Кодексу України, податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді покупцю
видається оригінал, а копія
залишається у продавця.

Відповідно до пункту 201.6 ст. 201
Податкового Кодексу України податкова
накладна є податковим документом і
одночасно відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця.

Органи державної податкової служби за
даними реєстрів виданих та отриманих
податкових накладних, наданих в
електронному вигляді, повідомляють
платника податку про наявність у
такому реєстрі розбіжностей з даними
контрагентів. При цьому платник
податку протягом 10 днів після
отримання такого повідомлення має
право уточнити податкові зобов'язання
без застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201
Податкового Кодексу України платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, складену за
вибором покупця (отримувача) в один з
таких способів: у паперовому вигляді; в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку, визначеному
законодавством, електронного підпису
уповноваженої платником особи та умови
реєстрації податкової накладної у
Єдиному реєстрі податкових накладних.
У такому разі складання податкової
накладної у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються в
окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: порядковий номер податкової
накладної; дата виписування податкової
накладної; повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та по
батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
місцезнаходження юридичної особи -
продавця або податкова адреса фізичної
особи - продавця, зареєстрованої як
платник податку; повна або скорочена
назва, зазначена у статутних
документах юридичної особи або
прізвище, ім'я та по батькові фізичної
особи, зареєстрованої як платник
податку на додану вартість, - покупця
(отримувача) товарів/послуг; опис
(номенклатура) товарів/послуг та їх
кількість, обсяг; ціна постачання без
урахування податку; ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; вид цивільно-правового
договору; код товару згідно з УКТ ЗЕД
(для підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Відповідно до пункту 201.2 ст. 201
Податкового Кодексу України форма та
порядок заповнення податкової
накладної затверджуються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
фінансової політики.

За приписом пункту 201.10 ст. 201
Податкового Кодексу України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання
товарів/послуг платник податку -
продавець товарів/послуг зобов'язаний
надати покупцю податкову накладну та
зареєструвати її в Єдиному реєстрі
податкових накладних.

Податкові накладні, видані позивачу
(а.с.151-174 т.1) та зареєстровані у реєстрі
отриманих податкових накладних ПрАТ
"Макіївкагаз" (а.с.42-45 т.2).

В акті перевірки податковим органом
зазначається про порушення позивачем
п.п.14.1.191 п.14.1 ст.14, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188,
п.198.2 п.198.3 п.198.6 ст.198 Податкового
кодексу України, у зв'язку з
нереальністю здійснення господарської
операції з ТОВ "ВЕКТРА 3000", п.п.138.1.1 п.138.2,
п.п.138.2 ст.138, п.п.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України, у зв'язку
з нереальністю здійснення
господарських операцій з ТОВ "ВЕКТРА
3000".

За таких обставин, на думку
контролюючого органу ПрАТ
"Макіївкагаз" безпідставно сформовано
податковий кредит за рахунок ПДВ по
податкові накладній отриманій від
постачальника ТОВ "ВЕКТРА 3000" на суму
ПДВ 86728,56, у зв'язку з нереальністю
здійснення господарської операції, до
складу витрат до декларації з податку
на прибуток підприємств за 2012 рік
включено витрати сформовані по
документам отриманим від ТОВ "ВЕКТРА
3000" у розмірі 224263 грн. у зв'язку з
нереальністю здійснення господарських
операцій, що призвело до заниження
податку на прибуток, який підлягає
сплаті до бюджету в розмірі 47095 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції , щодо
того, що висновки податкового органу є
такими, що не відповідають вимогам
діючого законодавства України з огляду
на наступне.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового
кодексу України витрати, які
враховуються для визначення об'єкта
оподаткування, визнаються на підставі
первинних документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Не враховуються при визначенні
оподатковуваного прибутку в силу пп.
139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Пунктом 138.1 ст. 138 Податкового кодексу
України передбачено, що витрати, котрі
враховуються при обчисленні об'єкта
оподаткування, складаються із: витрат
операційної діяльності, які
визначаються згідно з пунктами 138.4, 138.6 -
138.9, підпунктами 138.10.2 - 138.10.4 пункту 138.10,
пунктом 138.11 цієї статті: інших витрат,
визначених згідно з пунктом 138.5,
підпунктами 138.10.5, 138.10.6 пункту 138.10,
пунктами 138.11, 138.12 цієї статті, пунктом
140.1 статті 140 і статтею 141 цього Кодексу;
крім витрат, визначених у пунктах 138.3
цієї статті та у статті 139 цього
Кодексу.

Пунктом 138.9 цієї статті встановлено, що
собівартість виготовлених та
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг складається з витрат,
прямо пов'язаних з виробництвом таких
товарів, виконанням робіт, наданням
послуг, а саме: прямих матеріальних
витрат; прямих матеріальних витрат;
амортизації виробничих основних
засобів та нематеріальних активів,
безпосередньо пов'язаних з
виробництвом товарів, виконанням
робіт, наданням послуг; вартості
придбаних послуг, прямо пов'язаних з їх
виробництвом (наданням); інших прямих
витрат, у тому числі витрат з придбання
електричної енергії (включаючи
реактивну);

Відповідно до п. 138.3 ст. 138 Податкового
кодексу України, у цілях цього розділу
суми, відображені у складі витрат
платника податку, у тому числі в
частині амортизації необоротних
активів, не підлягають повторному
включенню до складу його витрат.

Судом встановлено, що основним видом
діяльності Приватного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Макіївкагаз" є зокрема,
розподілення газоподібного палива
через місцеві (локальні) трубопроводи,
торгівля газом через місцеві (локальні)
трубопроводи. Позивачу були поставлені
товари згідно з додатками до
комерційних пропозицій, які є
номенклатурою матеріальних цінностей
для основних видів діяльності ПрАТ
"Макіївкагаз", що підтверджує зв'язок
між придбанням таких товарів та
використанням їх у господарській
діяльності.

Частина 2 статті 3 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" (далі - Закон),
зокрема, визначає, що податкова та інші
види звітності, що використовують
грошовий вимірник, ґрунтуються на
даних бухгалтерського обліку.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає,
що первинний документ - це документ,
який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Вимоги до первинного документа
встановлені ст. 9 Закону, а саме,
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до пункту 2.1 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 року № 88, первинні
документи - це документи, створені у
письмовій або електронній формі, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Господарські операції - це факти
підприємницької та іншої діяльності,
що впливають на стан майна, капіталу,
зобов'язань і фінансових результатів.

Пунктом 2.4 вищезазначеного Положення
встановлено, що первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

Наявні у позивача документи, а саме
шляхові листи (а.с.96-126 т.1), видаткові
накладні (а.с.127-150 т.1), прибуткові ордери
(а.с.175-197 т.1), рахунки на оплату (а.с.40-63
т.1), платіжні доручення (а.с.64-87 т.1, 46-69
т.2) є первинними документами у
розумінні ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Таким чином, у позивача наявні усі
документи, передбачені правилами
ведення податкового та
бухгалтерського обліку, які
підтверджують виконання договору з
ТОВ "ВЕКТРА 3000", що свідчить про
помилковість висновку податкового
органу про відсутність об'єкту
оподаткування.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку до податкового
кредиту вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 цього кодексу
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, видані позивачу
(а.с.151-174 т.1), оформлені належним чином
та відображені у реєстрі отриманих та
виданих податкових накладних ПрАТ
"Макіївкагаз" (а.с.42-45 т.2).

Отримавши податкову накладну, покупець
товару (послуг, робіт) набув право на
включення суми податку, вказаній в цій
накладній, до складу податкового
кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

В даному випадку сума сплаченого
податку у зв'язку з придбанням товарів
(послуг) підтверджена податковими
накладними, а тому така сума підлягає
включенню до складу податкового
кредиту.

Посилання відповідача на
неправомірність формування позивачем
податкового кредиту на підставі
операцій по укладеним з ТОВ "ВЕКТРА 3000"
правочинам, в зв'язку з нереальністю
здійснення господарських операцій,
судом до уваги не приймаються з огляду
на наступне.

Виходячи із змісту правовідносин, які
виникли між позивачем та його
контрагентом вбачається, що сторони
узгодили всі умови, що є істотними для
даного виду правочинів. Сторонами не
було пред'явлено зауважень один до
одного з приводу виконання укладених
правочинів.

Чинним законодавством України на
сторону цивільно-правової угоди -
покупця товару (робіт, послуг), який є
платником податків, не покладено
обов'язку при формуванні податкового
кредиту (зобов'язання) здійснювати
контроль та перевірку за дотриманням
постачальником вимог законодавства
щодо здійснення господарської
діяльності, сплати податку до бюджету і
в подальшому за можливі дії порушника,
зазнавати для себе певних негативних
матеріальних наслідків.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції щодо наявності правових
підстав для формування позивачем
податкового кредиту та витрат у
відповідності до вимог діючого
законодавства за господарською
операцією з контрагентом - ТОВ "ВЕКТРА
3000", є обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 185, 195, 198, 200, 205, 206, 211, 212,
254 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Макіївської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області -
залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 19 лютого 2014
р. у справі № 805/930/14 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Ухвала в повному обсязі складена та
підписана колегією суддів 08.04.2014 р.

Колегія суддів :
В.В. Попов

І.В.
Сіваченко

О.О. Шишов