Справа № 810/2933/13-а
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/2933/13-а Головуючий у
1-й інстанції: Головенко О.Д.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
Василенка Я.М.,

суддів
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі
Зубрицькому Д.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Бориспільської районної державної
адміністрації Київської області на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 18.09.2013 у
справі за адміністративним позовом
садівницького товариства
«Сулимівське-3» до Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області, треті особи -
управління Держземагенства у
Бориспільському районні Київської
області, реєстраційна служба
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської оласті,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 про
визнання протиправними та скасування
розпоряджень,-

В С Т А Н О В И В:

Садівницьке товариство «Сулимівське-3»
звернулось до суду першої інстанції з
позовом, в якому, з урахуванням заяви
про зменшення позовних вимог, просило
про визнання та скасування
розпоряджень № 2867 від 30.08.2012, № 4039, № 4034,
№ 4033, № 4029, № 4030, № 4027, № 4035, № 4036, № 4037,
№ 4028, № 4041, № 4031, 4032, № 4040, № 4038 від
31.10.2012.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 18.09.2013 позов
задоволено.

Не погоджуючись з зазначеним вище
судовим рішенням відповідач звернувся
із апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати оскаржувану постанову, як
таку, що постановлена із порушенням
норм матеріального і процесуального
права, та ухвалити нову постанову, якою
у задоволенні позовних вимог
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників судового процесу, які
з'явились у судове засідання,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи у 1990
році було створене садівницьке
товариства «Сулимівське» та надано у
безстрокове користування для
організації колективного саду
земельну ділянку площею 70 га.

Дана земельна ділянка надана у
безстрокове постійне користування, що
посвідчується Державним актом на право
користування землею серії Б № 027091.

Наприкінці 1997 року садівницьке
товариство «Сулимівське» поділилось
на два самостійних садівницьких
товариства - «Сулимівське - 2» та
«Сулимівське - 3 ».

За СТ «Сулимівське - 3» в користування
було закріплено земельну ділянку
розміром 36,7 га, яким воно і
користувалось. Даний факт
підтверджується статутом СТ
«Сулимівське - 3», зареєстрованим
відповідно до розпорядження
Бориспільської районної державної
адміністрації від 20.02.1998 за № 71. Цим же
розпорядженням позивач був
зареєстрований в органах місцевого
самоврядування.

19.06.2012 розпорядженням Бориспільської
РДА № 2144 позивачу було надано дозвіл на
складання технічної документації із
землеустрою щодо проведення
інвентаризації земельних ділянок, які
знаходяться в його постійному
користуванні на території Кіровської
сільської ради.

Однак, 14.04.2013 під час розробки
землевпорядної документації з метою
подальшої приватизації земель
позивачем було виявлено, що
оскаржуваними розпорядженнями
відповідачем було надано третім
особам, які не є членами його
товариства, дозволи на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок, що знаходяться у
постійному користуванні позивача.

Суд першої інстанції, мотивував своє
рішення тим, що оскаржувані
розпорядження прийняті з порушенням
законодавства та статуту СТ
«Сулимівське - 3», оскільки особи, що
отримали дозволи на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність не є членами
садівницького товариства

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що
позивач втратив право власності,
оскільки не переоформив до 01.01.2008
документів на земельну ділянку про
право постійного користування, а тому
позивач не виконав обов'язок, що був
закріплений за ним Земельним кодексом
України, що свідчить про відсутність
підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з рішенням
суду першої інстанції та вважає доводи
апелянта безпідставними, враховуючи
наступне.

Статтею 10 Земельного кодексу України
визначено повноваження районних рад у
галузі земельних відносин. Так до
повноважень районних рад у галузі
земельних відносин на території району
належить: розпорядження землями на
праві спільної власності відповідних
територіальних громад; координація
діяльності місцевих органів земельних
ресурсів; забезпечення реалізації
державної політики в галузі охорони та
використання земель; організація
землеустрою та затвердження
землевпорядних проектів; внесення до
Верховної Ради Автономної Республіки
Крим, обласних рад пропозицій щодо
встановлення і зміни меж районів, міст;
вирішення земельних спорів;
встановлення та зміна меж сіл, селищ,
які входять до складу відповідного
району; вирішення інших питань у галузі
земельних відносин відповідно до
закону.

Відповідно до ч. 5 та 6 ст. 35 Земельного
кодексу України приватизація
земельної ділянки громадянином -
членом садівницького товариства
здійснюється без згоди на те інших
членів цього товариства. Використання
земельних ділянок садівницьких
товариств здійснюється відповідно до
закону та статутів цих товариств.

Згідно з ч. 6 ст. 118 Земельного кодексу
України громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибної ділянки), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, який передає земельні
ділянки державної чи комунальної
власності у власність відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу. У клопотанні
зазначаються цільове призначення
земельної ділянки та її орієнтовні
розміри. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування земельної
ділянки, погодження землекористувача
(у разі вилучення земельної ділянки, що
перебуває у користуванні інших осіб).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що для приватизації
земельних ділянок особам у яких
відсутнє членство у товаристві,
необхідна відповідна згода інших
членів відповідного товариства, а з
матеріалів справи вбачається, що
погодження на приватизацію земель
позивач не надавав та від права
постійного користування земельної
ділянки добровільно СТ «Сулимівське -
3» не відмовлялось.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 Земельного
кодексу України громадянин,
зацікавлений у приватизації земельної
ділянки, яка перебуває у його
користуванні, подає заяву до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який передає земельні ділянки
державної чи комунальної власності у
власність відповідно до повноважень.

Частиною 3 ст. 116 Земельного кодексу
України визначено, що безоплатна
передача земельних ділянок у власність
громадян провадиться у разі: а)
приватизації земельних ділянок, які
перебувають у користуванні громадян; б)
одержання земельних ділянок внаслідок
приватизації державних і комунальних
сільськогосподарських підприємств,
установ та організацій; в) одержання
земельних ділянок із земель державної
і комунальної власності в межах норм
безоплатної приватизації, визначених
цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів звертає увагу, що необхідною
умовою для отримання громадянином
дозволу на розробку землевпорядної
документації є засвідчення факту
користування земельною ділянкою, яку
він бажає приватизувати, а згідно
статуту СТ «Сулимівське - 3» право
користування земельними ділянками
товариства мають лише громадяни - члени
товариства.

Як вбачається з матеріалів справи 16
земельних ділянок, на які надані
відповідачем дозволи на складання
проекту землеустрою третім особам,
перебувають на праві постійного
користування у СТ «Сулимівське - 3».

Крім того, відповідно до розпорядження
відповідача від 19.06.2012 № 2144 надано
дозвіл СТ «Сулимівське - 3» на
проведення інвентаризації земельних
ділянок, які знаходяться в постійному
користуванні на території Кіровської
сільської ради Бориспільського району,
що підтверджує той факт, що дані
земельні ділянки є у постійному
користуванні позивача.

При цьому, колегія суддів не бере до
уваги посилання апелянта на рішення
Апеляційного суду Київської області
від 25.12.2012 у справі № 22-ц-5930/2012 (спір між
ОСОБА_2 та СТ «Сулимівське-3»), яким
встановлено, що позивач СТ
«Сулимівське-3» не надав суду доказів
перебування спірної земельної ділянки
в користуванні товариства, а відтак і
не довів порушення свого права зі
сторони відповідача ОСОБА_2, оскільки
під час судового провадження в суді
першої інстанції позивач відмовився
від пред'явлення вимог щодо
незаконності передачі земельних
ділянок у власність ОСОБА_2 та,
відповідно, розпорядження № 906 від
12.02.2008 «Про надання дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_2, площею 0, 12 га для
ведення садівництва на території
Кіровської сільської ради
Бориспільського району Київської
області» судом першої інстанції не
скасовувалось.

Доводи апелянта про те, що позивачем не
виконано умови п. 6 розділу Х «Перехідні
положення» Земельного кодексу України
та не переоформлено до 01.01.2008 документи
на земельну ділянку, яка перебуває у
його постійному користуванні, колегія
суддів вважає безпідставними, оскільки
у справі за конституційним поданням 51
народного депутата України щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) положень ст. 92, п. 6
розділу X «Перехідні положення»
Земельного кодексу України (справа про
постійне користування земельними
ділянками) від 22.09.2005 № 5-рп/2005 визнано
дані положення такими, що не
відповідають Конституції України,
тобто є неконституційними.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції ухвалив законне та
обґрунтоване рішення, з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Апелянт не надав до суду належних
доказів, що б підтверджували факт
протиправності рішення суду першої
інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від
18.09.2013 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядку та строки,
встановлені статтею 212 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст ухвали виготовлений
31.03.2014.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.