Справа № 814/715/13-а
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/715/13-а

Категорія: 8.4.2 Головуючий в 1 інстанції:
Мороз А. О.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, О.В.Лук'янчук,

при секретарі Н.В. Берекет

розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Ленінському районі м. Миколаєва
Миколаївської області Державної
податкової служби на постанову
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року по справі за адміністративним
позовом Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Миколаєва Миколаївської області
Державної податкової служби до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 про
стягнення штрафу та конфіскацію майна,
-

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2009 року позивач звернувся
до суду з адміністративним позовом до
ФОП ОСОБА_6, в якому просив стягнути з
відповідача штраф у розмірі 5040000 грн.,
конфіскувати предмети, вилучені
працівниками податкової міліції ДПА у
Миколаївській області, згідно опису в
протоколі огляду місця події від 27.09.2009
року. В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначив, що відповідач
здійснював діяльність із організації і
проведення азартних ігор з метою
отримання прибутку, що є порушенням
вимог Закону України "Про заборону
грального бізнесу в Україні". На
підтвердження цих доводів позивач
посилався на складений під час
перевірки відповідача протокол огляду
місця події від 27 вересня 2009 р., а також
пояснення осіб, які знаходились на час
огляду в приміщенні відповідача.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням,
позивач надав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову постанову,
якою задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про
дату, час і місце судового розгляду
були сповіщені належним чином
відповідно до ст. 34-39 КАС України, в
судове засідання не з'явились,
враховуючи що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі, обговоривши доводи
апеляційної справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
27 вересня 2009 р. слідчим податкової
міліції в порядку, визначеному
Кримінально-процесуальним кодексом
України, було проведено огляд
приміщення, в якому, на думку позивача,
відповідач організував азартні ігри.
За наслідками огляду складено
відповідний протокол, в якому
зафіксовано, що оглядом виявлено 8
комп'ютерів, пристосованих для
азартних ігор, а також гроші в розмірі
95,0 грн. (т. 1 а. с. 7-10).

Висновком спеціаліста № 1952 від 1
листопада 2009 р. встановлено, що на 6 з 8
комп'ютерів встановлені спеціальні
програмні засоби, які "… можливо можуть
бути використані в якості локального
та видаленого сервісів здійснення
азартних ігор". (т. 1 а. с. 143-152).

Серед поданих позивачем доказів також
маються письмові пояснення ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_5, на які позивач
посилається, як на обґрунтування своїх
доводів про організацію відповідачем
азартних ігор (т. 1 а. с. 14-17).

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції виходив з того, що позивач не
надав до суду доказів, які дозволяють
дійти обґрунтованого висновку про
порушення відповідачем вимог Закону
України «Про заборону грального
бізнесу в Україні», у зв`язку з чим
позовні вимоги є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

За приписами ст. 3 Закону України «Про
заборону грального бізнесу в Україні»
в контексті ст. 1 Закону та ч. 2 ст. 5
Закону України «Про патентування
деяких видів підприємницької
діяльності» вбачається, що підставою
для накладення
адміністративно-господарської санкції
у вигляді штрафу та вилучення
прибутку (доходу) є адміністративне
правопорушення у вигляді організації
та проведення на території України
азартних ігор, умовою участі в якій є
внесення гравцем ставки, що дає змогу
отримати виграш (приз).

Азартна гра-це будь-яка гра,
обов`язковою умовою участі в якій є
сплата гравцем грошей, у тому числі
через систему електронних платежів, що
дає змогу учаснику як отримати виграш
(приз) у будь-якому вигляді, так і не
отримати його залежно від
випадковості.

Колегія суддів, погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
протокол огляду місця події лише
фіксує факт наявності в приміщенні
відповідача працездатного
комп'ютерного обладнання, на якому
встановлені комп'ютерні ігри, але він
не може вважатись беззаперечним
доказом того, що це обладнання
використовувалось відповідачем для
організації грального бізнесу,
оскільки призначенням протоколу
огляду місця події є лише
документування обстановки, предметів,
їх розташування, розмірів, фізичних
властивостей тощо, і він не може
містити висновку про наявність чи
відсутність події, в даному випадку
надання відповідачем послуг з азартних
ігор.

Колегія суддів зазначає, що висновок
спеціаліста № 1952 від 01.11.2009 р. не є
висновком судового експерта в
розумінні положень Закону України
«Про судову експертизу», а вислів щодо
програмних засобів: «можливо може бути
використано у якості локального та
видаленого сервісу для здійснення
азартних ігор», виключає однозначність
змісту відповіді на поставлене
спеціалісту питання.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи (а.с.33) постановою слідчого від 11
вересня 2012 року була припинена
кримінальна справа №10030069 за
відсутністю складу злочину, що була
порушена прокуратурою Заводського
району м. Миколаєва 20.01.2010 р. за фактом
надання послуг СПД ОСОБА_6 в сфері
грального бізнесу за адресою: АДРЕСА_2

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
штраф і конфіскація, які є предметом
вимог позивача, фактично є мірою
відповідальності відповідача, в даному
випадку фінансової, тобто за своєю
правовою природою є покаранням. На
переконання суду, вирішуючи справу
предметом якої є відповідальність
особи, суд повинен ґрунтувати свої
висновки на безпосередніх доказах, які
дають можливість беззаперечно
встановити подію правопорушення.

Виходячи з наведеного, судова колегія
повністю погоджується з висновком суду
першої інстанції про безпідставність
позовних вимог та недоведеність
обставин, на які позивач посилається в
їх обґрунтування, у зв`язку з чим
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів апеляційної інстанції вважає,
що постанова Миколаївського окружного
адміністративного суду ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді всіх обставин справи, які
мають значення для вирішення спору,
відповідає нормам матеріального та
процесуального права. Доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладених у зазначеній постанові, у
зв'язку з чим підстав для її скасування
не вбачається.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
судове рішення - без змін, якщо судом
першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено судове рішення з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Ленінському
районі м. Миколаєва Миколаївської
області Державної податкової служби -
залишити без задоволення.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
О.В.
Лук'янчук