Справа № 805/2560/14
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 р.
Справа № 805/2560/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардейської
дивізії, 17

Донецький окружний адміністративний
суд у складі судді Чекменьова Г.А.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Артемівську та
Артемівському районі до Відділу
державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції, третя особа ОСОБА_1,
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Артемівську та Артемівському районі
звернулося до Донецького окружного
адміністративного суду з позовом до
Відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції, третя особа ОСОБА_1,
про визнання неправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що на примусовому
виконанні у ВДВС Артемівського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться вимога УПФУ в м.
Артемівську та Артемівському районі
від 01.06.2012 р. №316 про стягнення боргу з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІПН
НОМЕР_1) у сумі 1 339,20 грн. Виконавче
провадження №33383395 з примусового
виконання вищезазначеної вимоги
відкрито 12.07.2012 р. Станом на 10.02.2014 р. з
боку відповідача відсутнє належне
реагування та не направлено до суду
позов щодо обмеження у праві на виїзд
боржника за межі України, не проведено
в повному обсязі перевірку майнового
стану боржника за місцем проживання та
здійснення господарської діяльності.

В матеріалах виконавчого провадження
відсутня виписка з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців щодо ФОП ОСОБА_1, що
не дає можливості встановити, який вид
діяльності він здійснював, оскільки в
залежності від виду такої діяльності,
існує можливість існування майна
пов'язаного з її здійсненням.

З моменту відкриття виконавчого
провадження державним виконавцем
тривалий час не поновлюються запити до
Артемівської ОДПІ стосовно наявності
розрахункових рахунків у боржника (
запити від 29.08.2012 р. та від 26.12.2012 р., на
останній запит станом на 10.02.2014 р.
відповіді немає), до Артемівського БТІ
(запит від 26.12.2012 р. - відповіді станом на
10.02.2014 р. немає), ВРЕВ м. Артемівська
(запит від 26.12.2012 р., 18.03.2013 р., 31.01.2014 р.),
Держземагенства (запит від 26.12.2012 р. та
від 31.01.2014 р.)

03.01.2013 року державний виконавець
отримав відповідь від адресного бюро,
згідно якого було встановлено, що
боржник зареєстрований за адресою
ІНФОРМАЦІЯ_1. На виклики до відділу ДВС
ОСОБА_1 не з'явився. З моменту відкриття
виконавчого провадження боржник лише
два рази викликався до відділу ДВС за
адресою, яка зазначена у виконавчому
документі - 19.07.2013 р. та 31.01.2014 р. Однак,
державним виконавцем не винесена
постанова про привід боржника через
органи внутрішніх справ.

Позивач вважає, що державним
виконавцем не були здійснені необхідні
заходи щодо пошуку, в тому числі шляхом
виходу на місце здійснення
підприємницької діяльності, іншого
майна, що належить ФОП і на яке може
бути звернуто стягнення відповідно до
законодавства,

З наведених підстав позивач вважає
неправомірною бездіяльність
державного виконавця та просив суд:
визнати неправомірною бездіяльність
ВДВС Артемівського міськрайонного
управління юстиції при виконанні
вимоги УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі від 01.06.2012р. №316
про стягнення боргу з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 у сумі 1 339,20грн;
зобов'язати відповідача провести
відповідну перевірку майнового стану
боржника за місцем проживання та
здійснення господарської діяльності, у
разі наявності майна накласти арешт на
майно боржника у межах суми стягнення,
виконавчого збору і можливих витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій та вжити
дієві заходи з примусового виконання
вимоги управління ПФУ в м. Артемівську
та Артемівському районі від 01.06.2012р. №316
про стягнення вказаного боргу.

Представник позивача заявлені вимоги
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві, просив позов
задовольнити.

Відповідач представника до судового
засідання не направив, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, надіслав до суду
письмові заперечення проти позову з
копіями матеріалів виконавчого
провадження та клопотання про розгляд
справи за його відсутністю.

Третя особа ОСОБА_1 до судового
засідання не з'явився, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином.

За таких обставин, оскільки прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
відповідно до вимог ч. 6 ст. 128 КАС
України справа розглянута в порядку
письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд
дійшов висновку про те, що заявлений
позов не підлягає задоволенню, з огляду
на наступне.

На виконанні у ВДВС Артемівського МРУЮ
перебуває виконавче провадження №
33383395 з виконання вимоги № ф-316 виданої
01.06.2012 року УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі про стягнення з
ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 1339,20
грн. на користь УПФУ в м. Артемівську та
Артемівському районі.

За приписами ст. 181 КАС України учасники
виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.
Позовну заяву може бути подано до суду
у десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав, свобод чи
інтересів. Відповідачем у справах з
приводу рішень, дій або бездіяльності
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби є відповідний орган державної
виконавчої служби.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному порядку
визначені Законом України "Про
виконавче провадження" від 21 квітня 1999
року № 606-XIV в редакції, діючий на час
розгляду справи (надалі Закон № 606).

Відповідно до ст. 1 Закону № 606
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з ч.1 ст.11 Закону № 606 державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ч. 1 статті 6 Закону № 606
державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 30 Закону № 606 державний
зобов'язаний провести виконавчі дії з
виконання рішення протягом шести
місяців з дня винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження, а з
виконання рішення немайнового
характеру - у двомісячний строк.

Судом встановлено, що у відповідності
до вимог ст.ст. 18, 19, 20, 25 Закону № 606
державним виконавцем винесена
постанова «Про відкриття виконавчого
провадження» з наданням боржнику
строку для самостійного виконання
виконавчого документа, копію постанови
направлено боржнику для виконання
рекомендованим листом з повідомленням,
конверт з постановою було повернуто на
адресу відділу з відміткою пошти "за
закінченням терміну зберігання".

Боржником самостійно у наданий
державним виконавцем строки вимоги
виконавчих документів не виконані,
через що у відповідності ст. 28 Закону №
606 державним виконавцем винесені
постанови «Про стягнення з боржника
виконавчого збору» у загальному
розмірі 133,92 грн. та постанови «Про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій» у
загальному розмірі 25,40 грн., копії
постанов направлені боржнику для
виконання.

Для перевірки майнового стану у
відповідності до вимог ст. 5, 11 Закону №
606 державним виконавцем направлено
запити до обліково-реєстраційних
установ м. Артемівська та
Артемівського району, щодо виявлення
та наявності майна у боржника.

Згідно з довідкою Державної податкової
служби України від 30.08.2012 р., від 22.07.2013 р.
та від 05.02.2014 р. про джерела отримання
доходів боржників-фізичних осіб
відсутня інформація відносно місця
отримання доходів боржника.

Відповідно до довідки Державної
податкової служби України про номери
рахунків, відкритих у банках та інших
фінансових установах фізичними
особами - підприємцями від 30.08.2012 р. за
ОСОБА_1 зареєстровані розрахункові
рахунки у банківський установах, через
що 20.09.2012 р. державним виконавцем
винесена постанова «Про арешт коштів
боржника» копії постанови направлені
до банків для виконання, боржнику для
відома. Згідно отриманої відповіді від
банку кошти на відповідному рахунку
боржника відсутні, інші рахунки
закриті.

02.02.2014 р. відповідачем направлений
запит до Державної податкової служби
України про номери рахунків, відкритих
у банках та інших фінансових установах
фізичними особами - підприємцями, але
на час розгляду справи інформація
відносно ОСОБА_1 не надходила.

16.10.2012 року у відповідності ст. 33 Закону
№ 606 державним виконавцем винесена
постанова «Про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження» ЗВП № 34749684.

відповідно до отриманих відповідей з
установ м. Артемівська було
встановлено, що боржник не перебуває на
обліку як отримувач пенсії, за довідкою
ВРЕР м. Артемівська за боржником
зареєстровані транспортні засоби.

15.03.2013 року на підставі ст. 52 Закону № 606
державним виконавцем винесена
постанова «Про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження», копія постанови
направлена до ВРЕР м. Артемівська для
виконання, боржнику для відома.

01.04.2013 року до ВДВС надійшло
повідомлення ВРЕР м. Артемівська про
накладення арешту на майно боржника. За
відомостями адресно-довідкового
підрозділу ГУДМС, УДМС України в
Донецькій області - ОСОБА_1
зареєстрований за адресою зазначеною у
виконавчому документі.

19.07.2013 р. державним виконавцем
направлено виклик боржнику до відділу
ДВС на 30.07.2013 р., але боржник до відділу
не з'явився.

22.07.2013 р. та 20.03.2012 р. державним
виконавцем направлено платіжні вимоги
до банку для списання коштів з
арештованого рахунку ОСОБА_1, але вони
були повернуті через відсутність
коштів.

З урахуванням встановлених у справі
обставин суд зазначає, що згідно зі ст.
11 КАС України розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, а
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Позивачем неналежне здійснення
обов'язків відповідачем не доведено, з
наданих суду відомостей не вбачається,
що виконавчий документ не виконаний
протягом встановленого законом строку
з вини відповідача.

З огляду на досліджені у судовому
засіданні матеріали виконавчого
провадження вбачається, що невиконання
виконавчого документу на користь
позивача по цій справи пов'язано не з
бездіяльністю відповідача, а з
відсутністю грошових коштів та майна
боржника та його ухиленні від
виконання виконавчого документу, через
що позовні вимоги про визнання
неправомірною бездіяльності
відповідача задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог про
зобов'язання відповідача вчиняти певні
дії суд зазначає, що адміністративний
суд, перевіряючи рішення, дію чи
бездіяльність суб'єкта владних
повноважень на відповідність
закріпленим ч.3 ст.2 КАС України
критеріям, не втручається у дискрецію
(вільний розсуд) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
названими критеріями. Завдання
адміністративного судочинства полягає
не у забезпеченні ефективності
державного управління, а в
гарантуванні дотримання прав та вимог
законодавства, не порушуючи принцип
розподілу влади.

Частиною 3 ст. 11 Закону № 606 визначені
права державного виконавця у процесі
здійснення виконавчого провадження.
Отже, реалізацію таких прав державний
виконавець здійснює за власним
розсудом відповідно до вимог закону та
згідно змісту виконавчого документу.
За таких умов судовий захист прав
стягувача у виконавчому провадженні не
може полягати у визначенні судом та
зобов'язанні судовим рішенням
державного виконавця здійснювати
певні виконавчі дії, які він повинен
здійснювати відповідно до вимог
закону. Тому позовні вимоги в частині
зобов'язання відповідача негайно
стягнути суму заборгованості по сплаті
страхових внесків та пені також
задоволенню не підлягають.

З урахуванням вищенаведених норм
закону та встановлених по справі
обставин, суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 7, 17, 86, 94, 158-163, 254 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову Управління
Пенсійного фонду України в м.
Артемівську та Артемівському районі до
Відділу державної виконавчої служби
Артемівського міськрайонного
управління юстиції, третя особа ОСОБА_1,
про визнаннянеправомірною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого КАС України, якщо
таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до адміністративного суду
апеляційної інстанції через Донецький
окружний адміністративний суд
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови. Копія апеляційної
скарги одночасно надсилається особою,
яка її подає, до суду апеляційної
інстанції.

Суддя
Чекменьов Г.А.