Справа № 1304/1051/12, 2а/1304/202/12
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р.
Справа № 97006/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.,

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

за участю секретаря судового засідання
Луки Х.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Галицького
районного суду м. Львова від 06 лютого 2012
року про залишення без розгляду
позовних вимог по справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Галицькому районі м. Львова
про визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся 03.02.2012 року в суд з
адміністративним позовом та просив
зобов'язати відповідача про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
вчинити дії

Вимоги мотивовані тим, що він належить
до категорії громадян, на яких
поширюються соціальні пільги та
категорії, передбачені Законом України
«Про соціальний захист дітей війни». У
зв'язку з тим, що 09.07.2007 року та 22.05.2008
року рішеннями Конституційного Суду
України було визнано такими, що не
відповідають Конституції України
відповідні положення Закону України
«Про Державний бюджет України на 2007-2008
роки», якими була зупинена дія положень
чинного законодавства України, на
підставі якого держава зобов'язувалась
доплачувати щомісячну соціальну
допомогу, відповідач зобов'язаний був
здійснити йому перерахування пенсії за
2007-2011 роки, однак подібного ним
зроблено не було.

Ухвалою Галицького районного суду м.
Львова від 06.02.2012 року адміністративний
позов залишено без розгляду.

Суд виходив з того, що відповідно до ч.2
ст. 99 КАС України - для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів. Відповідно до ст. 100 КАС
України, адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд за заявою особи, яка
його подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, сторона позивача подала
апеляційну скаргу, з якої із-за
порушення норм процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просить його
скасувати.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач має
статус дитини війни, у відповідності до
ст. 1 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», що вбачається з
відмітки в пенсійному посвідченні.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» від
18.11.2004 року, який набрав чинності з
01.01.2006 року, дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищується на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Як визначено ст. 3 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни»
державні соціальні гарантії дітям
війни, встановлені цим Законом, не
можуть бути обмежені або скасовані
іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 99 КАС України встановлено
шестимісячний строк для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи, на час
звернення до суду з позовом позивача.

Позивач звернувся із позовом до суду
03.02.2012 року, як це вбачається із штампу
на позовній заяві. Отже, з урахуванням
вимог ст. 99 КАС України про
застосування шестимісячного строку
для звернення до суду, а також
враховуючи, що позивачем не
представлено суду доказів, що ним було
пропущено останній з поважних причин,
відтак вбачаються підстави
правомірності позиції місцевого суду
щодо залишення без розгляду позовних
вимог поза строком звернення до суду.

З огляду на викладене, судова колегія
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, які
призвели до неправильного вирішення
питання, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 160 ч.3, 195, 196, 197, 199, 200, 205,
206, 254 КАС України, Львівський
апеляційний адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, ухвалу Галицького
районного суду м. Львова від 06 лютого 2012
року про залишення без розгляду
позовних вимог по справі № 2а-1051/12/1304-
без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з моменту
виготовлення судового рішення в
повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга

Повний текст виготовлено 04.04.2014 року.