Справа № 257/15623/13-а
Суддя: Губська Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Ополинська
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року справа №257/15623/13-а

приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька на
постанову Київського районного суду м.
Донецька від 08 лютого 2014 року в
адміністративній справі за позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України в Київському районі м. Донецька
про визнання незаконною відмову в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання та зобов'язання
вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати
незаконною відмову управління
Пенсійного Фонду України в Київському
районі м. Донецька від 06.12.2013 р. у
перерахунку йому щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та зобов'язати УПФУ в
Київському районі м. Донецька з 03
червня 2013 року по 30 листопада 2013 року
здійснити йому перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці,
встановивши розмір цього утримання 90
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді з
урахуванням довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Донецькій
області від 09 грудня 2013 року № 08-23/1664, а
також з 01 грудня 2013 року здійснити йому
такий же перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці, встановивши розмір цього
утримання 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді з урахуванням
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Донецькій області від 09
грудня 2013 року № 08-23/1661, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового утримання, та проводити його
індексацію.

Постановою Київського районного суду
м. Донецька від 08 лютого 2014 року позов
задоволено частково, а саме: визнано
незаконною відмову управління
Пенсійного Фонду України в Київському
районі м.Донецька від 06 грудня 2013 року у
перерахунку ОСОБА_2 щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та зобов'язано управління
Пенсійного Фонду України в Київському
районі м. Донецька з 03 червня 2013 року по
30 листопада 2013 року здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2, встановивши розмір цього
утримання 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді з урахуванням
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Донецькій області від 09
грудня 2013 року № 08-23/1664, а також з 01
грудня 2013 року здійснити перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2,
встановивши розмір цього утримання 90
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді з
урахуванням довідки Територіального
управління Державної судової
адміністрації України у Донецькій
області від 09 грудня 2013 року № 08-23/1661,
без обмеження граничного розміру
щомісячного грошового утримання, а
також з 01 січня 2014 року здійснити
перерахунок щомісячного довічного
грошового утримання судді у відставці
ОСОБА_2, встановивши розмір цього
утримання 90 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді з урахуванням
довідки Територіального управління
Державної судової адміністрації
України у Донецькій області від 21 січня
2014 року № 08-23/91, без обмеження
граничного розміру щомісячного
грошового утримання, в задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також неповне
з'ясування обставин справи, просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. На обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що, оскільки
позивачем не додержано вимог Закону
щодо порядку звернення із заявою про
проведення призначення (перерахунку)
пенсії, то відповідачем правомірно
надано відповідь на звернення в
порядку Закону України «Про звернення
громадян» та роз'яснено порядок
вчинення таких дій, при цьому,
наголошує, що управлінням Пенсійного
фонду не приймалось рішення про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії, а отже, відповідно до норм
статей 2,3 КАС України, не порушені
права, свободи та інтереси особи у
сфері публічно-правових відносин по
причині відсутності самих відносин.
Апелянт також наголошує на тому, що
відповідно до Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» визначено
коло осіб, яким проводиться
перерахунок та до яких належать тільки
судді Конституційного суду України, в
той час, як позивач не є суддею
Конституційного суд України, то він не
має підстав для перерахунку
щомісячного грошового утримання судді
у відставці. Крім того, звертає увагу
суду на те, що відповідно до Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» № 716 від 19.12.2013 р., абзац п'ятий
частини третьої статті 129 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» виключено з 01 січня 2014 року.

Належним чином повідомлені про дату,
час і місце апеляційного розгляду
сторони до суду не прибули, тому
відповідно до ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи здійснено у письмовому
провадженні за наявними матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів Донецького
апеляційного адміністративного суду
дійшла до наступного.

Так, судом установлено і
підтверджується матеріалами справи, що
позивач ОСОБА_2 з 27 червня 1983 року по 07
червня 2011 року працював на посаді судді
Київського районного суду м.Донецька і
був звільнений у відставку згідно
постанови Верховної Ради України №
3208-УІ від 07.04.2011 року, відповідно до п.9
ч.5 ст. 126 Конституції України та наказу
Київського районного суду м.Донецька
від 07,06,2011 року № 55-к, отримує щомісячне
грошове утримання судді у відставці.

04 грудня 2013 року позивач звернувся до
УПФУ в Київському районі м.Донецька із
заявою про перерахунок грошового
утримання в розмірі 90% заробітної плати
працюючого на відповідній посаді судді
у зв»язку з прийняттям Конституційним
Судом України рішення № 3-рп/2013 у справі
№ 1-2/2013 від 03.06.2013 року, однак,
відповідач листом від 06 грудня 2013 року
№ 285/В-17-01-03 повідомив його про
відсутність підстав для такого
перерахунку, оскільки розмір його
грошового утримання з 03.06.2013 року і так
складає 90% від середнього заробітку.

Відмова УПФУ здійснити перерахунок
пенсії є предметом цього позову.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов висновку про
неправомірність дій відповідача і, як
наслідок, обґрунтованість позовних
вимог.

Проте, колегія суддів вважає такий
висновок суду першої інстанції
помилковим з огляду на наступне.

Так, однією з гарантій забезпечення
незалежності суддів, закріплених у
статті 126 Конституції України, є
надання їм за рахунок держави
матеріального і соціального захисту
(заробітна плата, пенсія, щомісячне
довічне грошове утримання, тощо),
надання їм у майбутньому статусу судді
у відставці, право якого на пенсійне та
щомісячне довічне грошове утримання є
гарантією незалежності працюючих
суддів.

Правові засади організації судової
влади, загальний порядок забезпечення
діяльності судів та інші питання
судоустрою і статусу суддів
врегульовані Законом України "Про
судоустрій і статус суддів" від 7 липня
2010 року.

Згідно ч.1 ст.138 цього Закону судді, який
вийшов у відставку, при досягненні
пенсійного віку виплачується пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України «Про державну службу» або, за
його вибором, щомісячне довічне
грошове утримання.

Статтею 37 Закону України «Про державну
службу» визначено, що на одержання
пенсії державних службовців мають
право чоловіки, які досягли віку 62 роки,
та жінки, які досягли пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування", за наявності
страхового стажу, необхідного для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбаченого
абзацом першим частини першої статті 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", у тому числі стажу
державної служби не менш як 10 років, та
які на час досягнення зазначеного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менш як 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, незалежно від
місця роботи на час досягнення
зазначеного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, а особам, які на час
звернення за призначенням пенсії не є
державними службовцями, - у розмірі 80
відсотків заробітної плати працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу за останнім місцем
роботи на державній службі, з якої було
сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Статтею 129 цього Закону визначено вид,
склад, розмір суддівської винагороди,
яка складається з грошового утримання,
яке включає в себе посадовий оклад та
доплати за: вислугу років; перебування
на адміністративній посаді в суді;
науковий ступінь; роботу, яка
передбачає доступ до державної
таємниці. Призначення щомісячного
грошового утримання, його розмір
врегульоване частиною 3 статті 138
Закону "Про судоустрій і статус суддів".
З часу набуття чинності Закону
частиною 3 цієї статті було
встановлено, що щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання.

Зазначена редакція частини 3 статті 138
Закону проіснувала до 1 жовтня 2011 року,
та після набуття чинності на підставі
змін, внесених згідно із Законом від
08.07.2011 року № 3668-УІ, була викладена у
новій редакції, де безпосередньо
щомісячне довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді з
якого було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до, 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, який працює на
відповідній посаді.

Стаття 129 Закону щодо розміру
суддівської винагороди, вводилась в
дію з 1 січня 2011 року. Однак, відповідно
до абзацу шостого пункту 1 розділу XII із
змінами, внесеними згідно із Законом
України від 23.12.2010 p. N 2856-VI, стаття 129
Закону, щодо суддівської винагороди
введена в дію з 1 січня 2012 року.

Суддівська винагорода, нарахована
судді відповідно до Закону України
"Про судоустрій і статус суддів" з 1
січня 2012 року за повний відпрацьований
місяць, не може бути меншою, ніж його
середній дохід за попередні 12 місяців.
Тобто, право на перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання у розмірі та порядку
визначеному ч. З ст. 138 Закону можливе з 1
січня 2012 року.

Частина II Перехідних положень Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" (розділ XIII) визначає те, що
судді, призначені чи обрані на посаду
до набрання чинності цим Законом
зберігають визначення стажу роботи на
посаді судді відповідно до
законодавства, що діяло раніше.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 138 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів» до
внесення змін Законом України «Про
заходи законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» № 3668-VI
від 08 липня 2011 року щомісячне довічне
грошове утримання виплачується судді у
розмірі 80 відсотків грошового
утримання судді, який працює на
відповідній посаді. За кожний повний
рік роботи на посаді судді понад 20
років розмір щомісячного довічного
грошового утримання збільшується на
два відсотки заробітку, але не більше
ніж 90 відсотків заробітної плати судді,
без обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання. Пенсія або щомісячне
довічне грошове утримання судді
виплачується незалежно від заробітку
/прибутку/, одержуваного суддею після
виходу у відставку. Довічне грошове
утримання суддям загальної юрисдикції
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
державного бюджету, за винятком суддів
Конституційного Суду України,
Верховного Суду України та вищих
спеціалізованих судів, яким грошове
утримання виплачується цими судами.

У ст. 2 Закону України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» № 3668-VI
від 08 липня 2011 року закріплено, що
максимальний розмір пенсії /крім
пенсійних виплат, що здійснюються з
Накопичувального пенсійного фонду/ або
щомісячного довічного грошового
утримання /з урахуванням надбавок,
підвищень, додаткової пенсії, цільової
грошової допомоги, пенсії за особливі
заслуги перед Україною, індексації та
інших доплат до пенсії, встановлених
законодавством, крім доплати до
надбавок окремим категоріям осіб, які
мають особливі заслуги перед
Батьківщиною/, призначених
/перерахованих/, зокрема, відповідно до
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів», не може перевищувати
десяти прожиткових мінімумів,
установлених для осіб, які втратили
працездатність.

Проте, Рішенням Конституційного Суду
України № 3-рп від 03 червня 2013 року
визнано такими, що не відповідають
Конституції України: частину третю,
перше, друге, третє речення частини
п'ятої статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року в редакції Закону України «Про
заходи законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року; статтю 2 Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року в частині
поширення її дії на Закон України «Про
судоустрій і статус суддів» від 07 липня
2010 року, абзац другий пункту 2 розділу
ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року, зі змісту якого
вбачається, що виплата суддям пенсії
/щомісячного довічного грошового
утримання/ здійснюється без
індексації, без застосування положень
частин другої, третьої статті 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» від 09
липня 2003 року та без проведення інших
перерахунків, передбачених
законодавством.

Крім того, вказаним рішенням зазначено
порядок його виконання, а саме:
підлягають застосуванню частини перша,
друга статті 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у редакції
Закону України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року, що не суперечать
Конституції України; частина 3 статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» у редакції Закону
України «Про заходи законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року, яка
суперечить Конституції України, не
підлягає застосуванню як така, що
втратила чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Натомість підлягає
застосуванню частина третя статті 138
Закону України «Про судоустрій і
статус суддів» в редакції до змін,
внесених Законом України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року, а саме: «Щомісячне
довічне грошове утримання
виплачується судді у розмірі 80
відсотків грошового утримання судді,
який працює на відповідній посаді. За
кожний повний рік роботи на посаді
судді понад 20 років розмір щомісячного
довічного грошового утримання
збільшується на два відсотки
заробітку, але не більше ніж 90
відсотків заробітної плати судді, без
обмеження граничного розміру
щомісячного довічного грошового
утримання»; перше, друге, третє речення
частини 5 ст. 138 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів» у редакції
Закону України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року, що суперечать
Конституції України, не підлягають
застосуванню як такі, що втратили
чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України цього
Рішення. Проте підлягають застосуванню
перше речення частини 5 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» в редакції до змін, внесених
Законом України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року, а саме: «Пенсія або
щомісячне довічне грошове утримання
судді виплачується незалежно від
заробітку /прибутку/, одержуваного
суддею після виходу у відставку» та
четверте речення ч. 5 ст. 138 Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» зі змінами, внесеними Законом
України «Про заходи законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08 липня 2011 року, а саме:
«Довічне грошове утримання суддям
виплачується органами Пенсійного
фонду України за рахунок коштів
Державного бюджету України»; дія ст. 2
Закону України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року не поширюється на Закон
України «Про судоустрій і статус
суддів»; дія абзацу другого пункту 2
розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні
положення» Закону України «Про заходи
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від 08
липня 2011 року не поширюється на
правовідносини щодо виплати суддям
пенсії /щомісячного довічного
грошового утримання/.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 2 КАС
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб»єктів
владних повноважень адміністративні
суду перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноважень з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несправедливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно постанови правління Пенсійного
фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1,
яка зареєстрована у Мінюсті України 12
березня 2008 року за № 200U4891 не
передбачений порядок перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання або пенсії судді, але цією
постановою і не заборонено
нарахування і здійснення перерахунку
щомісячного грошового утримання або
пенсії судді.

За аналогією, відповідно до ст.37-1
Закону України "Про державну службу", у
разі підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
а також у зв'язку із набуттям особою
права на пенсійне забезпечення
державного службовця за цим Законом
відповідно здійснюється перерахунок
раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється,
виходячи із сум заробітної плати, на
які нараховуються страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування працюючого державного
службовця відповідної посади та рангу
на момент виникнення права на
перерахунок пенсії.

Згідно з п. 4 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про деякі питання
вдосконалення визначення розмірів
заробітку для обчислення пенсії" від
31.05.2000р. № 865 у разі підвищення розміру
заробітної плати працюючим державним
службовцям відповідно до рішень
Кабінету Міністрів України (для
службовців Національного банку
України відповідно до рішень його
Правління) після набрання чинності
Законом України від 16 січня 2003 р. N 432-ІУ
"Про внесення змін до Закону України
"Про державну службу" заробітна плата
для перерахунку пенсії пенсіонерам,
яким пенсія призначена з дня набрання
чинності Законом України "Про державну
службу" визначається в такому порядку:

пенсіонерам, які на момент перерахунку
пенсії продовжують працювати на
посаді, з якої призначено пенсію, - на
підставі поданої довідки про
одержувану заробітну плату на момент
перерахунку;

іншим пенсіонерам - на підставі
документів, поданих на час перерахунку,
виходячи із сум заробітної плати, яку
одержує працюючий державний
службовець на відповідній посаді, з
якої призначено (перераховано) пенсію,
на момент виникнення права на
перерахунок. При цьому: посадовий
оклад, надбавки за ранг та вислугу
років враховуються в розмірах,
установлених Кабінетом Міністрів
України (для службовців Національного
банку України у розмірах, установлених
його Правлінням) на момент виникнення
права на перерахунок за відповідною
посадою та рангом на момент
призначення (перерахунку) пенсії.

Пунктом 5 вказаного Порядку
передбачено, що перерахунок пенсій
провадиться з місяця підвищення
розміру заробітної плати працюючого
державного службовця на підставі
поданої заяви та довідок, виданих
державними органами за останнім місцем
роботи. Форма довідки про заробітну
плату, що подається для призначення
(перерахунку) пенсії державним
службовцям, затверджується правлінням
Пенсійного фонду України за
погодженням з Міністерством
соціальної політики.

Задовольняючи позов і зобов»язуючи
УПФУ здійснити перерахунок пенсії
позивача з урахуванням довідок ТУ ДСА в
Донецькій області від 09.12.2013 року та
21.01.2014 року, суд першої інстанції вважав
дії відповідача неправомірними, при
цьому, не звернув уваги на те, що
позивач у своїй заяві до УПФУ від 04.12.2013
(а.с.6) просив здійснити перерахунок
його пенсії у зв»язку з прийняттям
Конституційним Судом України від
03.06.2013, а не у зв»язку з підвищенням
заробітної плати працюючого на
відповідній посаді судді, при цьому,
довідок, на які посилається суд першої
інстанції як на підставу для
перерахунку пенсії, позивач до УПФУ не
подавав, в той час, як обмеження розміру
пенсії, які були зняті вищезазначеним
рішенням КСУ, до його грошового
утримання вже не застосовувались.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позивач, не звертаючись до
відповідача з відповідною заявою з
наданням відповідних довідок,
передчасно звернувся до суду з даним
позовом, тому його вимоги не можуть
бути задоволені, оскільки, згідно ч.1
ст. 2 КАС України, захисту в
адміністративному судочинстві
підлягає лише порушене право, а не те,
що може бути порушено в майбутньому.

Таким чином, судова колегія приходить
до висновку, що судом першої інстанції
порушені норми процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи і, відповідно до п.4 ст.202 КАС
України, є підставою для скасування
судового рішення з ухваленням нового
про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,211,212,254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м.Донецька - задовольнити.

Постанову Київського районного суду
м.Донецька від 08 лютого 2014 року в
адміністративній справі № 257/15623/13-а -
скасувати.

Прийняти нову постанову.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Донецька про
визнання незаконною відмову в
перерахунку щомісячного довічного
грошового утримання та зобов'язання
вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
за наслідками перегляду у письмовому
провадженні набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Колегія суддів:
Л.В.Губська

Т.Г. Арабей

І.В. Геращенко