Справа № 821/566/14
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
___________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2014 р.м. ХерсонСправа № 821/566/14

Херсонський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Івлевій В.О., за участю
представника позивача Жигалова А.С.,
представника відповідача Табакар В.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південенерго" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Херсонській області про визнання дій
неправомірними та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Південенерго" (далі
по тексту - ТОВ "Південанерго"
звернулось до суду з адміністративним
позовом до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області (далі по тексту -
Інспекція або відповідач) про визнання
дій неправомірними та скасування
рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем складено припис про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил від 05 лютого 2014 року; постанову
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 7/21-04-15-13 від 11.02.2014 року;
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 7/21-04-15-14 від 11.02.2014 року;
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 7/21-04-15-15 від 12.02.2014 року,
які на думку позивача є незаконними,
оскільки перевірку проведено з
порушенням норм законодавства, а саме:
відповідач проводив перевірку на
підставі Постанови КМУ № 553 від 23
травня 2011 року «Про затвердження
Порядку здійснення державного
архітектурно - будівельного контролю»,
відповідно до п. 1 вищевказаного
нормативно-правового акту, цей порядок
визначає процедуру здійснення заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльні пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю архітектурі
будівельного рішення та (або)
інженерного обладнання належить до IV і
V категорії складності, а житловий
будинок, в якому проводилася перевірка
відноситься до ІІІ категорії
складності.

Також позивач вказує, що строк
проведення перевірки перевищує 5
робочих днів; направлення на
проведення перевірки видано на
підставі наказу від 08.10.2014 року, тобто
від дати, яка ще не настала.

Щодо виявлених правопорушень
позивач вказує, що стосовно стосовно
улаштування перемичок в міжкімнатних
перегородках з арматури звернулося до
проектної організації щодо погодження
заміни міжкімнатних перемичок з кутка L
75 на арматуру D10 - 12 мм, який остання
погодила; стосовно використання
силікатної цегли, яка має візуальні
ознаки повторного використання
позивач вказує, що під час перевірки
Інспекції ДАБК у Херсонській області
надавались документи, які
підтверджують якість використаної
силікатної цегли, видані її виробником;
стосовно здійснення авторського
нагляду та відсутності відміток про
відхилення від проектної документації
вказує, що відсутність відміток про
відхилення від проектної документації
пояснюється тим, що усунення будь-яких
зауважень здійснювалось негайно;
стосовно неналежного ведення
технічного нагляду ОСОБА_3 вказує, що
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення та
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 6800,00 грн.

Крім того, позивач вказує, що Інспекція
ДАБК в Херсонській області не мала
повноважень на накладення штрафу.
Вважає дії відповідача щодо складання
припису та постанов неправомірними та
просить їх скасувати.

Представник позивача в судовому
засідання позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує. Заперечення
обґрунтовані тим, що відповідач має
право на проведення перевірки ІІІ
категорії складності та накладення
штрафів, щодо дати наказу відповідач
вказав, що було допущено технічну
помилку, крім того, вказав, що термін
перевірки тривав 5днів, а саме з
28.01.2014-03.02.2014р. та відповідно до
направлення на здійснення
позапланової перевірки №161 від 04.02.2014р.
було продовжено ще на два дні, а саме з
04.02.2014-05.02.2014р. Стосовно виявлених
порушень відповідач зазначив, що
порушення мали місце, що
підтверджується актом.

Розглянувши подані документи,
врахувавши позицію представника
позивача, представника відповідача,
адміністративний позов та документи
покладені в його основу, з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду спору по суті, суд приходить
до наступного: 05 лютого 2014 року
Інспекцією ДАБК у Херсонській області
здійснено позапланову перевірку
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, державних
будівельних норм, стандартів і правил
за житлового будинку за адресою: м.
Херсон, пр. Сенявіна, в районі будинку №
152.

За результатами перевірки складено
припис про усунення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від 05
лютого 2014 року з вимогою про приведення
об'єкт будівництва у відповідність із
затвердженими проектними рішеннями та
здійснення перебудови конструкцій з
використанням сертифікату будівельних
матеріалів, що відповідають вимогам
ДСТУ Б В.2.7-80:2008, постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
7/21-04-15-13 від 11.02.2014 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, а саме п. 7 ч. 3
ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності",
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 7/21-04-15-14 від 11.02.2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а саме
п. 8 ч. 3 ст. 2 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності",
постанову про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності № 7/21-04-15-15 від 12.02.2014 року про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, а саме
п. 8 ч. 2 ст. Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності".

З огляду на виниклий адміністративний
спір суд зазначає, що правовідносини,
які виникли між сторонами у даній
справі з приводу правопорушень у сфері
містобудівної діяльності,
врегульовані Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№ 553.

Відповідно до статті 6 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади з
питань будівництва, містобудування та
архітектури, іншими спеціально
уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно із частиною 1 статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 553 встановлено, що
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку № 553
державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється посадовими
особами інспекцій відповідно до їх
посадових інструкцій та
функціональних повноважень. Посадові
особи інспекцій мають службові
посвідчення встановленого зразка,
форма якого затверджується
Мінрегіоном, а також особистий штамп із
зазначенням номера і найменування
інспекції, яку вони представляють.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється за
територіальним принципом (у межах
областей) у порядку проведення
планових та позапланових перевірок.

Згідно з абз. 2 п. 7 Порядку № 553
позаплановою перевіркою вважається
перевірка, яка не передбачена планом
роботи інспекції. Підставами для
проведення позапланової перевірки є:
зокрема, необхідність проведення
перевірки достовірності даних,
наведених у повідомленні та декларації
про початок виконання підготовчих
робіт, повідомленні та декларації
про початок виконання будівельних
робіт, декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, протягом трьох
місяців з дня подання зазначених
документів.

Відповідно до абз. 7 п. 7 Порядку № 553
підставами для проведення
позапланової перевірки є звернення
фізичних чи юридичних осіб про
порушення суб'єктом

містобудування вимог містобудівного
законодавства.

Щодо посилань представника позивача на
те, що відповідач взагалі не мав
повноважень проводити перевірку
об'єкту містобудування ІІІ категорії
складності, оскільки затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 23 травня 2011 р. № 553 "Порядком
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю"
визначено, що він застосовується при
перевірці дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності на об'єктах містобудування
IV і V категорії складності, суд вважає
за необхідне зазначити наступне:
Постановою Кабінету Міністрів
України від 27.02.2012 р. № 148 внесені зміни
до вказаного вище Порядку, а саме у
тексті Порядку слова "господарська
діяльність, пов'язана із створенням
об'єктів будівництва" та "господарська
діяльність, пов'язана із створенням
об'єктів архітектури" у всіх відмінках
замінено словами "господарська
діяльність, пов'язана з будівництвом
об'єкта архітектури, який за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності "у
відповідному відмінку.

Проте аналіз змісту постанов Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011 р. № 553 та
від 27.02.2012 р. № 148 не дає підстав для
висновку про те, що на даний час
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю
позбавлена повноважень здійснювати
заходи, спрямовані на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил на
об'єктах всіх категорій складності.

Суд погоджується з доводами
представника відповідача, що в
результаті внесення змін до Порядку
обмежені повноваження Інспекції лише
щодо контролю за дотриманням
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до І-ІІІ категорії складності.

Таким чином, суд вважає, що доводи
представника позивача про відсутність
у Інспекції повноважень здійснювати
перевірку додержання вимог
містобудівного законодавства на
об'єктах І-ІІІ категорії складності є
помилковими.

Щодо терміну проведення позапланової
перевірки суд зазначає, що відповідно
до абз. 9 п. 7 Порядку № 553 строк
проведення позапланової перевірки не
може перевищувати п'яти робочих днів,
а у разі потреби може бути
одноразово продовжений за письмовим
рішенням керівника відповідної
інспекції чи його заступника не більше
ніж на два робочих дні.

Судом встановлено, що відповідно до
направлення на перевірку № 131 від 28
січня 2014 року строк перевірки з 28.01.2014 р.
по 03.02.2014р. Відповідно до наказу № 03-П
від 04 грудня 2014 рок та направленням на
здійснення позапланової перевірки №161
від 04.02.2014р. термін перевірки
продовжено на два дні, а саме з 04.02.2014 р.
по -05.02.2014р.

Крім того, представником
відповідача в судовому засіданні
зазначено, що в направленні на
здійснення позапланової перевірки
допущено технічну помилку, а саме
вказано, що перевірка проводиться
відповідно до наказу № 02-П від 08 жовтня
2014 року, хоча перевірка проводилася на
підставі наказу № 02 від 08 січня 2014 року
«Про підстави проведення планових та
позапланових перевірок та оформлення
матеріалів за їх результатами» на
підтвердження чого представником
Інспекції ДАБК в Херсонській області
надано копію вказаного наказ.

Щодо виявлених порушень судом
встановлено, стосовно улаштування
перемичок в міжкімнатних перегородках
з арматури TOB "Південенерго" не надано
підтвердження звернення до ПАТ "Херсон
- Діпромісто" щодо погодження заміни
міжкімнатних перемичок з кутка L 75 на
арматуру D10 - 12 мм. та підтвердження
останнім офіційного погодження.

Крім того, судом встановлено, що
вказане порушення було відсутнє при
проведенні перевірки в журналі
авторського нагляду.

Стосовно використання силікатної
цегли, яка має візуальні ознаки і
орного використання суд зазначає, що
відповідно п. 11.1 ДСТУ Б В.2.7-80:2008 "Цегла
та камені силікатні. Технічні умови"
оцінювання відповідності виробів
вимогам технічного регламенту
будівельних виробів, будівель і споруд
здійснюється шляхом сертифікації
призначеним в установленому порядку
органом з оцінки відповідності за
показниками їх міцності при стиску,
морозостійкості, середньої густини,
запровадженими 3.4,3.5,3.6 та 3.8 даного
стандарту.

Пунктами 10.12 та 10.13 ДСТУ Б В.2.7-80:2008 "Цегла
та камені силікатні. Технічні умови"
передбачено, що кожна партія виробів
або її частина, що поставляється одному
споживачу, повинна супроводжуватись
документом про якість у якому
зазначають:

- найменування підприємства -
виробника;

- товарний знак та адреса підприємства -
виробника;

- номер партії і дату видачі документа;

- найменування та умови познаку
виробів;

- кількість виробів, що
відвантажується, шт.;

- водопоглинення;

- гарантію міцності та тиск на гарантію
міцності на згин;

- середню густину;

- ефективну сумарну питому активність
природних радіонуклинів (клас
застосування);

- міцність зчеплення декоративного
покриття з поверхнею лицьових виробів;

- морозостійкість;

- штамп підприємства та підпис
відповідальної особи;

- гарантійний термін зберігання;

- знак відповідальності, згідно з ДСТУ
2296 для сертифікованих виробів;

- до партії додають вказівки щодо
застосування виробів та копія
сертифіката.

Суд, дослідивши припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил від
05 лютого 2014 року; постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
7/21-04-15-13 від 11.02.2014 року; постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
7/21-04-15-14 від 11.02.2014 року; постанову про
накладення штрафу за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності №
7/21-04-15-15 від 12.02.2014 року приходить до
висновку, що відповідачем доведено
існування вказаних порушень.

Крім того, відповідно п. 2 Порядку
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, справи
про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності,
затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1995 р. № 244
( в редакції, що діяла на час виникнення
спірних правовідносин) розглядаються
Держархбудінспекцією та її
територіальними органами (далі -
інспекції).

Накладати штраф від імені інспекцій
мають право керівник
Держархбудінспекції та уповноважені
ним його заступники, керівники
територіальних органів
Держархбудінспекції та їх заступники у
межах своїх повноважень.

При цьому суд враховує Наказ № 187 від
19.11.2012 р. "Про уповноваження
територіальних органів інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю в Автономній Республіці Крим ,
областях, містах Києві та Севастополі",
яким також надані Інспекції
повноваження на накладення штрафів за
порушення вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності.

Отже, відповідачем правомірно
застосовано штрафні санкції стосовно
позивача.

Суд не приймає до уваги твердження
позивача оскільки вони ґрунтується на
помилковому тлумаченні чинного
законодавства країни.

Серед критеріїв оцінювання судом
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень, які одночасно є
принципами адміністративної
процедури, є принцип законності, що
закріплений у ч.2 ст.19 Конституції
України, відповідно до якого органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони, зокрема, на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема, з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Згідно ст. 86 КАС України, суд оцінює
докази, які є у справі, за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні. Ніякі докази не мають для
суду наперед встановленої сили. Суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Суд вважає, що в даному випадку
відповідачем доведено правомірність
своїх дій.

У зв'язку з цим, суд, аналізуючи
викладене приходить до висновку, що
позов Товариства з обмеженою
відповідальність "Південенерго" до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Херсонській області про визнання дій
неправомірними та скасування рішення
не підлягає задоволенню.

Крім того, правові засади справляння
судового збору, платників, об'єкти та
розміри ставок судового збору, порядок
сплати, звільнення від сплати та
повернення судового збору визначає
Закон України "Про судовий збір" від
08.07.2011 р., № 3674-VI (далі - Закон №3674) зі
змінами, внесеними згідно Закону № 590-VII
від 19.09.2013 р.

Ставка збору за одання позову
майнового характеру складає 2 відсотки
розміру майнових вимог, але не менше 1, 5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше чотирьох розмірів
мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону № 3674-VI ,
під час подання адміністративного
позову майнового характеру
сплачується 10 відсотків розміру ставки
судового збору. Решта суми судового
збору стягується з позивача або
відповідача пропорційно до заявленої
чи відхиленої частини вимоги.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 12,17,18, 19,128, ч. 1 ст. 158,
159, 160-163, 167 КАС України, суд -

постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Південенерго" решту
судового збору за подання
адміністративного позову в сумі 3946 (три
тисячі дев'ятсот сорок шість) грн. 32 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня її проголошення, а в разі
складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАС України чи
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлений строк. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 09 квітня 2014 р.

Суддя
Василяка
Д.К.

кат. 6.1