Справа № 818/95/14
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 р.Справа № 818/95/14Колегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Калиновського В.А.

Суддів: Бегунца А.О. , Бенедик А.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Відділу державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції на постанову Сумського
окружного адміністративного суду від
03.02.2014р. по справі № 818/95/14

за позовом Управління Пенсійного
фонду України в м.Сумах

до Відділу державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції

про скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах, звернувся до
Сумського окружного адміністративного
суду з позовом до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції, в якому просив суд
скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження від
26.11.2013 ВП №40981559.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014 року
зазначений адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідачем подано
апеляційну скаргу, в якій він просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги відповідач посилається на
порушення судом першої інстанції, при
прийнятті постанови, норм
матеріального права, а саме: Закону
України "Про виконавче провадження", з
обставин і обґрунтувань, викладених в
апеляційній скарзі.

Позивач подав заперечення на
апеляційну скаргу, в яких він,
наполягаючи на законності та
обґрунтованості постанови суду першої
інстанції, просив залишити апеляційну
скаргу без задоволення, а оскаржувану
постанову без змін.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не прибули, були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду та доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи, вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено у суді апеляційної
інстанції, що рішенням №4678 від 27.05.2013
УПФУ в м. Сумах за неподання звітності,
передбаченої Законом України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі по тексту
- ФОП ОСОБА_1) на підставі п. 4 ч. 11 ст. 25
вказаного Закону було застосовано
штрафну санкцію в сумі 170,00 грн. (а.с.4).

26.11.2013 УПФУ в м. Сумах було подано до
ВДВС Сумського МУЮ заяву про відкриття
виконавчого провадження по
примусовому виконанню рішення №4678 від
27.05.2013 (а.с.13).

26.11.2013 ВДВС Сумського МУЮ була прийнята
постанова про відмову у відкритті
виконавчого провадження від 26.11.2013 ВП
№40981559 по примусовому виконанню
рішення №4678 від 27.05.2013 (а.с.11). Підставою
для відмови у відкритті виконавчого
провадження було зазначено не повна
адреса боржника: м. Суми, вул. Супруна, 13.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив з того, що
доказів правомірності, законності та
обґрунтованості винесеної
відповідачем постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження до
суду не надано.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, з
огляду на наступне.

Закон України «Про виконавче
провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 р. (із
змінами та доповненнями) визначає
умови та порядок виконання рішень
судів та інших органів, що підлягають
примусовому виконанню в разі
невиконання їх у добровільному
порядку. Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу і здійснюється державними
виконавцями, що діють на підставі
Закону України «Про державну виконавчу
службу».

За змістом норм цього Закону державною
виконавчою службою підлягають
виконанню виконавчі листи, що
видаються судами, як такі що є
виконавчими документи.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документу до виконання, він
відповідає вимогам передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Відповідно до ст. 124 Конституції
України, судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів щодо примусового виконання
рішень, встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 18 вказаного Закону
України зазначено, що у виконавчому
документі зазначаються: повне
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, власне ім'я та по
батькові) (для фізичних осіб) стягувача
і боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання чи
перебування (для фізичних осіб),
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника (для фізичних
осіб - платників податків) або номер і
серія паспорта стягувача та боржника
для фізичних осіб - громадян України,
які через свої релігійні або інші
переконання відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України, а також
інші дані, якщо вони відомі суду чи
іншому органу, що видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» у
виконавчому листі зазначається
резолютивна частина рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Закону України «Про
виконавче провадження»державний
виконавець відкриває виконавче
провадження на підставі виконавчого
документа, зазначеного в статті 17 цього
Закону за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення.

В контексті зазначених положень Закону
України «Про виконавче провадження»
можна зробити висновок, що державний
виконавець після надходження заяви
стягувача перевіряє чи відповідає
виконавчий документ встановленим
вимогам і якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, то він зобов'язаний прийняти
до виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: 1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Колегія суддів зазначає, що якщо у
виконавчому документі відсутні
відомості щодо особи боржника та
стягувача, у зв'язку із тим, що вони не
були відомі суду чи іншому органу, який
видав виконавчий документ, то
державний виконавець відповідно до п. 3
ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження» має право з метою захисту
інтересів стягувача безоплатно
отримати від органів, установ,
організацій, посадових осіб, сторін та
учасників виконавчого провадження
необхідні для проведені довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що судом було видано
виконавчий лист, який відповідав
вимогам Закону України «Про виконавче
провадження» (в редакції на час
постановлення судового рішення),
оскільки у ньому було зазначено усі
відомості про боржника та стягувача,
які були відомі суду на час розгляду
справи.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених ст.72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного
судочинства України обставини
встановлені судовим рішенням в
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

При цьому, відповідач не надав суду
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про правомірність, законність
та обґрунтованість винесеної
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються
на суб'єктивній оцінці фактичних
обставин справи та доказів, а також на
невірному тлумаченні норм
матеріального права. Зазначені доводи
не містять посилань на конкретні
обставини чи факти або на нові докази,
які б давали підстави для скасування
рішення суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
встановлених в ході судового розгляду
обставин, суд першої інстанції
правильно дійшов висновку, що позовні
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в м.Сумах є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Отже, колегія суддів переглянувши
рішення суду першої інстанції, вважає,
що при його прийнятті суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з наведених
підстав висновків суду не
спростовують.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Згідно ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що постанова Сумського окружного
адміністративного суду від 01.04.2014 року
по справі № 818/95/14 прийнята з
дотриманням норм чинного
процесуального та матеріального права
і підстав для її скасування не
виявлено.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції залишити без
задоволення.

Постанову Сумського окружного
адміністративного суду від 03.02.2014р.
по справі № 818/95/14 залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Калиновський
В.А.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Бенедик А.П.