Справа № 641/1214/14-а
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 р.Справа № 641/1214/14-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Спаскіна О.А.

Суддів: Сіренко О.І. , Любчич Л.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
м.Харкова на постанову
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 24.02.2014р. по справі №
641/1214/14-а

за позовом ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі
м.Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Комінтернівського
районного суду м. Харкова від 24 лютого
2014 року задоволено адміністративний
позов ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м.Харкова
про зобов'язання вчинити певні дії .

Визнано протиправною відмову
Управління пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова у
проведенні перерахунку пенсії за
вислугою років ОСОБА_1 з 01.02.2013.

Зобов'язано Управління пенсійного
фонду України в Комінтернівському
районі м. Харкова здійснити з 01.02.2013
перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно
до ч. З ст. 53 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Постанови
Кабінету Міністрів України від 10.02.2000
за № 264 «Про порядок обчислення
заробітку для призначення пенсій
особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації», Постанови
Кабінету Міністрів України від 21.07.1992
за №418 «Про порядок призначення і
виплати пенсій за вислугу років
працівникам льотно-випробного складу
цивільної авіації», з коригуванням
заробітку та застосуванням показника
середньої зарплати одного штатного
працівника по економіці України в
цілому за грудень 2013 року, з
урахуванням проведених виплат.

Стягнуто з Державного бюджету України
в особі Управління державної
казначейської служби України в
Комінтернівському районі м. Харкова на
користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі
73,08 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати вказану постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою повністю відмовити в задоволенні
позовних вимог. Скаржник зазначають, що
приймаючи зазначену постанову суд
першої інстанції дійшов до помилкових
висновків, які призвели до
неправильного вирішення справи,
неповно з'ясував всі обставини справи,
що мають значення при вирішенні спору,
не вірно застосував до спірних
правовідносин положення ч. 3 ст. 53
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», та ст.159 Кодексу
адміністративного судочинства України
щодо повноти та об'єктивності розгляду
справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197 КАС України
справа розглядається в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами.

Суд апеляційної інстанції розглянув
справу в межах доводів апеляційної
скарги відповідно до вимог ст.195 КАС
України та керуючись ч.1 ст.41 КАС
України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що
позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить визнати протиправною
відмову Управління пенсійного фонду
України в Комінтернівському районі м.
Харкова у проведенні перерахунку
пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з
01.02.2013; зобов'язати відповідача
здійснити з 01.02.2013 перерахунок його
пенсії відповідно до ч. З ст. 53 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 10.02.2000 за № 264 «Про порядок
обчислення заробітку для призначення
пенсій особам льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації»,
Постанови Кабінету Міністрів України
від 21.07.1992 за № 418 «Про порядок
призначення і виплати пенсій за
вислугу років працівникам
льотно-випробного складу цивільної
авіації», з коригуванням заробітку та
застосуванням показника середньої
зарплати одного штатного працівника по
економіці України в цілому за грудень
2013 року, з урахуванням проведених
виплат, відшкодувати судові витрати.

З 01.09.1973р. по 31.08.1976р. позивач навчався у
Вовчанському авіаційному училищі
льотчиків (скорочено ВАУЛ ДТСААФ) і,
закінчивши його, отримав фах «льотна
експлуатація вертольотів».

З 30.09.1976р. по 04.12.1991р. позивач працював в
Харківському обласному авіаспортклубі
ДТСААФ (ХОАСК ДТСААФ) на посаді
льотчика-інструктора на вертольотах.
До посадових обов'язків позивача
входило безпосереднє керування
повітряним судном, був членом та
командиром екіпажу повітряного судна.

04.12.1991р. позивач звільнився у зв'язку з
виходом на пенсію за вислугою років.

З 27.08.1992р. перебуває на обліку в
Управлінні Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова.

Позивач отримує пенсію за вислугою
років, яку йому було призначено на
загальних підставах.

29.01.2014 року позивач звернувся до
Управлінні Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м. Харкова із
заявою про перерахунок його пенсії
згідно ч. 2 ст. 98 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» за попередні
дванадцять місяців - 3 01.02.2014 року за
новою довідкою про його заробіток з
січня 1986 р. по грудень 1990 р. відповідно
до ч. З ст. 53 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Листом від 30.01.2014 року відповідачем
було відмовлено в проведенні
перерахунку зв'язку з тим, що на думку
Управління робота на посаді
льотчика-інструктора на вертольотах
ДТСААФ, яку займав позивач, не є
підставою для обчислення пенсії
відповідно до ч. З ст. 53 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач помилково виходив з того, що
на позивача не поширюється дія статті 53
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Частиною 3 статті 53 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» встановлено, що
працівникам льотно-випробного складу
та особам льотних екіпажів повітряних
суден цивільної авіації (пілотам,
штурманам, бортінженерам,
бортмеханікам, бортрадистам,
льотчикам-наглядачам) і борт
операторам, які виконують спеціальні
роботи в польотах, пенсії обчислюються
з середньомісячного заробітку за
роботу, що дає право на пенсію за
вислугу років (частина перша статті 64
та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її
припиненням, і призначаються в
розмірах, передбачених частинами
першою - третьою, шостою статті 19 та
статтею 21 цього Закону для пенсій за
віком, і не можуть перевищувати 85
процентів заробітку для працівників
льотно-випробного складу та 75
процентів заробітку для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
борт операторів, які виконують
спеціальні роботи в польотах. При цьому
розмір пенсії для осіб льотних
екіпажів повітряних суден цивільної
авіації (пілотів, штурманів,
бортінженерів, бортмеханіків,
бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і
борт операторів, які виконують
спеціальні роботи в польотах, не може
перевищувати дві з половиною величини
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих в галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує місяцю, з якого
призначається пенсія.

Перелік окремих категорій працівників
авіації та льотно-випробного складу,
які мають право на пенсію за вислугу
років, установлений статтею 54 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».
Зокрема, передбачено, що право на
пенсію за вислугу років мають
працівники льотного і
льотно-випробного складу при вислузі
років на цих посадах не менше 25 років у
чоловіків і не менше 20 років у жінок,
незалежно від відомчої
підпорядкованості підприємств,
установ і організацій, в яких вони
зайняті. Перелік посад працівників
льотного складу, порядок обчислення
строків вислуги років для призначення
їм пенсій, а також порядок призначення
і виплати пенсій льотно-випробному
складу затверджуються в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 54 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» Кабінет
Міністрів України прийняв постанову
від 21 липня 1992 року № 418 «Про
затвердження нормативних актів з
питань призначення пенсій за вислугу
років працівникам авіації і
льотно-випробного складу» та
затвердив, зокрема, Порядок обчислення
строків вислуги років для призначення
пенсій працівникам льотного складу.

Згідно з підпунктом «г» пункту 1
Порядку обчислення строків вислуги
років для призначення пенсій
працівникам льотного складу, один рік
роботи на посадах льотного складу в
навчальних і спортивних авіаційних
організаціях ДТСААФ рахується за
півтора року вислуги за умови
виконання плану навчально -льотної
підготовки, а при виконанні елементів
складного або вищого пілотажу - за два
роки вислуги.

У пунктах 1 і 2 Переліку посад
працівників льотного складу, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років, затвердженого тією ж постановою
Кабінету Міністрів України від 21 липня
1992 року № 418, названо членів екіпажів
повітряних суден та інших літальних
апаратів, а також
льотно-інструкторський склад.

З урахуванням викладеного, зміст
статті 53 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» слід розуміти таким
чином, що до осіб льотних екіпажів
повітряних суден цивільної авіації
(пілотів, штурманів, бортінженерів,
бортмеханіків, бортрадистів,
льотчиків-наглядачів) і борт
операторів, які виконують спеціальні
роботи в польотах, належать і члени
екіпажів повітряних суден та інших
літальних апаратів,
льотно-інструкторський склад
організацій ДТСААФ, Товариства
сприяння обороні України.

Отже, доводи апеляційної скарги
відповідачем про порушення судом
першої інстанції під час розгляду
справи вимог ч. 3 ст. 53 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» та норм
ст.159 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо повноти та
об'єктивності розгляду справи
висновків суду не спростовують,
оскільки при розгляді справи суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 159 КАС України повно і всебічно, в
межах заявлених вимог, з'ясував дійсні
обставини справи, дав належну оцінку
наявним у справі доказам, правильно
вирішив питання щодо правовідносин,
зумовлених встановленими фактами, та
вирішив справу на підставі норм
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини.

З огляду на вищевикладене,
постанова суду першої інстанції
ухвалена з дотриманням норм
процесуального права, у відповідності
до вимог норм матеріального права, тому
колегія суддів вважає, що підстав для
її скасування немає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову чи ухвалу суду
- без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, п.1 ч.1 ст. 199,
ст.200, п.1 ч.1 ст.205, ст.ст.206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Комінтернівському районі м.Харкова
залишити без задоволення.

Постанову Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 24.02.2014р. по справі
№ 641/1214/14-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, є
остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Спаскін О.А.Судді
Сіренко О.І. Любчич Л.В.