Справа № 2а-3546/10/1970
Суддя: Нос С.П.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р.
Справа № 4591/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді -
Носа С. П.,

суддів -
Іщук Л. П., Рибачука А. І.;

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу управління Держкомзему у
Шумському районі Тернопільської
області на постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від 14
грудня 2010 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до управління Держкомзему у
Шумському районі Тернопільської
області про визнання протиправною
відмови у частині відмови в погодженні
проекту землеустрою, -

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2010 року Тернопільським
окружним адміністративним судом
зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до
управління Держкомзему у Шумському
районі Тернопільської області про
визнання протиправною відмову
відповідача в частині відмови йому в
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду в межах населеного пункту с.
Стіжок на території Стіжоцької
сільської ради, для рибогосподарських
потреб за рахунок земель водного фонду
(під ставками) загальною площею 4,0516 га.
та 0,7684 га. для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель для сінокосіння та випасання
худоби (пасовища) в оренду терміном 49
років та стягнути з відповідача
моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В обґрунтування вимог позовної заяви
зазначено, що незаконна відмова
відповідача у погодженні проекту
землеустрою щодо набуття позивачем
права власності та оренди на землю
перешкодила йому здійснювати права у
визначений законом спосіб і завдала
йому значних моральних страждань.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року адміністративний позов
задоволено частково. Визнано
протиправною відмову управління
Держкомзему у Шумському районі
викладену у листі №1696/23 від 2 вересня 2010
року щодо відмови ОСОБА_1 в погодженні
та видачі пакету документів до проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. В решті позову відмовлено.

Зазначену постанову мотивовано тим, що
дії відповідача, що викладені в листі
№1696/23 від 02 вересня 2010 року щодо
відмови позивачу в погодженні та
видачі пакету документів до проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки є необґрунтованими.

Не погоджуючись з прийнятою
постановою, відповідачем - управлінням
Держкомзему у Шумському районі
Тернопільської області, подано
апеляційну скаргу до Львівського
апеляційного адміністративного суду, в
якій висловлено прохання скасувати
оскаржувану постанову та прийняти
нову, якою в задоволенні позову
відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт покликається на те, що
висновки суду першої інстанції не
відповідають обставинам справи, не
надано належної оцінки всім доказам у
справі. Апелянт зазначає, що земельна
ділянка площею 0,7684 га. не є
сільськогосподарськими угіддями,
оскільки дана територія покрита лісом,
а не лише чагарниковою рослинністю.

Особи, які беруть участь у справі, в
судове засідання не з'явились, про дату,
час і місце апеляційного розгляду були
повідомлені належним чином, а тому, суд,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України,
вважає можливим проведення розгляду
справи за їхньої відсутності в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами та на основі
наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення.

Встановлено, що рішенням Стіжоцької
сільської ради Шумського району від 06
липня 2007 року № 25 та змінами до цього
рішення внесеними рішенням Стіжоцької
сільської ради від 20 травня 2010 року № 219
позивачу було дано дозвіл на
виготовлення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду в межах населеного пункту с.
Стіжок на території Стіжоцької
сільської ради, для рибогосподарських
потреб за рахунок земель водного фонду
(під ставками) загальною площею 4,0516 га.
та 0,7684 га. - для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель для сінокосіння та випасання
худоби (пасовища) в оренду терміном 49
років.

Відповідно до договору № 125 від 18
жовтня 2007 року укладеного між
позивачем та ПП "Зеніт", було розроблено
проект землеустрою щодо відведення в
оренду терміном на 49 років земельної
ділянки площею 4, 82 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва в с. Стіжок, на території
Стіжоцької сільської ради Шумського
району Тернопільської області.

Даний проект землеустрою був
направлений ПП «Зеніт» на погодження в
управління Держкомзему в Шумському
районі (лист вих. №40 від 24 березня 2009
року). За результатами розгляду
зазначеного проекту землеустрою
управлінням Держкомзему в Шумському
районі направлено лист за №862/23 від
14.04.2009 розробнику проекту землеустрою -
ПП «Зеніт» щодо необхідності
доопрацювання розробленого проекту
землеустрою із зазначенням зауважень.

12 серпня 2010 року позивач направив на
адресу відповідача заяву, зі змісту
якої вбачається, що на виправлення
зауважень щодо погодження та видачі
пакету документів територіальним
управлінням Держкомзему до проекту
землеустрою щодо виділення земельної
ділянки, він представив копію рішення
сесії Стіжоцької сільської ради від 20
травня 2010 року №219 і просив видати
необхідні довідки та висновки по
даному проекту.

Колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про те,
що твердження позивача не
підтверджуються належними та
допустимими доказами, оскільки до
позовної заяви не додано
підтверджуючих документів, які б
доводили факт направлення на адресу
відповідача проекту землеустрою
розробленого ПП «Зеніт» в 2010 році, щодо
відведення йому земельної ділянки
водного фонду в межах населеного
пункту с. Стіжок на території
Стіжоцької сільської ради, для
рибогосподарських потреб за рахунок
земель водного фонду (під ставками)
загальною площею 4,0516 га. та 0,7684 га. - для
ведення особистого селянського
господарства за рахунок земель для
сінокосіння та випасання худоби
(пасовища) в оренду терміном 49 років.

Окрім цого, такі твердження
спростовуються копією заяви позивача
від 12 серпня 2010 року, зі змісту якої
вбачається, що будь-яких додаткових
документів які б подавалися ним в
управління Держкомзему в Шумському
районі, крім копії рішення сесії
Стіжоцької сільської ради від 20 травня
2010 року №219, вона не містила.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов до вірного висновку
про відмову в задоволенні позову в
частині визнання протиправною відмови
відповідача в частині відмови йому в
погодженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки водного
фонду в межах населеного пункту с.
Стіжок на території Стіжоцької
сільської ради, для рибогосподарських
потреб за рахунок земель водного фонду
(під ставками) загальною площею 4,0516 га.
та 0,7684 га. для ведення особистого
селянського господарства за рахунок
земель для сінокосіння та випасання
худоби (пасовища) в оренду терміном 49
років.

Разом з тим апеляційний суд
погоджується із судом першої інстанції
в частині його виходу за межі позовних
вимог та підтримує позицію, що повний
захист порушених прав позивача
можливий шляхом визнання протиправною
відмови управління Держкомзему у
Шумському районі викладену у листі
№1696/23 від 2 вересня 2010 року щодо відмови
позивачу в погодженні та видачі пакету
документів до проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішення сесії Стіжоцької сільської
ради, яким було дано дозвіл на
складання проекту землеустрою
прийняте до 1 січня 2008 року.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 розділу
Х Земельного кодексу України, у разі
прийняття відповідними органами
рішення про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки до 1 січня
2008 року передача в оренду таких
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів).

Окрім цього, пунктом 3 розділу ІІ
перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
сприяння будівництву" від 16 вересня 2008
року № 509-VІ, встановлено, що прийняті і
не виконані до набрання чинності цим
Законом рішення відповідних органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування про погодження місця
розташування об'єкта або про надання
дозволу на розроблення проекту
відведення земельної ділянки
зберігають чинність протягом двох
років з дня набрання чинності цим
Законом (тобто до 15 жовтня 2010 року), а
розроблені відповідно до цих рішень
проекти землеустрою щодо відведення
земельних ділянок розглядаються в
установленому законом порядку.
Передача в оренду таких земельних
ділянок із земель державної та
комунальної власності здійснюється
без проведення земельних торгів
(аукціонів).

Отже відмова в погодженні проекту
землеустрою з тих підстав, що з 14 жовтня
2009 року землі повинні надаватися
виключно за результатами проведення
земельних торгів є неправомірною.

Необхідно також зазначити, що
неправомірною є також відмова в
погодженні проекту землеустрою з
мотивів того, що земельна ділянка
площею 0,7684 га яка відводиться позивачу
та на якій знаходяться чагарники,
нібито відноситься до лісів і інших
лісовкритих площ та не відноситься до
земель сільськогосподарського
призначення, а розпорядженням Кабінету
Міністрів України від 10 квітня 2008 року
№ 610-р «Деякі питання розпорядження
земельними лісовими ділянками»
зупинено прийняття рішень про надання
згоди на вилучення ділянок лісового
фонду, їх передачу у власність та
оренду із зміною цільового
призначення, крім ділянок, необхідних
для будівництва, реконструкції та
капітального ремонту автомобільних
доріг загального користування.

Згідно ч.1 ст.19 Земельного кодексу
України землі України за основним
цільовим призначенням поділяються на
такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення; б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Частиною 1 статті 55 Земельного кодексу
України визначено, що до земель
лісогосподарського призначення
належать землі, вкриті лісовою
рослинністю, а також не вкриті лісовою
рослинністю, нелісові землі, які надані
та використовуються для потреб
лісового господарства. Відповідно до ч.
2 ст. 55 Земельного кодексу України, до
земель лісогосподарського призначення
не належать землі, зайняті:

-зеленими насадженнями у межах
населених пунктів, які не віднесенні до
категорії лісів;

-окремими деревами і групами дерев,
чагарниками на сільськогосподарських
угіддях, присадибних, дачних і садових
ділянках.

Згідно частини 2 статті 4 Лісового
кодексу України до лісового фонду
України не належать чагарники на
сільськогосподарських угіддях.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції переконаний, що
судом першої інстанції надано належну
оцінку наявним у справі доказам, а їх
достатня кількість та взаємний зв'язок
у сукупності дали змогу суду першої
інстанції зробити вірний висновок про
наявність підстав для часткового
задоволення позову.

Враховуючи наведене, суд апеляційної
інстанції визнає, що судом першої
інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги висновків суду
першої інстанції не спростовують, тому
підстав для скасування постанови суду
першої інстанції немає.

Керуючись ст. ст. 158-160, 195, 197, п. 1 ч. 1 ст. 198,
ст. ст. 200, 205, 206, 254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу управління
Держкомзему у Шумському районі
Тернопільської області залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 14 грудня 2010
року в справі № 2-а-3546/10/1970 - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі.

Ухвала може бути оскаржена у
касаційному порядку, шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України,
протягом двадцяти днів з дня набрання
ухвалою законної сили.

Головуючий суддя:
С. П.
Нос

Судді:
Л. П.
Іщук

А. І.
Рибачук