Справа № 2а-7515/10/2070
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2014 року
м. Київ К/9991/1767/11

Вищий адміністративний суд України в
складі колегії суддів:

головуючого Ланченко Л.В.

суддів Пилипчук Н.Г.

Цвіркуна Ю.І.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргуПриватного
підприємства «Паралеле.піпед»

на постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24.11.2010

у справі №2-а-7515/10/2070

за позовом Приватного підприємства
«Паралеле.піпед»

до Державної податкової інспекції у
Жовтневому районі м.Харкова

про визнання неправомірними дій та
відшкодування збитків, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 29.07.2010 в
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24.11.2010
постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 29.07.2010
скасовано, Прийнято нову постанову,
якою позов ПП «Паралеле.піпед»
задоволено частково. Визнано
незаконними дії ДПІ у Жовтневому
районі м.Харкова по витребуванню у
позивача договорів та документів, що
підтверджують факт транспортування
товару від продавця до замовника, поза
процедурою перевірки на підставі п.5
ст.11-1 Закону України «Про державну
податкову службу в Україні» та запиту
ДПА у Харківській області від 15.10.2009
№16266/7/18-209. В іншій частині позову
відмовлено.

У справі відкрито касаційне
провадження за касаційною скаргою
позивача, у якій ставиться питання про
зміну рішення суду апеляційної
інстанції в частині відмови в
задоволенні вимог про відшкодування
матеріальних збитків в сумі 800 грн. та
компенсації судових витрат в розмірі
1608 грн., з підстав порушення норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши під час попереднього
судового засідання повноту
встановлення обставин справи та
правильність їх юридичної оцінки в
судових рішеннях, в межах доводів
касаційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга
не підлягає задоволенню, виходячи з
такого.

Рішення суду апеляційної інстанції у
частині, що стосується задоволення
позовних вимог, в порядку касаційного
провадження особами, які беруть участь
у справі, не оскаржено.

Разом з тим колегія суддів
погоджується з висновком апеляційного
суду про відмову у задоволенні позову
про стягнення матеріальної шкоди та
витрат та правову допомогу, з огляду на
таке.

Відповідно до положень ст.11-2 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» (в редакції, що діяла на час
виникнення спірних правовідносин) у
разі заподіяння шкоди внаслідок
порушення працівниками органів
державної податкової служби прав
платників податків, встановлених цим
та іншими законами України, а також
вимог щодо проведення перевірок
платник податків може звернутися до
суду із заявою про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди. При
цьому суб'єкти малого підприємництва
звільняються від сплати державного
мита.

Відшкодування шкоди здійснюється
відповідно до закону. Працівники
органів державної податкової служби
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, завдану незаконними діями або
бездіяльністю, в межах, встановлених
законом.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України
визначено, що шкода, завдана фізичній
або юридичній особі незаконними
рішеннями, дією чи бездіяльністю
органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування при
здійсненні ними своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цих
органів.

Відповідно до пункту 2 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 27
березня 1992 № 6 «Про практику розгляду
судами цивільних справ про
відшкодування шкоди» умовою для
притягнення до відповідальності за
завдану шкоду є наявність протиправних
дій або бездіяльності, наявність шкоди
та безпосередній причинний зв'язок між
дією або бездіяльністю і шкодою.

На підставі досліджених доказів судова
колегія доходить висновку про
безпідставність вимог про
відшкодування матеріальної шкоди,
оскільки позивач не надав будь-яких
доказів на підтвердження понесених ним
матеріальних витрат (в розмірі 800 грн.),
як шкоди, спричиненої протиправними
діями чи бездіяльністю відповідача.
Залучення фахівця в галузі права,
обумовлене веденням позивачем
господарської діяльності та несення
пов'язаних з нею ризиків.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України, якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надають правову допомогу за
договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом.

Частиною 3 статті 90 КАС України
визначено, що граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Згідно пункту 2 Прикінцевих та
перехідних положень КАС України,
частина 3 статті 90 цього Кодексу
набирають чинності з моменту набрання
чинності відповідним законом. До цього
часу граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до додатка до постанови
Кабінету Міністрів України від 27
квітня 2006 року № 590 «Про граничні
розміри компенсації витрат, пов'язаних
з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави» якщо
компенсація відповідно до закону
сплачується за рахунок держави,
витрати компенсуються у розмірі, що не
перевищує суму, яка обчислюється
виходячи з того, що особі, яка надає
правову допомогу, виплачується 5
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за повний робочий
день.

Відсутність документального
підтвердження часу затраченого особою,
яка надавала правову допомогу, на
надання юридичних послуг позивачу,
наявності у такої особи права на
надання такого роду послуг та
відповідної кваліфікації, а також
конкретного визначення переліку
наданих послуг, унеможливлюють
висновок про їх надання та
співрозмірність обсягу наданих послуг
заявленій до відшкодування сумі.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для скасування
рішення суду апеляційної інстанції з
наведених в касаційній скарзі мотивів.

Керуючись ст. ст. 220-1, 223, 230 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
підприємства «Паралеле.піпед»
відхилити, а постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24.11.2010 залишити без змін.

Ухвала вступає в законну силу з моменту
проголошення. Заява про перегляд
судового рішення в адміністративній
справі Верховним Судом України може
бути подана з підстав, в порядку та у
строки встановлені ст.ст.236-238 КАС
України.

Головуючий
Л.В.Ланченко

Судді
Н.Г.Пилипчук

Ю.І.Цвіркун