Справа № 803/62/14
Суддя: Курилець А.Р.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 876/2707/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого-судді
Курильця А.Р.,

суддів
Кушнерика М.П., Мікули О.І.,

з участю секретаря
Рак Х.І.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 на постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 до Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,-

в с т а
н о в и в:

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1 звернулася в суд з
адміністративним позовом до Луцької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Волинській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення.

Постановою Волинського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції СПД ФО ОСОБА_1
оскаржив її, подавши до Львівського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу, в якій зазначає, що
оскаржувана постанова є незаконна і
необґрунтована та прийнята з
неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими, при
невідповідності висновків суду
обставинам справи і підлягає
скасуванню з прийняттям нової
постанови про задоволення позову,
оскільки магазин-кафе «Оленка» є одним
пунктом продажу товарів, розташованим
в одній будівлі, за однією адресою, з
одним входом, відповідно придбаний
торговий патент на торгівельну
діяльність поширює свою дію як на
роздрібну торгівлю в магазині, так і на
ведення ресторанного господарства в
кафе; необхідність придбання другого
патенту для одного пункту продажу
товарів з декількома торгівельними
залами передбачена виключно для тих
суб'єктів господарювання, які
здійснюють торгівлю нафтопродуктами;
підтвердженням здійснення позивачем
торгівельної діяльності в одному
пункті продажу товарів є придбання
однієї ліцензії на право роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та
однієї ліцензії на право роздрібної
торгівлі тютюновими виробами, а також
використання одного реєстратора
розрахункових операцій.

Представник СПД ФО ОСОБА_1 в судовому
засіданні апеляційну скаргу підтримав,
просить постанову Волинського
окружного адміністративного суду від 03
лютого 2014 року скасувати та прийняти
нову постанову, якою позов
задовольнити повністю.

Представник Луцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Волинській області в судове засідання
не з'явився, належним чином
повідомлявся про час і місце слухання
справи, тому судом проведено
апеляційний розгляд справи у його
відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та апеляційну скаргу
в межах наведених у ній доводів,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга СПД ФО ОСОБА_1
підлягає до задоволення виходячи з
наступного.

Постановляючи оскаржувану постанову
суд першої інстанції виходив з того, що
магазин «Оленка» та кафе «Оленка» є
різними пунктами продажу, кожен з яких
повинен мати свій торговий патент, а
тому Луцькою ОДПІ ГУ Міндоходів у
Волинській області при прийнятті
податкового повідомлення-рішення від
29.11.2013 р. № про застосування до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
фінансових санкцій у вигляді штрафу в
розмірі 15444 грн. були повністю
враховані усі обставини справи. Проте
колегія суддів не може погодитися з
вищевказаними твердженнями суду
першої інстанції, вважає їх
помилковими та незаконними, зважаючи
на наступне.

Судом встановлено, що позивач
зареєстрований як фізична
особа-підприємець виконавчим
комітетом Луцької міської ради
Волинської області 19.03.1997 р., що
підтверджується копією Свідоцтва про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця №385375,
зареєстрованого платником податку на
додану вартість з 30.10.1997р. (копія
Свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ
100061315 від 28.08.2007р.).

07.11.2013р. у магазині-кафе «Оленка», що
належить ФОП ОСОБА_1 та розташований за
адресою: м.Луцьк, вул.Тарасова,29,
проведено фактичну перевірку. За
результатами перевірки було складено
Акт (Довідка) фактичної перевірки № 000130
від 15.11.2013р., яким зафіксовано порушення
п.1,2,7,9 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» та п.267.1 ст.267 Податкового
кодексу України.

Із порушенням п.1,2,7,9 ст.3 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій в сфері
торгівлі, громадського харчування і
послуг» позивач погодився і не
оскаржує, а тому предметом даного
судового розгляду є порушення ним п.267.1
ст.267 Податкового кодексу України, а
саме - здійснення торгівельної
діяльності у торгово-виробничій сфері
(ресторанне господарство) за готівкові
кошти без придбання відповідного
торгового патенту.

Підпунктом 267.1.1 пункту 267.1 статті 267
Податкового кодексу України визначено,
що платниками збору за провадження
деяких видів підприємницької
діяльності - є суб'єкти господарювання
(юридичні особи та фізичні особи -
підприємці), їх відокремлені
підрозділи, які отримують в
установленому цією статтею порядку
торгові патенти та провадять такі види
підприємницької діяльності, зокрема,
торговельна діяльність у пунктах
продажу товарів.

В Акті перевірки податковий орган
зазначає, що в ході перевірки було
пред'явлено торговий патент, придбаний
на магазин «Оленка» за адресою: м.Луцьк,
вул.Тарасова,29, однак за даною адресою в
одній будівлі знаходиться і магазин, і
кафе. За період з 01.05.2012р. по 31.10.2013р. ФОП
ОСОБА_1 здійснювалася торгівельна
діяльність у торгово-виробничій
(ресторанне господарство) сфері за
готівкові кошти без придбання
відповідного торгового патенту.

Колегією суддів встановлено, що згідно
Договору № 28/12/12 здачі в операційну
оренду основних засобів від 28.12.2012 р.,
позивач орендує в ДТП «ІВО» ТзОВ
«Продтехоптторг» ЛТД приміщення
магазину № 46 площею 243,9 кв.м., що
знаходиться за адресою: м. Луцьк, вул.
Тарасова,29.

В даному приміщенні розташований
належний позивачу магазин-кафе
«Оленка». Для отримання права на
здійснення торговельної діяльності
позивачем було придбано торговий
патент № 055993 від 01.05.2012 року, який
виданий на пункт продажу магазин
«Оленка» м. Луцьк, вул. Тарасова,29.

Відповідно до положень Порядку
провадження торговельної діяльності
та правил торговельного
обслуговування на ринку споживчих
товарів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 15
червня 2006 р. N 833, торговельна діяльність
провадиться суб'єктами господарювання
у сфері роздрібної та оптової торгівлі,
а також ресторанного господарства.
Суб'єкт господарювання провадить
торговельну діяльність після його
державної реєстрації, а у випадках,
передбачених законодавчими актами, за
наявності відповідних дозвільних
документів (ліцензії, торговельного
патенту тощо).

Суб'єкт господарювання може мати:

торговельні об'єкти оптової торгівлі,
складське приміщення або мережу
складів - для провадження оптової
торговельної діяльності;

роздрібну, дрібнороздрібну
торговельну мережу - для провадження
роздрібної торговельної діяльності;

мережу закладів ресторанного
господарства (ресторани, кафе,
кафетерії тощо) - для здійснення
ресторанного обслуговування.

Для провадження торговельної
діяльності суб'єкт господарювання
повинен придбати торговий патент у
порядку, встановленому ст. 267 розділу XII
Податкового кодексу України.

Торговий патент для цілей розділу XII
Кодексу - це державне свідоцтво з
обмеженим строком дії на провадження
певного виду підприємницької
діяльності та користування яким
передбачає своєчасне внесення до
бюджету відповідного збору.

Торговельна діяльність для цілей
розділу XII цього Кодексу - це роздрібна
та оптова торгівля, діяльність у
торговельно-виробничій (ресторанне
господарство) сфері за готівку, інші
готівкові платіжні засоби та з
використанням платіжних карток.

Згідно з пп. 14.1.211 п. 14.1 ст. 14 Кодексу до
пунктів продажу товарів віднесено,
зокрема, магазини, інші торговельні
точки, що розташовані в окремому
приміщенні, будівлі або їх частині, і
мають торговельний зал для покупців
або використовують для торгівлі його
частину.

Відповідно до пп. 267.4.6 п. 267.4 ст. 267
Кодексу для провадження торговельної
діяльності торгові патенти
придбаються окремо для кожного пункту
продажу товарів.

Враховуючи вищенаведені норми
законодавства, колегія суддів
приходить до висновку, що торговий
патент видається за заявою суб'єкта
господарювання на торгівельну
діяльність без поділу на ресторанне
господарство чи роздрібну торгівлю,
оскільки ресторанне господарство і
роздрібна торгівля є одним видом
діяльності, яка підлягає патентуванню -
торгівельна діяльність.

Більше того, магазин та кафе, згідно
визначення «пункту продажу товарів»
ст. 14 ПК України є одним пунктом
продажу, адже розташовані в одній
будівлі, з одним входом, мають
торгівельний зал для покупців в
магазині та кафе та відносяться до
одного виду діяльності - торговельна
діяльність.

Колегія суддів наголошує, що чинним
законодавством не передбачено
придбання торгового патенту для
окремих торгівельних залів для
покупців одного пункту продажу
товарів. У разі, якщо у пункті продажу
товарів є декілька торгівельних залів,
то слід придбати один торговий патент
(крім торгівлі нафтопродуктами).

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає доводи апеляційної
скарги обґрунтованими, а висновки суду
першої інстанції помилковими, що тягне
за собою скасування судового рішення
суду першої інстанції та прийняття
нової постанови про задоволення
позову.

Згідно з ст.202 ч.1 п.4 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про порушення судом першої
інстанції норм матеріального права, що
призвело до неправильного вирішення
справи, у зв'язку з чим вважає за
необхідне постанову суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову скасувати та прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Керуючись ст.ст.195,197,198,202,205,207,254 КАС
України, суд, -

п о с т
а н о в и в :

Апеляційну скаргу суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 03 лютого 2014
року у справі №803/62/14 - скасувати та
прийняти нову постанову, якою
адміністративний позов суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Луцької об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Волинській
області форми «С» від 29 листопада 2013
року №.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання постанови в повному обсязі
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий
А.Р.Курилець

Судді
М.П.Кушнерик

О.І.Мікула

Повний текст постанови виготовлений
04.04.2014 року.