Справа № 437/18300/13-а
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - Старосуд М.І.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
справа №437/18300/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: Старосуда М.І., Василенко Л.А.,
Шальєвої В.А., розглянувши в порядку
письмового провадження апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.
Луганська від 23 січня 2014 р. у справі №
437/18300/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення
невиплаченої одноразової компенсації,-

В С Т А Н О
В И В :

ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним
позовом, в якому зазначила, що вона є
вдовою учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, смерть якого, згідно
висновку Центральної міжвідомчої
експертної комісії за № 4493-094 від 27.09.2011,
пов'язана з виконанням обов'язків
військової служби по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. 26.07.2012 року вона звернулась до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у місті Луганську ради із письмовою
заявою щодо виплати компенсації за
втрату годувальника. Однак, 03.08.2012 року
вона отримала відповідь від Управління
праці та соціального захисту населення
Ленінської районної у місті Луганську
ради, в якій повідомлялось, що
управлінням направлено запит до
Головного управління праці та
соціального захисту населення
Луганської обласної державної
адміністрації щодо розгляду
зазначеного питання. У зв'язку з
невиплатою компенсації вона
звернулася до Ленінського районного
суду м. Луганська із позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Луганську ради про стягнення
невиплаченої одноразової виплати.
Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 02 квітня 2013 року
провадження у справі було зупинено у
зв'язку з тим, що Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у місті Луганську
ради згідно рішення 31 сесії 6 скликання
Ленінської районної у місті Луганську
ради припинило свою діяльність та
розпочало процес ліквідації.

03.10.2013 вона звернулась до Департаменту
з питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради з
проханням повідомити причини
невиплати одноразової компенсації в
розмірі 60 мінімальний заробітних плат.
На вказане звернення Департамент
повідомив, що вона буде мати право на
компенсацію у разі наявності у неї
відповідних документів.

Позивач вважала такі дії Департаменту
неправомірними, тому просила визнати
неправомірними дії Департаменту з
питань праці та соціального захисту
населення Луганської міської ради по
відмові у виплаті одноразової
компенсації сім'ї, яка втратила
годувальника із числа осіб, віднесених
до учасників ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС
відповідно до ст. 48 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" та
зобов'язати відповідача нарахувати та
виплатити на її користь невиплачену
суму одноразової виплати в розмірі 60
мінімальних заробітних плат, яка на час
смерті її чоловіка складала 941 грн.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 23 січня 2014 р. у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги .

Колегія суддів, заслухавши суддю
- доповідача, перевіривши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої та апеляційної
інстанцій встановлено, що ОСОБА_2 є
вдовою ОСОБА_3 - ліквідатора наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії, інваліда З
групи, померлого 15.01.2011 внаслідок
захворювання, пов'язаного з
ліквідацією наслідків Чорнобильської
катастрофи. З копії висновку
Центральної міжвідомчої експертної
комісії № 4493-094 від 27.09.2011 вбачається, що
смерть ОСОБА_3 пов'язана з виконанням
обов'язків військової служби по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Статтею 48 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що одноразова
компенсація учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, які стали інвалідами внаслідок
Чорнобильської катастрофи та сім'ям,
які втратили годувальника із числа
осіб, віднесених до аварії на
Чорнобильській АЕС та смерть яких
пов'язана з Чорнобильською
катастрофою, виплачується в таких
розмірах: сім'ям, які втратили
годувальника - 60 мінімальних
заробітних плат. Виплата здійснюється
з мінімальної заробітної плати, яка
склалася на момент встановлення
інвалідності чи втрати годувальника.

Виплата одноразової компенсації сім'ї,
яка втратила годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
провадиться органами пращ та
соціального захисту населення за
місцем проживання на підставі заяви
одного з членів сім'ї, копії свідоцтва
про смерть годувальника, експертного
висновку міжвідомчих експертних
комісій по встановленню причинного
зв'язку смерті з роботами по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
та довідки про непрацездатність членів
сім'ї, які були на утриманні померлого.
Вказана виплата часом не обмежується.

З матеріалів справи вбачається, що
26.07.2012 року позивач звернулась до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у місті Луганську ради із заявою щодо
виплати одноразової компенсації за
втрату годувальника. Однак, 03.08.2012 року
отримала відповідь, якою
повідомлялось, що управлінням
направлено запит до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Луганської обласної
державної адміністрації з метою
розгляду зазначеного питання.

29.12.2012 року Ленінською районною у
місті Луганську радою прийнято
рішення № 817 "Про припинення
повноважень Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у місті Луганську
ради», яким правонаступництво не
передбачено.

03.10.2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою, не додавши до
неї будь-яких документів, в якій
просила повідомити причини невиплати
одноразової компенсації в розмірі 60
мінімальних заробітних плат.

Листом №01-18-13/6251/19-13 від 24 жовтня 2013 року
відповідач роз'яснив позивачу, що
зазначена виплата проводиться на
підставі заяви одного із членів сім'ї,
копії свідоцтва про смерть
годувальника, експертного висновку
міжвідомчих експертних комісій по
встановленню причинного зв'язку смерті
з роботами по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС та
довідки про непрацездатність членів
сім'ї, які були на утриманні померлого
та повідомив, що разі наявності у
позивача зазначених документів, вона
має право на отримання одноразової
компенсації у зв'язку із втратою
годувальника.

Отже з відповідною заявою, до якої
необхідно було додати перераховані
вище документи, позивач не зверталася
до Департаменту з питань праці та
соціального захисту населення
Луганської міської ради щодо виплати
їй одноразової компенсації у зв'язку із
втратою годувальника, а лише просила
відповідача повідомити причини
невиплати одноразової компенсації.

Зазначеним листом №01-18-13/6251/19-13 від 24
жовтня 2013 року відповідач не відмовляв
позивачу у виплаті одноразової
компенсації у зв'язку із втратою
годувальника, а лише роз'яснив, що
позивачу для отримання компенсації
необхідно надати відповідні документи.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, позивач після отримання
зазначеного роз'яснення відповідача,
не подала відповідачу заяву з
необхідними документами про виплату
їй одноразової компенсації і 28.11.2013
року звернулася до суду з позовом про
визнання дій неправомірними та
стягнення невиплаченої одноразової
компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Тобто, захисту підлягають права,
свободи та інтереси фізичних осіб, які
були вже порушені, а не ті, які можуть
бути порушені в майбутньому.

Оскільки відповідач не відмовляв
позивачу в отриманні одноразової
компенсації у зв'язку із втратою
годувальника і право позивача на
отримання такої компенсації не було
порушено, а тому позивач передчасно
звернулась до суду з позовом про
визнання дій неправомірними по відмові
у виплаті одноразової компенсації та
стягнення такої компенсації.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо наявності підстав для
відмови у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до Департаменту з питань праці
та соціального захисту населення
Луганської міської ради про визнання
дій неправомірними та стягнення
невиплаченої одноразової компенсації.

З огляду на наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, а тому відсутні підстави для
скасування постанови суду першої
інстанції.

Керуючись статтями 195, 197, 200, 205, 206, 211, 212,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Ленінського районного суду м.Луганська
від 23 січня 2014 р. у справі № 437/18300/13-а -
залишити без задоволення.

Постанову Ленінського районного суду
м.Луганська від 23 січня 2014 р. у справі №
437/18300/13-а - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення їх копій особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили.

Колегія суддів
М.І. Старосуд

Л.А.Василенко

В.А. Шальєва