Справа № 2а-5477/09/1570
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ К/9991/90102/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Біляївському
районі Одеської області на ухвалу
Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011 року
та постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року
по справі № 2а-5477/09/1570 за позовом
Державної податкової інспекції у
Біляївському районі Одеської області
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колізей-ГГ» про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у
Біляївському районі Одеської області
звернулася до суду з адміністративним
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колізей-ГГ» про
стягнення заборгованості перед
бюджетом по штрафним (фінансовим)
санкціям на користь держави в сумі 35
985,00 грн.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року,
залишеною без змін ухвалою Одеського
апеляційного адміністративного суду
від 15.11.2011 року у даній справі позов
задоволено частково. Стягнено з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Колізей-ГГ» суму
заборгованості по штрафним санкціям в
розмірі 20 735,00 грн. У задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що посадовими особами ДПА
в Одеській області проведені планові
перевірки позивача, за результатами
яких встановлено порушення позивачем
п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995
року № 265/95-ВР «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі - Закон №
265/95-ВР) та прийняті рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій № від 30.12.2008 року, №
від 30.12.2008 року, № від 15.01.2009 року,
якими визначена спірна сума штрафних
(фінансових) санкцій.

Частково задовольняючи позов, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Положеннями ст. 2 Закону № 265/95-ВР
встановлено, що реєстратор
розрахункових операцій - пристрій або
програмно-технічний комплекс, в якому
реалізовані фіскальні функції і який
призначений для реєстрації
розрахункових операцій при продажу
товарів (наданні послуг), операцій з
купівлі-продажу іноземної валюти
та/або реєстрації кількості проданих
товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо.

Згідно зі ст. 11 Закону № 265/95-ВР терміни
переведення суб'єктів підприємницької
діяльності на облік розрахункових
операцій у готівковій та безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
із застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій встановлюються
Кабінетом Міністрів України за
поданням центрального органу
виконавчої влади з питань економічної
політики, Державної податкової
адміністрації України та
Національного банку України.

Положеннями п. 1 ч. 2 додатка до
постанови Кабінету Міністрів України
від 07 лютого 2001 року «Про переведення
суб'єктів підприємницької діяльності
на облік розрахункових операцій у
готівковій та безготівковій формі із
застосуванням реєстраторів
розрахункових операцій» встановлено,
що до 31 грудня 2006 року всі гральні
автомати повинні бути переведені в
режим застосування РРО.

У зв'язку з цим, з 01 січня 2007 року у
суб'єктів господарювання, що надають
послуги у сфері грального бізнесу,
виникає обов'язок застосовувати
гральні автомати, що виконують
фіскальні функції.

Відповідно до п. 4.4 Порядку реєстрації,
опломбування та застосування РРО за
товари (послуги), затвердженого Наказом
ДПА України від 01.12.2000 року № 164,
реєстрація продажу товару (оплати
послуги) через РРО проводиться,
одночасно з розрахунковою операцією.
Розрахунковий документ повинен
видаватися покупцеві не пізніше
завершення розрахункової операції.
Розрахункова операція вважається
проведеною через РРО, якщо дані про її
обсяг уведені в режимі реєстрації.

Згідно абз. 3 ст. 2 Закону № 265/95-ВР
розрахункова операція - приймання від
покупця готівкових коштів, платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо
за місцем реалізації товарів (послуг).

Таке, на думку колегії суддів,
обумовлює обов'язок позивача
застосувати реєстратор розрахункових
операцій саме при здійсненні
розрахункової операції, тобто при
прийманні від покупця готівкових
коштів, платіжних карток, платіжних
чеків, жетонів тощо.

Невиконання цього обов'язку може бути
підставою для накладення на суб'єкта
господарювання штрафу, передбаченого
п. 2 ст. 17 Закону № 265/95-ВР.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову, оскільки судами
встановлено, що податковим органом
лише частково доведено правомірність
застосування штрафних санкцій, про
стягнення яких заявлено даний позов.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Біляївському
районі Одеської області відхилити.

Ухвалу Одеського апеляційного
адміністративного суду від 15.11.2011 року
та постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 19.01.2011 року
по справі № 2а-5477/09/1570 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.