Справа № 826/18210/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Степанюка А.Г., Василенка Я. М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження справу за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФИКС» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління у м. Києві, Управління
Державної казначейської служби у
Шевченківському районі м. Києва,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, про стягнення бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість, за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФИКС» на постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23.01.2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання дій ДПІ у Шевченківському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо
відмови в наданні бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість ТОВ «ФИКС» протиправними.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.01.2014 року позовні вимоги залишено без
задоволення.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
процесуального та матеріального права
та винести нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, повідомлені належним чином
про час та місце апеляційного розгляду,
що не перешкоджає вирішенню спірного
питання відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС
України.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, колегія суддів
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження,
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 12, ч. 1 ст. 41 КАС
України, у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи в порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, доводи
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 202 КАС України, суд
апеляційної інстанції скасовує
рішення суду першої інстанції та
ухвалює нове якщо встановить порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в
травні 2013 року ТОВ «ФИКС» здійснило
господарські операції з ТОВ «КАМТУР»,
ТОВ НВП «ХІМЕКОЛОГІЯ», ТОВ «ПАР».

За результатами господарських
операцій позивачем отримані податкові
накладні на підставі яких
підприємством сформовано податковий
кредит в розмірі 13323590,00 грн. Податкові
зобов'язання склали 2384140,00 грн. Таким
чином, виникло від'ємне значення
різниці між сумою податкових
зобов'язань та сумою податкового
кредиту в розмірі 10939450,00 грн.

Позивачем було подано до ДПІ у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві
декларацію з податку на додану
вартість за травень 2013 року, яка була
сформована в електронному вигляді та
передана до податкового органу
засобами телекомунікаційного зв'язку,
згідно квитанції від 17.06.13 за № .

22.07.2013 року позивачем сформовано в
електронному вигляді декларацію з
податку на додану вартість за червень
2013 року з визначенням суми, що підлягає
бюджетному відшкодуванню на рахунок
платника у банку (рядок 23.1) в загальному
розмірі 10 939 450,00 грн., з відповідною
заявою про повернення суми бюджетного
відшкодування. Дана декларація з
додатками була передана до податкового
органу засобами телекомунікаційного
та поштового зв'язку.

При перевірці достовірності даних
вказаної податкової звітності
контролюючим органом встановлено, що
декларація за червень 2013 року містить
дані з нульовими показниками, а також
була складена з порушенням норм п.48.3 ст.
48 та п.49.8 ст. 49 ПК України, а саме:
вказано недостовірний обов'язковий
реквізит «податкова адреса».

В зв'язку з цим, контролюючим органом
відмовлено у прийнятті податкової
звітності та згідно п. 49.11 ст. 49 ПК
України направлено на адресу ТОВ
«Фикс» письмове повідомлення про
відмову у прийнятті податкової
декларації, запропоновано позивачу
усунути недоліки поданої податкової
звітності шляхом подання нової
податкової звітності, оформленої
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Згідно 14.1.18 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
бюджетне відшкодування - відшкодування
від'ємного значення податку на додану
вартість на підставі підтвердження
правомірності сум бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість за результатами перевірки
платника, у тому числі автоматичне
бюджетне відшкодування у порядку та за
критеріями, визначеними у розділі V
цього Кодексу.

Згідно з п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

При від'ємному значенні суми,
розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, така сума враховується у
зменшення суми податкового боргу з
податку, що виник за попередні звітні
(податкові) періоди (у тому числі
розстроченого або відстроченого
відповідно до цього Кодексу), а в разі
відсутності податкового боргу -
зараховується до складу податкового
кредиту наступного звітного
(податкового) періоду.

Крім того, згідно з п. 200.4 ст. 200 ПК
України, якщо в наступному податковому
періоді сума, розрахована згідно з
пунктом 200.1 цієї статті, має від'ємне
значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

За змістом п. 200.6 ст. 200 ПК України,
платник податку може прийняти
самостійно рішення про зарахування в
повному обсязі належної йому суми
бюджетного відшкодування або її
частини у зменшення податкових
зобов'язань з цього податку, що виникли
протягом наступних звітних
(податкових) періодів, за наявності
умов, передбачених пунктом 200.4 цієї
статті. Зазначене рішення
відображається платником податку у
податковій декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України,
платник податку, який має право на
отримання бюджетного відшкодування та
прийняв рішення про повернення суми
бюджетного відшкодування, подає
відповідному контролюючому органу
податкову декларацію та заяву про
повернення суми бюджетного
відшкодування, яка відображається у
податковій декларації.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 ПК України, за
наявності достатніх підстав, які
свідчать, що розрахунок суми
бюджетного відшкодування було
зроблено з порушенням норм податкового
законодавства, податковий орган має
право провести документальну
позапланову виїзну перевірку платника
для визначення достовірності
нарахування такого бюджетного
відшкодування протягом 30 календарних
днів, що настають за граничним терміном
проведення камеральної перевірки.

Колегія суддів наголошує, що порушень
при формуванні позивачем податкового
кредиту за червень 2013 року
відповідачем не встановлено, матеріали
справи містять докази реальності
витрат, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом ІІ
Податкового кодексу України.

У відповідності до п. 200.17 ст. 200 ПК
України джерелом сплати бюджетного
відшкодування (в тому числі
заборгованості бюджету) є доходи
Державного бюджету України.
Забороняється обумовлювати або
обмежувати виплату бюджетного
відшкодування наявністю або
відсутністю доходів, отриманих від
цього податку в окремих регіонах
України.

Згідно зі ст. 48 Бюджетного кодексу
України в Україні застосовується
казначейська форма обслуговування
Державного бюджету України, яка
передбачає здійснення Державним
казначейством України операцій з
коштами державного бюджету.

Державне казначейство здійснює
безспірне списання з рахунків, на яких
обліковуються гроші Державного
бюджету та місцевих бюджетів, за
рішенням, яке було прийнято державним
органом, що відповідно до закону має
право на його застосування (ст. 25
Бюджетного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ч. 4 Положення про
Державне казначейство України,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1232 від 21.12.2005 року,
казначейство відповідно до покладених
на нього завдань провадить безспірне
списання коштів з рахунків, на яких
обліковуються кошти державного та
місцевого бюджетів і бюджетних
установ, за рішенням, яке було прийняте
державним органом, що відповідно до
закону має право на його застосування.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що належними та допустимими
доказами у справі доведено право
платника податку - позивача на
отримання бюджетного відшкодування
шляхом подання відповідному
контролюючому органу податкової
декларації та заяви про повернення
суми бюджетного відшкодування, яка
відображається у податковій
декларації, з урахуванням наведених
норм податкового законодавства.

Таким чином, перевіривши мотивування
судового рішення та доводи апеляційної
скарги, відповідно до вимог ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду,
врахувавши ст. 8 КАС України, відповідно
до якої суд застосовує принцип
верховенства права з урахуванням
судової практики Європейського Суду з
прав людини, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФИКС» на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.01.2014 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «ФИКС» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі Головного
управління у м. Києві, Управління
Державної казначейської служби у
Шевченківському районі м. Києва,
Головного управління Державної
казначейської служби України у м.
Києві, про стягнення бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.01.2014 року - скасувати
та прийняти нову.

Визнати протиправними дії Державної
податкової інспекцій у
Шевченківському районі Головного
управління Міндоходів у м. Києві щодо
відмови в наданні бюджетного
відшкодування з податку на додану
вартість Товариству з обмеженою
відповідальністю «ФИКС».

Стягнути з Державного бюджету України
через Головне управління Державної
Казначейської служби України у м.
Києві, Управління Державної
Казначейської служби України у
Шевченківському районі м. Києва на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФИКС» бюджетну
заборгованість з відшкодування
податку на додану вартість в розмірі
10939450,00 грн.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
складання в повному обсязі, тобто з
08.04.2014 року, шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст постанови
виготовлено 08.04.2014 року

Головуючий суддя

Кузьменко В. В.

Судді:

Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.