Справа № 825/1065/14
Суддя: Непочатих В.О.
Дата ухвалення: 2014-04-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2014 року
Чернігів Справа №
825/1065/14

Чернігівський окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Непочатих В.О.,

при секретарі
Якуш І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області до Ніжинської центральної
районної лікарні про стягнення
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, -

В С Т А Н
О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Ніжині та Ніжинському районі
Чернігівської області звернулось до
суду з адміністративним позовом до
Ніжинської центральної районної
лікарні, в якому просить суд стягнути
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій в розмірі 19125,50 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
зобов'язаний відшкодовувати витрати
Пенсійного фонду України на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до
законодавства застрахованим особам за
Списком № 1 та № 2, щомісячно. Внаслідок
порушення вимог законодавства у
відповідача виникла заборгованість по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату і доставку пільгових пенсій в
розмірі 19125,50 грн., яка в добровільному
порядку відповідачем не сплачена.

Від позивача до суду надійшло
клопотання про розгляд справи у
відсутності представника позивача,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Від відповідача до суду надійшла заява
про розгляд справи у відсутності
представника відповідача, заперечень
проти позову не має.

Відповідно до положень статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України справа вирішується на підставі
наявних в ній доказів.

Фіксування судового засідання,
відповідно до статті 41 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не здійснювалося.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач
зареєстрований в Управлінні
Пенсійного фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області в якості платника єдиного
внеску.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідача працювали громадяни, яким
призначена пенсія на пільгових умовах:
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за Списком № 1 та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
за Списком № 2.

Відповідно до пункту «а» частини
першої статті 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за Списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених
роботах. Працівникам, які мають не
менше половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам.

Згідно з пунктом 1 статті 2 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» для
платників збору, визначених пунктами 1
та 2 статті 1 цього Закону, крім тих, які
є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів «б» - «з» статті 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
Списком № 1 та інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
Списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». При цьому
зберігається порядок покриття витрат
на виплату і доставку пенсій, що діяв до
набрання чинності Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Порядок відшкодування підприємствами
витрат на виплату і доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
визначено в Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України (далі - Інструкція), яка
затверджена постановою правління
Пенсійного фонду України від 19 грудня
2003 року № 21-1.

Згідно пункту 6.1 розділу 6 Інструкції,
відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
другої Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
розмірах - для платників, зазначених у
підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2
цієї Інструкції (крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за Списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Пунктом 6.4 розділу 6 Інструкції
визначено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» (згідно з додатками 6 та 7),
які надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем на адресу відповідача
направлялися розрахунки фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах, в яких
зазначена сума, яка підлягає
відшкодуванню.

Дії Управління Пенсійного фонду
України в м. Ніжині та Ніжинському
районі Чернігівської області щодо
направлення відповідних розрахунків
відповідачем не оскаржено.

Згідно пункту 6.8 розділу 6 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомлені місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Судом встановлено, що відповідач не
вніс до Управління Пенсійного фонду
України в м. Ніжині та Ніжинському
районі Чернігівської області суми
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, з 01.01.2014 по 01.03.2014 в
розмірі 19125,50 грн., чим порушив вимоги
пункту 6 Інструкції.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням того, що сума
заборгованості по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в розмірі
19125,50 грн., відповідачем у встановлені
законодавством строки не сплачено,
доказів погашення відповідачем
зазначеної заборгованості станом на
день розгляду цього спору не надано,
суд вважає, що позовні вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
м. Ніжині та Ніжинському районі
Чернігівської області є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
69, 70, 71, 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов Управління Пенсійного фонду
України в м. Ніжині та Ніжинському
районі Чернігівської області -
задовольнити повністю.

Стягнути з Ніжинської центральної
районної лікарні (вул. Семашко, 1, м.
Ніжин, Чернігівська область, р/р
1498 ГУДК в Чернігівській області,
МФО 853592, код 02006389) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області (вул. Шевченка, 21-ж, м. Ніжин,
Чернігівська область, р/р
1003 філія ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО
353553, код 37716087) заборгованість зі сплати
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в розмірі 19125
(дев'ятнадцять тисяч сто двадцять п'ять)
грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя:
В.О.
Непочатих