Справа № 814/3073/13-а
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/3073/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Брагар В. С.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,судді
-Вербицької Н.В.,судді -Федусика А.Г.при
секретарі -Дубині Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Миколаївській області та
заяву прокуратури м. Миколаєва на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02 грудня 2013
року по справі за позовом фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Миколаївській області про
визнання протиправними та скасування
рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2013 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 (надалі -
позивач) звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю у Миколаївській
області (надалі - відповідач), в якому
просив визнати протиправними та
скасувати наступні рішення
відповідача:

- постанову №107 від 11.06.2013 року про
накладання на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на суму 51615,00 гривень;

- припис №137 від 03.06.2013 року про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірні рішення прийняті
відповідачем за результатами
позапланової перевірки діяльності
належного йому торгівельного
павільйону з літнім майданчиком у
районі берегової зони по АДРЕСА_1, за
результатами якої відповідач дійшов
висновку, що використання цього об'єкту
здійснюється відповідачем без
введення в експлуатацію, що є
порушенням Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17.02.2011 року №3038-VI (надалі - Закон
№3038). Позивач вважає спірні рішення
неправомірними, оскільки експлуатація
цього об'єкту здійснюється позивачем
за наявності всіх необхідних
документів на об'єкт малої
архітектурної форми.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 02.12.2013 року
позовні вимоги задоволені повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та винести нову постанову
про відмову у задоволенні позову.

Прокуратура м. Миколаєва подала заяву
про приєднання до апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

03.06.2013 року відповідачем проведено
перевірку фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 з питань дотримання ним вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил під час
експлуатації торгівельного павільйону
з літнім майданчиком у районі
берегової зони по АДРЕСА_1
(надалі-торгівельний павільйон), що
належить позивачу на праві приватної
власності.

03.06.2013 року за наслідками перевірки
відповідач склав акт, в якому
зазначено, що торгівельний павільйон
представляє собою одноповерхову
споруду загальною площею приблизно 130
кв.м. з металевого каркасу, металевого
профілю та метало пластикових стекло
пакетів, є об'єктом ІІ категорії
складності, а тому не може відноситися
до тимчасових споруд, що є порушенням
ч.8 ст.39 Закону №3038, а саме -
експлуатація торгівельного павільйону
без прийняття в експлуатацію. До акту
перевірки долучені фотознімки
торгівельного павільйону, який на
момент перевірки функціонував.

Також відповідачем складений протокол
про правопорушення в сфері
містобудівної діяльності від 03.06.2013
року стосовно позивача, в якому
зазначено про порушення останнім ч.8 та
ч.10 ст.39 Закону №3038.

03.06.2013 року за вказане порушення
відповідачем винесено припис №137 про
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, державних будівельних
норм, стандартів і правил, яким від
позивача вимагалось зупинити
експлуатації вказаного об'єкта.

11.06.2013 року відповідачем, на підставі
вказаних акту перевірки та припису,
прийнята постанова №107 про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, якою на
позивача накладено штраф у сумі 51615,00
грн..

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
27.10.2006 року комісією головного
управління містобудування та
архітектури складено акт технічної
комісії про прийняття в експлуатацію
належної позивачу стаціонарної малої
архітектурної форми - торгівельного
павільйону з літнім майданчиком по
АДРЕСА_1, загальною площею
торгівельного павільйону 27,9 кв.м.,
встановленого згідно з паспортом
прив'язки та дозволом на розміщення від
27.02.2006 року №411. Зі слів позивача з
моменту встановлення й до перевірки
відповідачем торгівельний павільйон
не перебудовувався, та має ті самі
розміри та форму, що й на момент
встановлення. Оскільки позивач мав всі
необхідні документи на встановлення
МАФ, а відповідач не надав доказів того,
що позивач самочинно змінив розміри та
конфігурацію вказаного об'єкту, і на
даний час цей об'єкт є тимчасовою
спорудою, яка не підлягає прийняттю в
експлуатацію, то в діях позивача
відсутні порушення ч.8, ч.10 ст.39 Закону
№3038.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія суддів погодитися не
може з огляду на наступне.

Як видно з матеріалів справи, на
підстава рішення Миколаївської
міської ради від 18.11.2005 року №37/42
позивачу строком на 5 років був наданий
дозвіл на розміщення малої
архітектурної форми дозволу від 27.02.2006
року №411 на розміщення малої
архітектурної форми - торгівельного
павільйону з літнім майданчиком по
АДРЕСА_1, загальною площею
торгівельного павільйону 27,9 кв.м..

Актом технічної комісії про прийняття
стаціонарної малої архітектурної
форми в експлуатацію від 27.10.2006 року
технічною комісією головного
управління містобудування та
архітектури Миколаївської міської
ради був прийнятий в експлуатацію
вказаний торгівельний павільйон з
загальною площею торгівельного
павільйону 27,9 кв.м..

На момент прийняття в експлуатацію
вказаного об'єкту, порядок
встановлення малих архітектурних форм
був визначений Типовими правилами
розміщення малих архітектурних форм
для здійснення підприємницької
діяльності, затвердженими Наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України від 13.10.2000 року №227 (надалі -
Правила №277), які втратили чинність
згідно з наказом Міністерства
будівництва, архітектури та
житлово-комунального господарства
України від 14.09.2006 року №303.

Пунктом 2 Правил №277 було визначено, що
мала архітектурна форма для здійснення
підприємницької діяльності - невелика
споруда, яка виконується із полегшених
конструкцій і встановлюється
тимчасово без улаштування фундаментів.
Пересувна мала архітектурна форма -
споруда, яка не має закритого
приміщення для тимчасового
перебування людей - торговельне
обладнання, низькотемпературний
прилавок, лоток, ємність, торговельний
автомат, інші пристрої для сезонної
роздрібної торгівлі та іншої
підприємницької діяльності.
Стаціонарна мала архітектурна форма -
одноповерхова споруда площею до 30 кв.м.,
яка має закрите приміщення для
тимчасового перебування людей, - кіоск,
одноповерховий павільйон тощо.

На час проведення відповідачем
перевірки статтею 28 Закону №3038 надано
визначення тимчасової споруди
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення для здійснення
підприємницької діяльності, згідно з
яким - це одноповерхова споруда, що
виготовляється з полегшених
конструкцій з урахуванням основних
вимог до споруд, визначених технічним
регламентом будівельних виробів,
будівель і споруд, і встановлюється
тимчасово, без улаштування фундаменту.

Порядок розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності затверджено наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України від 21.10.2011 року
№244 (зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 22.11.2011 року за №1330/20068)
(надалі - Порядок №244).

Відповідно до пункту 1.4 Порядку №244
стаціонарна тимчасова споруда -
споруда, яка має закрите приміщення для
тимчасового перебування людей і по
зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
Підставою для розміщення тимчасових
споруд для провадження
підприємницької діяльності є паспорт
прив'язки ТС (п.2.1 Порядку №244).

На момент проведення перевірки виданий
позивачу дозвіл на розміщення малої
архітектурної форми дозволу від 27.02.2006
року №411 втратив чинність, а паспорт
прив'язки на вищевказаний торгівельний
павільйон у позивача відсутній.

Враховуючи вищенаведені нормативні
положення будівля (споруда), яка має
площу більше, ніж 30 кв.м. не може
вважатися малою архітектурною формою
як в розумінні п.2 Правил №277, так і в
розумінні ст.28 Закону №3038 та п.1.4
Порядку №244.

Оскільки на момент перевірки фактична
площа належного позивачу
торгівельного павільйону має площу
близько 130 кв.м., і цей факт не
заперечується позивачем, то висновок
суду першої інстанції про те, що цей
об'єкт відноситься до категорії
тимчасових споруд є помилковим.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону №3038
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до I -
III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

Згідно ч.8 цієї статті Експлуатація
закінчених будівництвом об'єктів, не
прийнятих (якщо таке прийняття
передбачено законодавством) в
експлуатацію, забороняється.

Отже, враховуючи, що на момент
перевірки позивач не має належним
чином оформлених дозвільних
документів на експлуатацію
торгівельного павільйону, і цей
торгівельний павільйон, що має площу
близько 130 кв.м., не відноситься до
категорії малих архітектурних форм чи
тимчасових споруд, висновок
відповідача про порушення позивачем ч.8
та ч.10 ст.39 Закону №3038 є правильним.

Також є правильним висновок
відповідача про те, що належний
позивачу торгівельний павільйон
згідно додатку «М» ДБН А.2.2-3-2012 «Склад
та зміст проектної документації на
будівництво» відноситься до ІІ
категорії складності.

Відповідно до абз.3 п.6 ч.2 ст.2 Закону
України «Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності» експлуатація або
використання об'єктів будівництва, не
прийнятих в експлуатацію, а також
наведення недостовірних даних у
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації чи акті готовності
об'єкта до експлуатації об'єктів II
категорії складності тягне за собою
відповідальність у розмірі сорока
п'яти мінімальних заробітних плат.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що
постанова №107 від 11.06.2013 року про
накладання на позивача штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на суму 51615,00 гривень, а
також припис №137 від 03.06.2013 року про
усунення порушень вимог законодавства
у сфері містобудівної діяльності,
будівельних норм, державних стандартів
і правил є законними та обґрунтованими,
і підстави для її скасування відсутні.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що суд першої
інстанції допустився порушення норми
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Керуючись ст.195, ст.196, п.3 ч.1 ст.198, ч.1
ст.202, ст.207, ч.5 ст.254 КАС України,
апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспекції
державного архітектурно - будівельного
контролю у Миколаївській області -
задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду року 02 грудня
2013 - скасувати.

Прийняти по справи по справі нову
постанову, якою відмовити фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 в задоволені
позовних вимог до Інспекції державного
архітектурно - будівельного контролю у
Миколаївській області про визнання
протиправними та скасування рішень.

Постанова апеляційного суду набирає
чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Повний текст судового рішення
виготовлений 04 квітня 2014 року.

Головуючий суддя:К.В. Кравченко Суддя:
Суддя: Н.В. Вербицька А.Г. Федусик