Справа № 2а-3200/09
Суддя: Заверуха О.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року
Справа № 72678/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Заверухи О.Б.,

суддів
Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Ужгородському районі
Закарпатської області на постанову
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 04 листопада
2009 року по адміністративній справі за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області про перерахування та виплату
соціальної допомоги дитині війни,-

ВСТАНОВИВ :

12.03.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом, у якому
просила зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області нарахувати та виплатити
недоплачену щомісячну соціальну
допомогу як дитині війни за період з 2006
року по 2008 року.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 листопада 2009 року
вказаний позов задоволено частково.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської області провести
нарахування та виплату на користь
ОСОБА_1 недоплаченої щомісячної
державної соціальної грошової
допомоги як дитині війни в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком, за період
з 09.07.2007 року по 31.12.2007 року, з 22.05.2008 року
по 31.12.2008 року.

Не погодившись із винесеним рішенням,
його оскаржило управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської області, яке
покликаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить скасувати
постанову суду першої інстанції і
винести нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог відмовити

За відсутності клопотань від усіх осіб,
які беруть участь у справі, про розгляд
справи за їх участю, суд апеляційної
інстанції розглядає справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів (ч. 1 ст. 197 КАС України із
змінами і доповненнями, внесеними
згідно із Законом України від 07.07.2010
року N 2453-VI), що є достатнім для розгляду
даної справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів приходить до
переконання, що подана скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
мотивів.

Судом встановлено, підтверджено
матеріалами справи, що позивач є
дитиною війни, у відповідності до
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», що вбачається з відмітки
в пенсійному посвідченні.

Згідно ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», дітям
війни пенсії або щомісячне довічне
грошове утримання чи державна
соціальна допомога, яка виплачується
замість пенсії, підвищується на 30
відсотків мінімальної пенсії за віком,
розмір якої визначається прожитковим
мінімумом для осіб, які втратили
працездатність, що урегульовано ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Враховуючи, що відповідно до
законодавства держава взяла на себе
обов'язок щодо виплати позивачу 30%
підвищення до пенсії та поклала
виконання цього обов'язку на
центральний орган виконавчої влади -
Пенсійний фонд України, який діє через
свої місцеві органи, що входять в його
систему, але вони не вчинили необхідних
дій для нарахування цих коштів та їх
виплати, суд першої інстанції вірно
зазначив про те, що вони не виконали
своїх повноважень без поважних
причини.

Наявність у позивача права на
отримання підвищення до пенсії в
розмірі 30% мінімальної пенсії за віком
є визначальною для вирішення даного
спору, крім того це право гарантується
Конституцією України (стаття 46
Конституції України).

Крім того, згідно із законодавством
розмір мінімальної пенсії за віком
визначається лише за правилами,
передбаченими ч. 1 ст. 28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», іншого
нормативно-правового акта, який би
визначав цей розмір або встановлював
інший розмір, немає. Тому правильними є
висновки суду першої інстанції щодо
неприйняття до уваги положень ч. 3 ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відповідно до якої
мінімальний розмір пенсії за віком,
встановлений абзацом першим частини
першої цієї статті, застосовується
виключно для визначення розмірів
пенсій, призначених згідно з цим
Законом, оскільки наявність такої
норми та відсутність іншого
мінімального розміру пенсії за віком
не є підставою для відмови в реалізації
позивачем конституційної гарантії та
права на отримання підвищення до
пенсії дітям війни.

Відсутність бюджетного фінансування,
на яку вказує відповідач, не може бути
підставою невиконання відповідним
суб'єктом владних повноважень
покладених на нього обов'язків. В свою
чергу реалізація особою права на
отримання соціальних виплат не може
бути поставлена у залежність від
наявності відповідних бюджетних
асигнувань.

Разом із тим, при вирішенні
адміністративного позову ОСОБА_1 щодо
проведення перерахунку йому пенсії за
період з 09.07.2007 року, судом першої
інстанції не враховано, що згідно із ч. 2
ст. 99 КАС України (в редакції чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

А тому, позов ОСОБА_1 в частині позовних
вимог щодо зобов'язання управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період
починаючи з 09.07.2007 року по 11.03.2008 року
включно на підставі положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», яка обчислюється
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахуванням виплачених сум - залишити
без розгляду.

Вимоги щодо підвищення пенсії з 12.03.2008
року задоволенню не підлягають,
оскільки положення Закону України «Про
державний бюджет України» на 2008 роки,
якими було зупинено підвищення пенсії
дітям війни у відповідні періоди,
визнані неконституційними і втратили
чинність з 22.05.2008р. - часу ухвалення
відповідних рішень Конституційним
судом України.

Враховуючи наведене колегія суддів
Закарпатського апеляційного
адміністративного суду вважає, що
позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення
частково, а саме: слід зобов'язати
управління Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області нарахувати та виплатити на
користь ОСОБА_1 щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період з
з 22.05.2008 року по 31.12.2008 року на підставі
положень ст. 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
обчислюється відповідно до абз. 1 ч. 1 ст.
28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з врахуванням виплачених
сум.

Відповідно до ч.4 ст.202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки постанова суду
першої інстанції винесена з порушенням
норм матеріального права, що призвело
до неправильного вирішення справи, то
апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення, а оскаржувану
постанову слід скасувати та прийняти
нову постанову.

Керуючись ст. ст. 158-163, 195, ст. 197, п. 3 ч. 1
ст. 198, ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст. 207, ст.254 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ужгородському районі Закарпатської
області - задовольнити частково.

Постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 04 листопада 2009 року у
справі № 2а-3200/09 - скасувати та прийняти
нову, якою позов задовольнити частково.

Позов ОСОБА_1 в частині позовних вимог
щодо зобов'язання нарахувати та
виплатити щомісячного підвищення до
пенсії в розмірі 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком за період
починаючи з 09.07.2007 року по 11.03.2008 року -
залишити без розгляду.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Ужгородському районі
Закарпатської області нарахувати та
виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячне
підвищення до пенсії в розмірі 30
відсотків мінімальної пенсії за віком
за період починаючи з 22.05.2008 року по
31.12.2008 року на підставі положень ст. 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни», яка обчислюється
відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» з
врахуванням виплачених сум.

Постанова апеляційного
адміністративного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копій особам, що беруть
участь у справі, та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
напротязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий суддя О.Б.
Заверуха

Судді О.М. Гінда

В.В. Ніколін