Справа № 812/1868/14
Суддя: В.В. Матвєєва
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1868/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді: Матвєєвої
В.В.

при секретарі: Захаровій Ю.О.

за участю сторін:

представник позивача: не
з'явився,

представник відповідача: не
з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративний позов
Державної податкової інспекції у м.
Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Приватного малого підприємства
«Амарант» про накладення арешту на
кошти та інші цінності, що знаходяться
у банку платника податків, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції у м.
Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Приватного малого підприємства
«Амарант» про накладення арешту на
кошти та інші цінності, що знаходяться
у банку платника податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ПМП «Амарант»
зареєстроване як юридична особа
виконавчим комітетом Сєвєродонецької
міської ради Луганської області 24.11.1992.
За відповідачем рахується податковий
борг в загальному розмірі 306233,10 грн., з
яких з податку на додану вартість в
сумі 132751,25 грн., з податку на прибуток в
сумі 167843,75 грн., пеня - 5638,10 грн. У зв'язку
з частковою сплатою боргу в сумі 195,31
грн., сума грошового зобов'язання, яка
підлягає стягненню в судовому порядку
станом на момент звернення з позовом до
суду складає 306037,79 грн. Податковим
органом з метою погашення податкового
боргу були прийняті податкові
повідомлення - рішення та винесена
податкова вимога, які не виконані.
Також позивач посилається на те, що за
ПМП «Амарант» прав власності на об'єкти
нерухомого майна, транспортні засоби,
земельні ділянки не зареєстровані, але
у відділенні АТ «УкрСибБанк» відкрито
рахунок №7001.

Посилаючись на положення п. п. 20.1.33 п. 20.1
ст. 20 Податкового кодексу України,
позивач просив накласти арешт на кошти
та інші цінності, які знаходяться на
розрахункових рахунках в установах
банків, обслуговуючих ПМП «Амарант» в
рахунок погашення податкового боргу в
загальній сумі 306037,79 грн.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, про дату, час та
місце проведення розгляду справи був
повідомлений належним чином (а. с. 30),
27.03.2014 до суду надійшло клопотання про
проведення розгляду справи за
відсутності представника ДПІ у м.
Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області.

Представник відповідача у судове
засідання не прибув, про дату, час і
місце судового розгляду повідомлявся,
ані заперечень, ані заяви про
проведення розгляду справи за його
відсутності до суду не надходило. 24.03.2014
та 26.03.2014 на адресу суду повернулися
конверти з відміткою «за зазначеною
адресою не проживає» (а. с. 31, 33).

Відповідно до п. 8 ст. 35 КАС України
вважається, що повістку вручено
юридичній особі, якщо вона доставлена
за адресою, внесеною до відповідного
державного реєстру, або за адресою, яка
зазначена її представником, і це
підтверджується підписом відповідної
службової особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КАС України
особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані під час провадження у
справі повідомляти суд про зміну місця
проживання (перебування, знаходження),
роботи, служби. У разі неповідомлення
про зміну адреси повістка надсилається
їм за останньою адресою і вважається
врученою.

З огляду на вищезазначене, суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином для реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів.

За таких обставин, суд вважає за
можливе провести судове засідання за
відсутності представників сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, оцінивши докази відповідно до
вимог ст. 69-72 Кодексу адміністративного
судочинства України, прийшов до
наступного.

В судовому засіданні встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідач Приватне мале підприємство
«Амарант» зареєстроване в якості
суб'єкта підприємницької
діяльності-юридичної особи виконавчим
комітетом Сєвєродонецької міської
ради Луганської області 24.11.1992 (а. с. 11),
про що внесено запис про юридичну особу
до ЄДР підприємств та організацій
України (а. с. 14), є платником податків і
зборів.

Згідно інформаційної довідки у ПМП
«Амарант» в установах банку відкриті
рахунки у національній валюті (а. с. 24).

Доказів щодо відсутності коштів на
рахунках відповідача в інших банках,
суду податковим органом не надано.

Відповідно до довідки з ЄДР юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
№18223682 від 24.02.2014, станом на 24.02.2014
державну реєстрацію відповідача не
скасовано (а. с. 12-13)

Станом на 25.02.2014 за відповідачем
рахується податковий борг в загальній
сумі 306037,79 грн., з яких:

1) заборгованість з податку на додану
вартість - 132751,25 грн., визначеного
відповідно до податкового
повідомлення-рішення № від 03.05.2012
(а. с. 19), яку відповідачем частково
сплачено в сумі 190,19 грн.;

2) заборгованість з податку на прибуток
- 167843,75 грн., визначеного відповідно до
податкового повідомлення-рішення
№ від 03.05.2012 (а. с. 18), яку
відповідачем частково сплачено в сумі
5,12 грн.;

- пеня - 5638,10 грн.

Загальна сума податкового
зобов'язання, яка підлягає стягненню в
судовому порядку становить 306037,79 грн.
(132561,06 грн.+167838,63 грн.+5638,10 грн.=306037,79 грн.),
що підтверджується обліковою карткою
платника (а. с. 21-22).

Податковим органом з метою погашення
податкового боргу платника податків
вживалися заходи з погашення
податкового боргу, а саме: на юридичну
адресу відповідача було відправлено
податкову вимогу №127 від 08.06.2012 (а. с. 23).

Зазначена вимога не була виконана, у
встановленому законом порядку не
оскаржувалась. З вищевикладеного
впливає, що сума податкового боргу є
узгодженою.

Із матеріалів справи вбачається, що за
ПМП «Амарант» право власності на
об'єкти нерухомого майна, транспортні
засоби, земельні ділянки не
зареєстроване, що підтверджується
інформаційною довідкою з Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
(а. с. 15), листом з Центру ДАІ 4405 від 17.02.2014
№56 (а. с. 16), листом Управління
Держземагенства у м. Лисичанську
Луганської області від 18.02.2014 №01-04/157 (а.
с. 17).

Відповідно до ст. 67 Конституції
України, кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 4
Податкового Кодексу України зазначено,
що кожна особа зобов'язана сплачувати
встановлені цим Кодексом, податки та
збори, платником яких вона є згідно з
положеннями цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 4.1.3 п. 4.1 ст. 4
Податкового Кодексу України
передбачено невідворотність настання
визначеної законом відповідальності у
разі порушення податкового
законодавства.

Відповідно до п. п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14
Податкового Кодексу України,
податкове зобов'язання - сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством.

Встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що відповідачем
були подані податкові декларації із
ПДВ, в яких підприємством самостійно
визначено розмір податкового
зобов'язання із зазначеного податку.

Відповідно до п. п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Згідно п. п. 14.1.156 п. 14.1. ст. 14 Податкового
кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Згідно ст. 15 Податкового кодексу
України, платники податків - фізичні
особи (резиденти і нерезиденти
України), юридичні особи (резиденти і
нерезиденти України) та їх
відокремлені підрозділи, які мають,
одержують (передають) об'єкти
оподаткування або провадять
діяльність (операції), що є об'єктом
оподаткування згідно з Податковим
кодексом України або податковими
законами, і на яких покладено обов'язок
із сплати податків та зборів згідно з
вищезазначеним Кодексом.

Згідно з п. п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України, платники податків
зобов'язані сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Таким чином, податковий борг може
існувати у разі, коли існує податкове
зобов'язання, узгоджене саме платником
податків, статус якого визначається
відповідним законом щодо відповідного
податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до ст. 20 Податкового кодексу
України, контролюючі органи мають
право застосовувати до платників
податків передбачені законом
фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за
порушення податкового чи іншого
законодавства, контроль за додержанням
якого покладено на контролюючі органи;
стягувати до бюджетів та державних
цільових фондів суми грошових
зобов'язань та/або податкового боргу у
випадках, порядку та розмірі,
встановлених цим Кодексом та іншими
законами України; стягувати суми
недоїмки із сплати єдиного внеску;
стягувати суми простроченої
заборгованості суб'єктів
господарювання перед державою
(Автономною Республікою Крим чи
територіальною громадою міста) за
кредитами (позиками), залученими
державою (Автономною Республікою Крим
чи територіальною громадою міста) або
під державні (місцеві) гарантії, а також
за кредитами із бюджету в порядку,
визначеному цим Кодексом та іншими
законами України (п. п. 20.1.19); звертатися
до суду щодо накладення арешту на кошти
та інші цінності, що знаходяться в
банку, платника податків, який має
податковий борг, у разі якщо у такого
платника податків відсутнє майно
та/або його балансова вартість менша
суми податкового боргу, та/або таке
майно не може бути джерелом погашення
податкового боргу (п. п. 20.1.33);
звертатися до суду щодо стягнення
коштів платника податків, який має
податковий борг, з рахунків у банках, що
обслуговують такого платника податків,
на суму податкового боргу або його
частини (п. п. 20.1.34).

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації.

Відповідно до п. 59.5 ст. 59 Податкового
Кодексу України, у разі, коли у платника
податків, якому надіслано (вручено)
податкову вимогу, сума податкового
боргу збільшується, погашенню підлягає
вся сума податкового боргу такого
платника податку, що виник після
надіслання (вручення) податкової
вимоги.

Відповідно до зазначених вище
матеріалів справи, якими
підтверджується наявність податкового
боргу, за відповідачем рахується
самостійно не сплачена податкова
заборгованість у розмірі 306037,79 грн.

Пунктами 87.1 та 87.2 статті 87 Податкового
кодексу України визначено, що
джерелами самостійної сплати грошових
зобов'язань або погашення податкового
боргу платника податків є будь-які
власні кошти, у тому числі ті, що
отримані від продажу товарів (робіт,
послуг), майна, випуску цінних паперів,
зокрема корпоративних прав, отримані
як позика (кредит), та з інших джерел, з
урахуванням особливостей, визначених
цією статтею, а також суми надміру
сплачених платежів до відповідних
бюджетів. Джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Статтею 95 Податкового кодексу України
передбачено, що контролюючий орган
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання (вручення) такому
платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника
податків у банках, обслуговуючих
такого платника податків, здійснюється
за рішенням суду, яке направляється до
виконання контролюючим органам, у
розмірі суми податкового боргу або
його частини.

Контролюючий орган звертається до суду
щодо надання дозволу на погашення
усієї суми податкового боргу за
рахунок майна платника податків, що
перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного
дозволу є підставою для прийняття
контролюючим органом рішення про
погашення усієї суми податкового
боргу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а
також приписи підпункту 20.1.33 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
якими закріплено, що органи державної
податкової служби мають право
звертатися до суду щодо накладення
арешту на кошти та інші цінності такого
платника податків, що знаходяться в
банку, у разі, якщо у платника податків,
який має податковий борг, відсутнє
майно та/або його балансова вартість
менша суми податкового боргу, та/або
таке майно не може бути джерелом
погашення податкового боргу в сумі
306037,79 грн., вимоги податкового органу
про накладення арешту на кошти, що
знаходяться на розрахункових рахунках
у банках, обслуговуючих платника
податків Приватне мале підприємство
«Амарант», визнаються судом
обґрунтованими, доведеними та
підлягають задоволенню.

Керуючись Податковим кодексом України,
статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 23, 69-72, 87, 94, 158-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Державної
податкової інспекції у м. Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Приватного
малого підприємства «Амарант» про
накладення арешту на кошти та інші
цінності, що знаходяться у банку
платника податків - задовольнити
повністю.

Накласти арешт на кошти Приватного
малого підприємства «Амарант»
(юридична адреса: 93193, Луганська
область, м. Новодружеськ, вул. Миру, 14/12,
ідентифікаційний код 13384522, р/р7001 в
АТ «УкрСиб Банк», МФО 351005) за податковим
боргом в загальній сумі 306037,79 грн.
(триста шість тисяч тридцять сім
гривень сімдесят дев'ять копійок), які
знаходяться на розрахункових рахунках
у банках, обслуговуючих такого
платника, до повного погашення
зазначеного податкового боргу.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після
закінчення строку подання
апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної
сили рішенням за наслідками
апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає до суду апеляційної інстанції.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Повний текст постанови складено та
підписано 07 квітня 2014 року.

Суддя
В.В. Матвєєва