Справа № 2-а/22/2014
Суддя: Ляху Г. О.
Дата ухвалення: 2014-02-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2А-22
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2014 року Суддя
Новоселицького районного суду
Чернівецької області Ляху Г.О.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Новоселицькому районі Чернівецької
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови у призначенні пенсії
та зобов'язання вчинити дії по
призначенню пенсії за віком на
пільгових умовах, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Новоселицькому районі Чернівецької
області про визнання неправомірними
дій щодо відмови у призначенні йому
пенсії в порядку п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
зобов'язання відповідача призначити
йому пенсію за віком на пільгових
умовах у зв'язку із зайнятістю на
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці, посилаючись на те, що
рішенням відповідача йому відмовлено у
призначенні пільгової пенсії, у зв'язку
з відсутністю необхідного стажу для
отримання пенсії на пільгових умовах
із-за відсутності документів атестації
робочого місця. Відповідачем
зараховано до пільгового стажу його
роботи період з 26 жовтня 1989 року по 21
серпня 1992 року. При цьому відповідачем
не зараховано повністю до спеціального
стажу період його роботи за
спеціальністю електрозварювальника в
СК «Новоселицький» (колишній
Новоселицький завод залізобетонних
виробів) з 21 серпня 1992 року по 15 грудня
2000 року, у зв'язку із тим, що
підприємство не пройшло атестацію
робочих місць. Таким чином, його
трудовий стаж електрозварювальника у
вказаному підприємстві становить 11
років 1 місяць 25 днів при загальному
трудовому стажі 28 років 11 місяців 13
днів. Факт роботи
електрозварювальником
підтверджується трудовою книжкою.
Відповідачем не враховано, що обов'язок
проведення атестації робочих місць
покладено на керівників підприємств, а
тому її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо надання
пільгових пенсій. Тому, вважає
неправомірним незарахування
відповідачем до його спеціального
стажу період роботи на посаді
електрозварювальника з 21 серпня 1992
року по 15 грудня 2000 року та просив
зобов'язати відповідача призначити
йому пенсію за віком на пільгових
умовах з дня досягнення ним 57-річного
віку, тобто 04 лютого 2014 року.

Відповідачем подано письмове
заперечення проти позову, в якому
вказано, що при перевірки заяви
позивача про призначення пільгової
пенсії, до його роботи
електрозварювальником був зарахований
період з 26 жовтня 1989 року по 21 серпня 1992
року, що є недостатнім для призначення
пенсії за віком на пільгових умовах в
порядку п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення». При цьому,
до пільгового стажу роботи позивача не
було зараховано період його роботи на
вказаній посаді з 21 серпня 1992 року по 15
грудня 2000 року, під час якого
підприємство не провело атестацію
робочих місць. У зв'язку із відсутністю
документів про атестацію робочих
місць, просив відмовити у позові за
безпідставністю.

Оцінюючи у сукупності обставини справи
з урахуванням наданих сторонами
письмових доказів, вважаю, що позовні
вимоги позивача обґрунтовані та позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, відповідно до ст. 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно п. «б». ч.1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи працівники, зайняті повний
робочий день на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці,
за списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць: чоловіки - після
досягнення 55 років і при стажі роботи
не менше 25 років, з них не менше 12 років 6
місяців на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.
Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи -чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до п. 33 Списку № 2,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 36 від 16 січня 2003
року, з послідуючими змінами та
доповненнями, електрозварювальники
відносяться до професій із шкідливими
і важкими умовами праці, зайнятість в
яких повний робочий день дає право на
пенсію за віком на пільгових умовах.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування», пенсія призначається з
дня звернення за пенсією, крім таких
випадків, коли пенсія призначається з
більш раннього строку, а саме пенсія за
віком призначається з дня, що настає
за днем досягнення пенсійного віку,
якщо звернення за пенсією відбулося не
пізніше трьох місяців з дня досягнення
особою пенсійного віку.

Зважаючи на зазначене, позивач
звернувся до управління Пенсійного
Фонду України у Новоселицькому районі
Чернівецької області із заявою про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах, однак листом від 27
січня 2014 року № 1Ф-11 йому було
відмовлено у призначенні пенсії у
зв'язку із відсутністю документів про
проведення атестації робочого місця з
21 серпня 1992 року по 15 грудня 2000 року.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

На підтвердження стажу своєї роботи на
посаді електрозварювальника позивач
серед інших документів, надав також
трудову книжку.

Із запису в трудовій книжці позивача
вбачається, що він працював в СК
«Новоселицький» (колишній
Новоселицький завод залізобетонних
виробів), де з 26 жовтня 1989 року йому
присвоєно розряд
електрозварювальника, а 15 грудня 2000
року звільнено з вказаної роботи за
згодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП
України.

Аналогічне вбачається з пільгової
довідки СК «Новоселицький» № 108 від 03
листопада 2013 року.

Таким чином, загальний трудовий стаж
позивача становить більше 25 років, з
яких робота електрозварювальником
становить 11 років 1 місяць 25 днів.

Приймаючи до уваги, що позивач досягнув
віку 57 років, має загальний трудовий
стаж не менше 25 років, з яких не менше 11
років 1 місяць 25 днів на посаді
електрозварювальника, що дає йому
право на пенсію за віком на пільгових
умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та враховуючи, що
відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України, із урахуванням
вищевикладених норм діючого
законодавства та встановлених
обставин даної справи, приходжу до
висновку щодо правомірності заявлених
позивачем вимог, які в свою чергу є
обґрунтованими, підтверджуються
належними доказами, а відтак є
такими, що підлягають до задоволення.

Доводи відповідача про відсутність
підстав для призначення пільгової
пенсії позивачу в зв'язку з відсутністю
документів про проведення атестації
робочого місця за період з 21 серпня 1992
року по 15 грудня 2000 року вважаю
безпідставними виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 01
серпня 1992 року № 442, атестація робочих
місць за умовами праці проводиться в
строки, передбачені колективним
договором, але не рідше одного разу на 5
років.

Відповідно до змісту наказу
Міністерства праці та соціальної
політики України „Про затвердження
Порядку застосування Списків № 1 та № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах" № 383 від 18
листопада 2005 року, якщо атестацію
робочих місць проведено до 21 серпня
1997 року (впродовж 5 років після введення
в дію Порядку проведення атестації
робочих місць), до пільгового стажу
зараховується п'ятирічний період
роботи, що передує даті видання наказу
про атестацію, а також період впродовж 5
років після вперше проведеної
атестації. Якщо атестація вперше
проведена після 21 серпня 1997 року, в разі
підтвердження зазначеного права до
пільгового стажу зараховується
п'ятирічний період, що передує даті
видання наказу про її результати.

Якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не
проводилась чи за результатами
атестації, вперше проведеної після 21
серпня 1997 року, право не підтвердилось,
до пільгового стажу зараховується лише
період робіт із особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці на
даному підприємстві, в установі чи
організації до 21 серпня 1992 року
включно.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, законодавцем покладено обов'язок
проведення атестації робочих місць на
керівників підприємств, а тому її не
проведення не може позбавити громадян
їх конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком.

А тому, вважаю необґрунтованим
посилання відповідача на не проведення
атестації робочих місць як підстава
відмови у позові, оскільки несвоєчасне
проведення атестації або її
відсутність не може бути підставою для
не включення періоду роботи до
пільгового стажу.

За вказаних обставин, відповідач
безпідставно не зараховував позивачу
до спеціального стажу для призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
період його роботи на посаді
електрозварювальника з 21 серпня 1992
року по 15 грудня 2000 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

У зв'язку із цим, сплачений позивачем
судовий збір в сумі 73 гривні 08 копійок
при подачі до суду вказаного позову,
підлягає компенсуванню за рахунок
Державного бюджету України.

На підставі ст.ст. 19, 46 Конституції
України, ст.ст. 13 ч.1 п. «б», 62 Закону
України "Про пенсійне забезпечення»,
ст. 45 ч.1 п.1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», постанов
Кабінету Міністрів України № 442 від 01
серпня 1992 року, № 36 від 16 січня 2003 року,
керуючись ст.ст. 9, 10, 11, 94, 99, 183-2 КАС
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного Фонду України у
Новоселицькому районі Чернівецької
області щодо відмови у призначенні
ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових
умовах по списку № 2 відповідно до п.
«б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення».

Зобов'язати управління Пенсійного
Фонду України у Новоселицькому районі
Чернівецької області призначити
ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових
умовах по списку № 2 відповідно до п.
«б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення», з 04 лютого 2014
року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові
витрати по справі у виді сплаченого
судового збору в розмірі 73 гривні 08
копійок, які підлягають обов'язковому
стягненню органами Державної
казначейської служби України із
Державного бюджету України шляхом їх
безспірного списання із рахунку
суб'єкта владних повноважень -
відповідача.

Постанова суду підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Вінницького
апеляційного адміністративного суду
через Новоселицький районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в 10-и
денний строк з дня отримання копії
даної постанови.

Суддя: