Справа № 19394/10
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-06-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02 червня 2011 рокусправа № 2а-8195/09/1170

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова
Д.В. Поплавського В.Ю.

при секретарі судового засідання:
Ганноченку А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2010
року

у адміністративній справі № 2а-8195/09 за
позовом ОСОБА_1 до голови Широківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області Носика
Сергія Олексійовича про зміну
формулювання та дати звільнення,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, -

В с т а н о в и л а :

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2010
року адміністративний позов ОСОБА_1
задоволено частково, зобов'язано
Голову Широківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області Носика С.О.
внести зміни до розпорядження № 307-к-09
від 12.11.2009 року, виданого Головою
Широківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області «Про звільнення ОСОБА_1»,
зазначивши підставу звільнення ОСОБА_1
з посиланням на норму законодавства та
внести зміни до запису у трудовій
книжці ОСОБА_1 за № 48 від 12.11.2009 року
щодо підстав звільнення ОСОБА_1, з
посиланням на норму законодавства. В
задоволенні іншої частини вимог
позивача судом відмовлено.

Зазначена постанова суду першої
інстанції оскаржена позивачем з
підстав порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим позивач з урахуванням
змін до апеляційної скарги (а.с.108-109),
просить скасувати постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2010
року в частині відмови йому у
задоволенні вимог щодо зобов'язання
відповідача виплатити: середній
заробіток за час вимушеного прогулу за
період з 13 жовтня 2009 року по 14 листопада
2009 року; матеріальну компенсацію
моральної шкоди у розмірі 4777,08 грн. за
час затримки видачі йому трудової
книжки та здійснення розрахунку при
звільненні з посади першого заступника
голови Широківської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга позивача мотивована
безпідставністю висновків суду першої
інстанції стосовно законності його
звільнення Розпорядженням голови
Широківської районної державної
адміністрації Дніпропетровської
області від 12 листопада 2009 року № 307-К-09
на підставах, визначених постановою
Кабінету Міністрів України від 26
червня 2007 року № 880, оскільки
відповідно до абз.2 ч.4 ст.4 Цивільного
кодексу України вказана постанова не
може бути застосована, як цивільний акт
в частині необхідності погодження з
Кабінетом Міністрів України звіль
нення перших заступників та
заступників голів районних державних
адміністрацій, і це суперечить ч.2 ст.10
Закону України «Про місцеві державні
адміністрації», ст.11 Закону України
«Про державну службу», та ч.1 ст.38
Кодексу законів про працю України. До
того ж, на думку апелянта,
задовольнивши його вимоги в частині
зобов'язання відповідача внести зміни
до Розпорядження голови Широківської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області від 12
листопада 2009 року № 307-К-09 щодо
звільнення його з займаної посади
першого заступника Широківської
районної державної адміністрації з 12
жовтня 2009 року за власним бажанням
згідно ст.38 Кодексу законів про працю
України та визнавши недійсним запис
його в трудовій книжці за № 48 і про
обов'язок внести новий запис про
звільнення за власним бажанням, суд
першої інстанції при цьому не врахував
його право на відшкодування моральної
шкоди відповідно до статті 23
Цивільного кодексу України.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, позивач посилається на
порушення відповідачем у справі вимог
ч.1 ст.38, ч.1 ст.47 та ч.4 ст.235 КЗпПУ, які
розповсюджуються на нього, як на
державного службовця згідно ст.11
Закону України «Про державну службу»
та якими передбачено: право працівника
розірвати трудовий договір, укладений
на невизначений строк, попередивши про
це власника або уповноважений ним
орган письмово за два тижні; обов'язок
відповідача в день звільнення видати
працівникові належно оформлену
трудову книжку; та виплату
працівникові середнього заробітку за
весь час вимушеного прогулу у разі
затримки видачі трудової книжки з вини
власника або уповноваженого ним
органу. А також про порушення
відповідачем положень абзаців 5,6,7 п.4.1
Інструкції про порядок ведення
трудових книжок на підпри ємствах, в
установах і організаціях, затвердженої
спільним наказом Міністерства пра ці
України, Міністерством юстиції
України, Міністерством соціального
захисту Укра їни від 29 липня 1993 року №
58 відповідно постанови Кабінету
Міністрів України від 27 квітня 1993 року
№ 301 «Про трудові книжки працівників»
щодо видачі працівнику його трудової
книжки, та наслідків для власника або
уповноваженого ним органу при затримці
видачі трудової книжки.

Сторони у справі неодноразово
викликалися апеляційним судом в судове
засідання, належним чином
повідомлялися про час, день та місце
розгляду справи, але в судове засідання
не з'являлися. При цьому, не зважаючи на
вимоги суду про явку в судове
засідання, позивачем подавалися
клопотання про розгляд справи без його
участі, а відповідачем заяв про
відкладення розгляду справи до
апеляційної інстанції не надсилалося,
що відповідно до ч.4 ст.196 КАСУ та ст.41
КАСУ стало підставою для розгляду
справи за відсутності осіб, які
приймають участь у справі на підставі
наявних у справі доказів, без
здійснення фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правову оцінку обставин у
справі та повноту їх встановлення,
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги
позивача, та про залишення постанови
суду першої інстанції без змін.

Колегією суддів при перегляді рішення
суду першої інстанції за апеляційною
скаргою позивача встановлено, що
предметом спору у цій справі є
процедура звільнення позивача з посади
державного службовця та дата його
звільнення, і похідним від вказаних
спірних питань є виплата середньої
заробітної плати за час вимушеного
прогулу та компенсація моральної шкоди
за час затримки видачі трудової книжки
і здійснення розрахунку при
звільненні.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
помилковість доводів позивача щодо
порушення відповідачем строку
звільнення його (ОСОБА_1) з посади
першого заступника голови
райдержадміністрації та здійснення
повного розрахунку з ним в день
звільнення, а також стосовно затримки у
видачі йому належно формленої трудової
книжки в день звільнення.

Помилковими колегія суддів також
вважає доводи апеляційної скарги
позивача щодо безпідставності
наведеного в судовому рішенні першої
інстанції обґрунтування законності
погодження його звільнення з посади
першого заступника голови
райдержадміністрації рішення суду,
шляхом погодження звільнення
попереднім , якими не передбачено
припинення державним службовцем
державної служби на займаної посаді з
ініціативи новопризначених
керівників, оскільки в окремих
випадках на деякі категорії робітників
розповсюджується законодавство про
працю України з винятками,
передбаченими спеціальними
нормативними актами. Так, Законом
України "Про місцеві державні
адміністрації" передбачений певний
порядок прийому та звільнення голів,
перших заступників і заступників голів
державних адміністрацій.

Згідно ч.2 ст.8 Закону України «Про
місцеві державні адміністрації»
голови місцевих державних
адміністрацій призначаються на посаду
Президентом України за поданням
Кабінету Міністрів України на строк
повноважень Президента України.

Відповідно до ч.2 ст.10 Закону України
"Про місцеві державні
адміністрації"перший заступник та
заступники голови обласної, районної
державної адміністрації призначаються
на посаду головою відповідно обласної,
районної державної адміністрації за
погодженням з Кабінетом Міністрів
України, а згідно з ч.3 зазначеної
статті перші заступники та заступники
голів місцевих державних
адміністрацій заявляють про
припинення своїх повноважень
новопризначеним головам місцевих
державних адміністрацій у день їх
призначення.

Отже, голова державної адміністрації
призначається на посаду на строк
повноважень Президента, а перший
заступник та заступники голів місцевих
державних адміністрацій
призначаються на посаду на строк
повноважень голови відповідної
місцевої державної адміністрації.

Враховуючі викладене, судова колегія
дійшла до висновку, що Законом України
"Про місцеві державні адміністрації",
який є спеціальним законом у спірних
правовідносинах, передбачений
особливий порядок призначення та
звільнення голів місцевих державних
адміністрацій та їх перших заступників
і заступників, і відповідно є
пріоритетним у застосуванні у
зрівнянні з КЗпП України, тому суд
першої інстанції правильно зазначив
про помилковість твердження ОСОБА_1 про
обов'язок відповідача звільнити його у
день, зазначений ним в заяві при
звільненні відповідно до ст.38 КЗпП
України.

Як вбачається з матеріалів справи,
визначена спеціальним законодавством
процедура звільнення позивача з посади
першого заступника Широківської
райдержадміністрації
Дніпропетровської області -
відповідачем була дотримана у повному
обсязі, що підтверджується наданими
погодженнями: Дніпропетровської
облдержадміністрації від 02.10.2009 року,
Міністерства регіального розвитку та
будівництва України від 14.10.2009 року, та
Кабінету Міністрів України від 06.11.2009
року, яке було отримано відповідачем
12.11.2009 р., та саме на підставі якого
Головою Широківської РДА
Дніпропетровської області було видане
розпорядження № 307-к-09 від 12.11.2009 року
«Про звільнення ОСОБА_1».

З урахуванням того, що відповідач по
справі був позбавлений права та
можливості звільнити позивача з посади
першого заступника
райдержадміністрації без отримання
чітко визначених законом відповідних
погоджень, а процедура погодження на
звільнення позивача з посади тривала
до 06.11.2009 року включно, доводи
апеляційної скарги позивача про
порушення його прав при звільнені та
порушення положень ст.38 КЗпП України - є
безпідставними.

Оскільки матеріалами справи безспірно
підтверджено факт розрахунку з
позивачем в день винесення
розпорядження Голови Широківської РДА
№ 307-к-09 від 12.11.2009 року, та направлення
позивачу по пошті 12.11.2009 року належно
завіреної копії розпорядження Голови
Широківської РДА № 307-к-09 від 12.11.2009 року
«Про звільнення ОСОБА_1» і трудової
книжки позивача з відповідними
записами, внесеними на підставі цього
розпорядження (а.с.53,56,70-71), а також факт
отримання позивачем направлених йому
по пошті документів, використаних ним
при працевлаштуванні до
Кіровоградської облдержадміністрації
з 17.11.2009 року на посаду виконуючого
обов'язки заступника голови - керівника
апарату Кіровоградської
облдержадміністрації (а.с.17,38), судова
колегія визнає безпідствними доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 про
протиправну затримку видачі йому
трудової книжки у день звільнення та
розрахунку з ним.

При цьому, судова колегія бере до уваги
встановлений судом факт того, що
позивач починаючи з 13 жовтня 2009 року не
виходив на роботу до Широківської РДА,
та не виконував посадові обов'язки
першого заступника Голови РДА.
Відповідно, відповідач об'єктивно не
мав можливості вручити позивачу
особисто копію розпорядження № 307-к-09
від 12.11.2009 року у день його винесення, та
трудову книжку з відповідними
записами, і розрахунку.

Відповідно до наведеного, тобто
відсутності факту затримки видачі
позивачу трудової книжки з вини
відповідача у справі, надуманими
судова колегія також визнає вимоги
ОСОБА_1 про донарахування йому та
виплату середнього заробітку за час
вимушеного прогулу за період з 13.10.2009
року по 14.11.2009 року і матеріальної
компенсації моральної шкоди за час
затримки видачі йому трудової книжки і
здійснення розрахунку.

Доводи апеляційної скарги позивача
висновків суду у цій справі та
вищенаведених обставин, які
підтверджені матеріалами справи - не
спростовують, а лише свідчать про його
не доброчесність, низьку професійну
компетентність, та відсутність у нього
відповідальності, до якої він урочисто
присягався вступаючи на державну
службу а також про не дотримання ним
визначених ст.11 Закону України «Про
державну службу» обов'язків державного
службовця, оскільки займаючи посаду
першого заступника Голови РДА, позивач
повинен був бути обізнаним у процедурі
погодження його звільнення з посади та
зобов'язаний був виконувати покладені
на нього обов'язки до закінчення цієї
процедури. Позивач проявляючи
відсутність у нього будь-якої правової
компетентності, тричі звертався з
заявами про його звільнення зазначаючи
для цього різні підстави, і фактично
тим самим штучно породив спір,
вирішення якого в подальшому ініціював
у суді. При цьому, позивач покинувши
своє робоче місце з 13.01.1999 р. грубо
порушив положення чинного
законодавства, правила внутрішнього
службового розпорядку РДА, та правила
професійної етики державного
службовця, а вимагаючи моральну
компенсацію та заробітну плату за той
час, коли він не працював, позивача тим
самим поставив власні інтереси понад
інтересів держави, у якої перебував на
службі, та українського народу, якому
присягався вірно служити, додержуючись
Конституції та законів України,
втілюючи їх у життя, поважаючи та
охороняючи права, свободи і законні
інтереси людини і громадянина, честь
держави, з гідністю нести високе звання
державного службовця та сумлінно
виконувати свої службові обов'язки

При таких обставинах, судова колегія
погоджується з рішенням суду першої
інстанції щодо відмови у позові про
визнання незаконним та внесення змін
до розпорядження відповідача про
звільнення позивача за власним
бажанням згідно ст.38 КЗпП України з 12
жовтня 2009 року, та зобов'язання
відповідача внести відповідні зміни до
його трудової книжки і виплатити йому
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 13.10.2009 року по 14.11.2009 року і
моральну шкоду, оскільки постанова
суду прийнято в цій частині з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, при повному
з'ясуванні обставин, що мають
значення для справи, висновки суду
відповідають обставинам справи.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
залишити без задоволення, постанову
Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2010
року - залишити без змін

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку в порядку та
строки передбачені статтею 212 КАС
України.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
Д.В. Чепурнов