Справа № 826/2547/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року № 826/2547/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі колегії суддів:
головуючого судді Катющенка В.П.,
суддів: Добрівської Н.А., Кармазіна О.А.,
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до Державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Клюковського Максима
Володимировича, Головного управління
юстиції у місті Києвіпровизнання дій
протиправними, визнання незаконним та
скасування рішення від 21.02.2014 р. № 11092901,
зобов'язання вчинити певні дії
ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач)
звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до державного реєстратора прав
на нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Клюковського Максима Володимировича
(далі по тексту - відповідач 1),
Головного управління юстиції у місті
Києві (далі по тексту - відповідач 2), в
якому просить суд:
- визнати дії державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
м. Києві Клюковського Максима
Володимировича протиправними;
- визнати незаконними та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Клюковського Максима Володимировича №
11092901 від 21.022014 р.

- зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Реєстраційної
Головного управління юстиції у м. Києві
на підставі рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 17.12.2013 р. у
справі № 753/5116/13-ц, провести державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2).

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що рішення про відмову в
реєстрації прав власності є
протиправним, оскільки підстави для
відмови є необґрунтованими. Зокрема,
позивач вказує, що рішення суду, яке
набрало законної сили, щодо права
власності на нерухоме майно є
документом, що підтверджує виникнення
права власності та є підставою для
реєстрації права власності за особою,
право власності якої на нерухоме майно
встановлено таким рішенням. А та
обставина, що в наданому рішенні суду
не вказано загальна та житлова площа
квартири, РНОКПП заявника не може бути
правомірною підставою для відмови у
державній реєстрації права власності.
Відповідач 1 має передбачені законом
повноваження витребовувати додаткові
документи, з яких, зокрема, може
встановити загальну та житлову площу
квартири.

Ухвалами Окружного адміністративного
суду міста Києва від 03 березня 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, закінчено
підготовче провадження та призначено
справу до розгляду у судовому
засіданні.

В судовому засіданні 13 березня 2014 року
на підставі статті 52 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалою суду без виходу до нарадчої
кімнати, замінено неналежних
відповідачів у справі на належних, а
саме Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Реєстраційної служби
Головного управління юстиції у м. Києві
Клюковського Максима Володимировича
на Державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Клюковского Максима Володимировича та

Реєстраційну службу Головного
управління юстиції у м. Києві на
Головне управління юстиції у м. Києві.

Позивач та представник позивача в
судовому засіданні 26 березня 2014 року
позовні вимоги підтримали з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач 1 в судове засідання 26
березня 2014 року не з'явився, про час,
дату та місце судового засідання був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив,
письмових заперечень чи пояснень
стосовно предмету позову суду не надав.

Представник відповідача 2 в судовому
засіданні 26 березня 2014 року проти
задоволення позову до Головного
управління юстиції у місті києві
заперечував, зазначивши, що Головне
управління юстиції у м. Києві жодних
прав позивача не порушувало.

Відповідно до частини шостої статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, якщо немає перешкод для
розгляду справи в судовому засіданні,
визначених цією статтею, але прибули не
всі особи, які беруть участь у справі,
хоча і були належним чином повідомлені
про дату, час і місце судового розгляду,
суд має право розглянути справу в
порядку письмового провадження у разі
відсутності потреби заслухати свідка
чи експерта.

Враховуючи наведене, в судовому
засіданні 26 березня 2014 року суд ухвалив
про розгляд справи в порядку
письмового провадження.

Розглянувши подані сторонами
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд
встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року у справі
№753/5116/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4,
Відділу державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві, Відділу державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві, треті
особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання
права власності, зняття арешту з майна,
визнання запису про право власності
недійсним та його скасування (далі по
тексу - Рішення суду від 17 грудня 2013
року), визнано за ОСОБА_1 право
власності на квартиру АДРЕСА_1, зняти
арешт, накладений постановою ВП № 26582574
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції в м. Києві від 20 травня 2011 року,
на квартиру АДРЕСА_1.

06 лютого 2014 року ОСОБА_1 подала до
Головного управління юстиції у місті
Києві заяву про державну реєстрацію
прав та їх обтяжень, до якої додала
наступні документи:

- копію паспорту громадянина України,
серія та номер: НОМЕР_3, виданий 10
березня 1988 року Залізничним РУГУ МВС
України в м. Києві та копію
реєстраційного номеру облікової
картки платника податків (далі по
тексту - РНОКПП)

- рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року по справі
№753/5116/13-ц у 2 екземплярах;

- оригінал технічного паспорту б/н від 20
січня 2014 року, виданого ТОВ «БТІ» та
його копію;

- оригінали квитанцій про сплату
державного мита та внесення плати за
надання витягу з Державного реєстру
прав.

Дана заява була отримана Головним
управлінням юстиції у м. Києві. та
зареєстровано у базі даних про
реєстрацію заяв і запитів Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
за реєстраційним номером 5330795.

У відповідності до наказу Міністерства
юстиції України «Про заходи щодо
взаємодії органів державної
реєстрації прав та їх посадових осіб»
від 02 квітня 2013 року №607/5 орган
державної реєстрації прав передав таку
заяву на розгляд Державній
реєстраційній службі України.

Державний реєстратор прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України Клюковський Максим
Володимирович розглянув заяву
позивача та встановив, що подані
документи не відповідають вимогам та
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують. Поданий
правовстановлюючий документ не
містить загальної та житлової площі
об'єкту, РНОКПП заявника, що не дає
змоги встановити тотожність суб'єктів
і об'єктів та унеможливлює державну
реєстрацію прав відповідно до Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

На даній підставі було винесено
рішення про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень № 11092901
від 21 лютого 2014 року.

Позивач не погоджуючись з
вищезазначеним рішенням державного
реєстратора прав на нерухоме майно,
вважаючи його необґрунтованим,
незаконним та таким, що підлягає
скасуванню, звернулась до суду з даним
позовом за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір, суд виходить з
наступного.

Указом Президента України від 6 квітня
2011 року N 401/2011 затверджено Положення
про Державну реєстраційну службу
України.

Відповідно до пункту 1 зазначеного
Положення.Державна реєстраційна
служба України (Укрдержреєстр) є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра юстиції України
та входить до системи органів
виконавчої влади. Укрдержреєстр є
головним органом у системі центральних
органів виконавчої влади з питань
реалізації державної політики у сферах
державної реєстрації актів цивільного
стану, державної реєстрації речових
прав на нерухоме майно, державної
реєстрації юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців, реєстрації
(легалізації) об'єднань громадян, інших
громадських формувань, статутів фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, якщо їх
реєстрація передбачена законами,
статуту територіальної громади міста
Києва, друкованих засобів масової
інформації та інформаційних агентств
як суб'єктів інформаційної діяльності.

Підпунктом 10 пункту 3 вказаного
Положення передбачено, що
Укрдержреєстр здійснює державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно відповідно до закону.

Згідно з пунктом 7 зазначеного
Положення Укрдержреєстр здійснює свої
повноваження безпосередньо та через
структурні підрозділи головних
управлінь юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, а також районних,
районних у містах, міських (міст
обласного значення), міськрайонних,
міжрайонних управлінь юстиції, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру.

Наказом Міністерства юстиції України
«Про заходи щодо взаємодії органів
державної реєстрації прав та їх
посадових осіб» від 02 квітня 2013 року №
607/5 встановлено Порядок взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб.

Пунктом 1 Наказу встановлено, що у разі
подання до структурних підрозділів
територіальних органів Мін'юсту, що
забезпечують реалізацію повноважень
Укрдержреєстру, заяви про державну
реєстрацію права власності та/або
інших речових прав на нерухоме майно,
що виникають, зокрема, на підставі
рішення суду, що набрало законної сили,
де однією із є юридична особа, та/або
інший суб'єкт господарювання, та/або
фізична особа - підприємець, скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно приймаються
державними реєстраторами прав на
нерухоме майно Укрдержреєстру
відповідно до додатка до цього наказу.

Згідно пункту 1 Порядку взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб цей Порядок визначає
процедуру взаємодії системи органів
державної реєстрації прав та державних
реєстраторів прав на нерухоме майно
органів державної реєстрації прав під
час проведення державної реєстрації
права власності та/або речових прав на
нерухоме майно, що виникають, зокрема,
на підставі рішення суду, що набрало
законної сили, де однією із сторін є
юридична особа, та/або інший суб'єкт
господарювання, та/або фізична особа -
підприємець;

Відповідно до пункту 2 вищезазначеного
Порядку державна реєстрація,
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та
скасування записів Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно у
випадках, передбачених у пункті 1
наказу, проводиться державними
реєстраторами прав на нерухоме майно
Укрдержреєстру відповідно до Порядку
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868.

Пунктом 4 Порядку встановлено, що орган
державної реєстрації прав у день
прийняття відповідної заяви або
рішення суду про державну реєстрацію
речових прав та їх обтяжень, скасування
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно або скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно у випадках,
передбачених пунктом 1 наказу, та
виконання дій, передбачених пунктом 3
цього Порядку, за допомогою
програмного забезпечення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
передає таку заяву на розгляд до
Укрдержреєстру.

Рішення суду від 17 грудня 2013 року, на
яке посилається позивач, як на підставу
виникнення права власності на нерухоме
майно, підпадає під критерії
застосування Порядку взаємодії
органів державної реєстрації прав та
їх посадових осіб. Зважаючи на це,
державний реєстратор прав на нерухоме
майно Державної реєстраційної служби
України Клюковський Максим
Володимирович є належним суб'єктом
здійснення державної реєстрації прав
та належним відповідачем 1 по справі.

Правові, економічні, організаційні
засади проведення державної
реєстрації речових та інших прав, які
підлягають реєстрації, та їх обтяжень
регулюються Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від
01.07.2004 року № 1952-IV (далі по тексту - Закон
України № 1952-IV).

Частиною першою статті 3 Закону України
№ 1952-IV визначено, що державна
реєстрація прав є обов'язковою.
Інформація про права на нерухоме майно
та їх обтяження підлягає внесенню до
Державного реєстру прав.

Відповідно до частини першої статті 15
Закону України № 1952-IV державна
реєстрація прав та їх обтяжень
проводиться в такому порядку: 1)
прийняття і перевірка документів, що
подаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень, реєстрація заяви; 2)
встановлення факту відсутності
підстав для відмови в державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
зупинення розгляду заяви про державну
реєстрацію прав та/або їх обтяжень; 3)
прийняття рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, відмову
в ній або зупинення державної
реєстрації; 4) внесення записів до
Державного реєстру прав; 5) видача
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 6)
надання витягів з Державного реєстру
прав про зареєстровані права та/або їх
обтяження.

Згідно частини другої статті 15 Закону
України № 1952-IV перелік документів для
здійснення державної реєстрації прав
визначається Кабінетом Міністрів
України у Порядку державної реєстрації
прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частиною сьомою статті 16 Закону
України № 1952-IV встановлено, що державна
реєстрація прав проводиться на
підставі заяви власника, іншого
правонабувача, сторони правочину, за
яким виникло право, уповноваженої ними
особи або державного кадастрового
реєстратора у випадках, передбачених
цим Законом.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 19 Закону України № 1952-IV державна
реєстрація прав проводиться серед
іншого на підставі рішень судів, що
набрали законної сили.

Процедуру проведення державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень (далі - державна
реєстрація прав), перелік документів,
необхідних для її проведення, права та
обов'язки суб'єктів у сфері державної
реєстрації прав, а також процедуру
взяття на облік безхазяйного
нерухомого майна визначає Порядок
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2013 року № 868 (далі по тексу -
Порядок № 868).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 868 для
проведення державної реєстрації прав
заявник подає органові державної
реєстрації прав, нотаріусові заяву,
форму та вимоги до заповнення якої
встановлює Мін'юст.

Пунктом 36 Порядку № 868 встановлено, що
для проведення державної реєстрації
речових прав необхідними документами є
документи, що підтверджують
виникнення, перехід або припинення
таких прав на нерухоме майно, та інші
документи, визначені цим Порядком.

Підпунктом 10 пункту 37 Порядку № 868
серед документів, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на нерухоме майно, є
рішення суду, що набрало законної сили,
щодо права власності та інших речових
прав на нерухоме майно.

Для проведення державної реєстрації
речових прав заявник, крім документа,
що підтверджує виникнення, перехід та
припинення речових прав на нерухоме
майно, подає копію документа, що
посвідчує його особу (крім документа,
що посвідчує посадову особу органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування) (абз. 1 пункту 38 Порядку
№ 868).

У разі подання заяви особисто
заінтересованою особою, крім
документа, що зазначений в абзаці
першому цього пункту, подається копія
реєстраційного номера облікової
картки платника податку згідно з
Державним реєстром фізичних осіб -
платників податків (далі -
реєстраційний номер облікової картки
платника податку), крім випадків, коли
фізична особа через свої релігійні або
інші переконання відмовилася від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку,
офіційно повідомила про це відповідним
органам державної влади та має
відмітку в паспорті громадянина
України (абз. 2 пункту 38 Порядку № 868).

Згідно пункту 42 Порядку № 868 для
проведення державної реєстрації
речових прав на об'єкт нерухомого майна
в разі, коли в документах, що
підтверджують виникнення, перехід та
припинення речових прав на такий
об'єкт, відсутні відомості про його
технічні характеристики, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна.

Вимоги до документів, що подаються для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень передбачені статтею 17 Закону
України № 1952-IV. Зокрема, частиною 3
даної статті визначено - документи, що
встановлюють виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і подаються для державної
реєстрації прав, повинні відповідати
вимогам, встановленим цим Законом та
іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що позивач у
відповідності до вимог Закону України
№ 1952-IV, подав усі необхідні документи,
на підставі яких може бути здійснена
державна реєстрація прав, зокрема:

- заяву про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень (щодо права власності)
реєстраційний номер 5330795.

- копію паспорта громадянина України,
серія НОМЕР_4, виданий 10 березня 1988 року
Залізничним РУГУ МВС України в м. Києві
та копію реєстраційного номеру
облікової картки платника податків -
НОМЕР_2 (далі по тексту - РНОКПП)

- рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 17 грудня 2013 року у справі
№753/5116/13-ц у 2 екземплярах;

- оригінал технічного паспорту б/н від 20
січня 2014 року, виданого ТОВ «БТІ» та
його копію;

- оригінали квитанцій про сплату
державного мита та внесення плати за
надання витягу з Державного реєстру
прав.

Згідно пункту 15 Порядку № 868 під час
розгляду заяви і документів, що
додаються до неї, державний реєстратор
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та
зареєстрованими речовими правами на
нерухоме майно, їх обтяженнями, зокрема
щодо:

1) обов'язкового дотримання письмової
форми правочину та його нотаріального
посвідчення (у встановлених законом
випадках);

2) повноважень заявника;

3) відомостей про нерухоме майно,
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень, наявних у Державному реєстрі
прав та поданих документах;

4) наявності обтяжень прав на нерухоме
майно, зареєстрованих відповідно до
закону;

5) наявності факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 868 за
результатами розгляду заяви та
документів, необхідних для проведення
державної реєстрації прав, державний
реєстратор приймає рішення про
державну реєстрацію прав або рішення
про відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 28 Порядку № 868
державний реєстратор приймає рішення
про відмову в державній реєстрації
прав виключно за наявності підстав для
відмови в державній реєстрації прав, що
визначені Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Зокрема, пунктом 4 частини 1 статті 24
Закону України № 1952-IV передбачено, що у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень може бути відмовлено у разі,
якщо подані документи не відповідають
вимогам, встановленим цим Законом, або
не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують.

Посилаючись на положення вказаної
статті Закону України № 1952-IV, державним
реєстратором прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Клюковським Максимом
Володимировичем 21 лютого 2014 року
прийнято рішення №11092901, яким
відмовлено ОСОБА_1 у державній
реєстрації права власності на
квартиру, що розташована: АДРЕСА_1 у
зв'язку з тим, що поданий
правовстановлюючий документ не
містить загальної та житлової площі
об'єкту, РНОКПП заявника, що не дає
змоги встановити тотожність суб'єктів
і об'єктів та унеможливлює державну
реєстрацію прав відповідно до Порядку
ведення Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 26 жовтня 2011 р. № 1141.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, не погоджується з таким
висновком органу державної реєстрації
прав з огляду на наступне.

Позивач подала до органу державної
реєстрації прав рішення суду від 17
грудня 2013 року, яке набрало законної
сили, як документ, що встановлює
виникнення права на нерухоме майно.

Описова та мотивувальна частини
зазначеного рішення суду від 17 грудня
2013 року містять відомості про те, що
загальна площа квартира АДРЕСА_1
становить 59,5 кв. м.

Резолютивною частиною вказаного
рішення суду від 17 грудня 2013 року
визначено, що позовні вимоги ОСОБА_1
задоволено частково. Зокрема, визнано
за ОСОБА_1 право власності на квартиру
АДРЕСА_1 та знято арешт, накладений
постановою ВП №26582574 державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дарницького
районного управління юстиції в м. Києві
від 20 травня 2011 року, на квартиру
АДРЕСА_1.

Як уже зазначалось вище, коли в
документах, що підтверджують
виникнення, перехід та припинення
речових прав на такий об'єкт, відсутні
відомості про його технічні
характеристики, заявник, крім
документа, що підтверджує виникнення,
перехід та припинення речових прав на
нерухоме майно, подає технічний
паспорт на об'єкт нерухомого майна
(пункт 42 Порядку № 868).

Технічний паспорт від 20 січня 2014 року,
який було надано позивачем, містить
відомості щодо загальної площі
квартири, яка становить 59,5 кв. м, а також
вказана житлова площа, яка становить 13
кв. м.

Колегія суддів зауважує, що згідно з
пунктом 20 Порядку ведення Державного
реєстру речових прав на нерухоме майно,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 26.10.2011, № 1141 (далі
по тексту Порядок № 1141) з метою
проведення державної реєстрації
виникнення права власності державний
реєстратор вносить до запису про
нерухоме майно такі відомості щодо
об'єкта нерухомого майна: тип об'єкта
нерухомого майна (житловий будинок,
будівля, споруда, квартира, житлове
приміщення, нежитлове приміщення тощо);
призначення об'єкта нерухомого майна
(житловий або нежитловий); площа об'єкта
нерухомого майна (загальна та (за
наявності) житлова); відомості про
складові частини об'єкта нерухомого
майна (найменування та/або присвоєння
літера, загальна та (за наявності)
житлова площа об'єкта нерухомого майна,
який є складовою частиною складної
речі та призначений для обслуговування
іншої (головної) речі, пов'язаний з нею
спільним призначенням та є її
приналежністю); адреса об'єкта
нерухомого майна; підстава для
внесення запису про нерухоме майно: -
назва рішення;- дата формування
рішення;- індексний номер рішення;
прізвище, ім'я та по батькові
державного реєстратора; найменування
органу державної реєстрації прав або
найменування нотаріальної контори,
назва нотаріального округу.

Зважаючи на те, що позивач надав органу
державної реєстрації прав рішення суду
від 17 грудня 2013 року, в якому зазначена
загальна площа об'єкту нерухомого
майна, а також Технічний паспорт від 20
січня 2014 року, де встановлена загальна
та житлова площа об'єкту, а також окремо
площі усіх приміщень, крім того, беручи
до уваги положення Порядку № 1141, яке
передбачає зазначення житлової площі
тільки у разі її наявності, колегія
суддів приходить до висновку про
протиправність дій державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Державної реєстраційної служби
України Клюковського Максима
Володимировича при розгляді заяви
ОСОБА_1.

Підпункт 1 пункту 21 Порядку № 1141
визначає, що у разі проведення
державної реєстрації виникнення права
власності на нерухоме майно державний
реєстратор вносить до запису про право
власності та суб'єкта цього права такі
відомості щодо суб'єкта права
власності для фізичної особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства):

- прізвище, ім'я та (за наявності) по
батькові;

- податковий номер (крім громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України);

- номер та серія паспорта громадянина
України (для громадян України, які
через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податку
(ідентифікаційного номера), офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України);

- реквізити документа, що посвідчує
особу власника (номер та серія
документа, дата його видачі, відомості
про суб'єкта, що здійснив його видачу,
тощо).

Копія РНОКПП позивача була подана до
органу державної реєстрації прав, про
що зазначено в картці прийому заяви
№10696078, що міститься в належним чином
засвідченій копії
обліково-реєстраційної справи, наданої
відповідачем 2.

Наведене, в свою чергу, спростовує
посилання державного реєстратора прав
на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби Клюковського
Максима Володимировича про
відсутність РНОКПП заявника і
неможливість, у зв'язку з цим,
проведення державної реєстрації прав.

Крім того, і у самому рішенні від 21
лютого 2014 року № 11092901 державний
реєстратор зазначає код РНОКПП №
НОМЕР_2.

Все вищевикладене свідчить про те, що
державному реєстратору прав на
нерухоме майно були подані для
проведення державної реєстрації прав
документи, які відповідають вимогам
чинного законодавства України та дають
змогу встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що відповідач 1, відмовляючи
ОСОБА_1 у проведенні реєстрації права
власності на квартиру, що розташована:
АДРЕСА_1, діяв з порушенням норм чинного
законодавства, з огляду нащо позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання дій
державного реєстратора прав на
нерухоме майно протиправними та
скасування прийнятого ним рішення від
21 лютого 2014 року № 11092901 визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 162
Кодексу адміністративного судочинства
України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

Враховуючи наведене та встановлені
обставини справи, суд, з метою повного
захисту прав позивача, вважає
достатніми підстави для зобов'язання
саме державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Клюковського Максима Володимировича
на підставі рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 17.12.2013 року у
справі № 753/5116/13-ц, провести державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1.

У задоволенні позовних вимог до
Головного управління юстиції у місті
Києві слід відмовити, позаяк, як
встановлено судом, останнє жодних прав
позивача не порушувало.

Згідно частини першої статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

На стягненні судових витрат позивач ні
у позовній заяві, ні в судовому
засіданні не наполягала.

Керуючись ст. ст. 69-71, 94, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Клюковського Максима Володимировича
протиправними.

Визнати незаконним та скасувати
рішення державного реєстратора прав на
нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Клюковського Максима Володимировича №
11092901 від 21.02.2014 року.

Зобов'язати державного реєстратора
прав на нерухоме майно Державної
реєстраційної служби України
Клюковського Максима Володимировича
на підставі рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 17.12.2013 року у
справі № 753/5116/13-ц, провести державну
реєстрацію права власності на квартиру
АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_2).

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до частини першої статті 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими ст.
ст. 185-187 КАС України.

Головуючий суддя
В.П. Катющенко

Судді
Н.А.
Добрівська

О.А. Кармазін