Справа № 347/704/14-а
Суддя: Турянський І.Є. І. Є.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/704/14-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі
головуючого судді Турянського І.Є., з
секретарем Лазорик Л.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду м. Косів адміністративний позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України в Верховинському районі
Івано-Франківської області про
визнання неправомірними дій щодо
припинення виплати пенсії по
інвалідності протиправними та
зобов'язання відновити виплату пенсії
по інвалідності ІІ групи, призначеної
по Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших осіб» поряд з виплатою
щомісячного довічного грошового
утримання судді,

В С Т
А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із вказаним
адміністративним позовом до
відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
адміністративний позов підтримав та
суду пояснив, що згідно Постанови
Верховної Ради України від 19 вересня 2013
року № 604 - У11 відповідно до п. 9 ст. 126
Конституції України його звільнено з
посади судді Верховинського районного
суду у зв'язку з поданням заяви про
відставку. Згідно наказу по
Верховинському районному суду від
25.11.2013 року № 17 - ос/13 цього ж числа його
відраховано зі складу Верховинського
районного суду Івано-Франківської
області у зв'язку з поданням заяви про
відставку. Він є інвалідом 2 групи,
прирівняним по пільгах до інвалідів
війни. 25.11.2013 року йому управлінням
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі призначено
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці і з цієї дати
припинено виплату пенсії по
інвалідності, призначеної згідно
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших осіб». Такі дії
відповідача вважає протиправними та
просить адміністративний позов
задоволити.

Представник відповідача - Коземчук М.М.
в судовому засіданні адміністративний
позов не визнав та суду пояснив, що
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці не є пенсією, однак
згідно статті 138 ЗУ «Про судоустрій і
статус суддів» судді, який вийшов у
відставку, при досягненні пенсійного
віку виплачується пенсія на умовах,
передбачених статтею 37 ЗУ «Про
державну службу» або, за його вибором
щомісячне довічне грошове утримання, а
інших видів пенсії за умови
призначення щомісячного довічного
грошового утримання чинним
законодавством не передбачено, а тому у
задоволенні адміністративного позову
ОСОБА_1 просить відмовити.

Вислухавши пояснення сторін та
вивчивши матеріали справи суд вважає,
що адміністративний позов слід
задоволити із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи
згідно Постанови Верховної Ради
України від 19 вересня 2013 року № 604 - У11
відповідно до п. 9 ст. 126 Конституції
України ОСОБА_1 звільнено з посади
судді Верховинського районного суду у
зв'язку з поданням заяви про відставку.

Згідно наказу по Верховинському
районному суду від 25.11.2013 року № 17 - ос/13
цього ж числа ОСОБА_1 відраховано зі
складу Верховинського районного суду
Івано-Франківської області у зв'язку з
поданням заяви про відставку.

ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи, прирівняним
по пільгах до інвалідів війни, що
підтверджується копією посвідчення
НОМЕР_1.

25.11.2013 року позивачу управлінням
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі призначено
щомісячне довічне грошове утримання
судді у відставці і з цієї дати
припинено виплату пенсії по
інвалідності, призначеної згідно
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших осіб».

При вирішенні суті позовних вимог суд
бере до уваги, що у відповідності до
статті 138 ЗУ «Про судоустрій і статус
суддів» судді, який вийшов у відставку,
після досягнення чоловіками віку 62
роки, жінками - пенсійного віку,
встановленого статтею 26 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», виплачується
пенсія на умовах, передбачених статтею
37 Закону України «Про державну службу»,
або за його вибором щомісячне довічне
грошове утримання. До досягнення віку,
встановленого першим реченням цієї
частини, право на пенсію за віком або
щомісячне довічне грошове утримання
мають чоловіки 1955 року народження і
старші після досягнення ними такого
віку: 60 років - які народилися по 31
грудня 1952 року; 60 років 6 місяців - які
народилися з 1 січня 1953 року по 31 грудня
1953 року; 61 рік - які народилися з 1 січня
1954 року по 31 грудня 1954 року; 61 рік 6
місяців - які народилися з 1 січня 1955
року по 31 грудня 1955 року.

Так як ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 і
не досяг віку, визначеного частиною
першою цієї статті, то місячне довічне
грошове утримання йому призначено на
підставі частини другої цієї статті
Закону, згідно якої суддя у відставці,
який не досяг віку, встановленого
частиною першою цієї статті, отримує
щомісячне довічне грошове утримання.
При досягненні таким суддею віку,
встановленого частиною першою цієї
статті за ним зберігається право на
одержання щомісячного довічного
грошового утримання або, за його
вибором, призначається пенсія на
умовах, передбачених статтею 37 Закону
України "Про державну службу».

Із Рішенні Конституційного Суду
України від 18.06.2007 № 6 рп випливає що
щомісячне довічне грошове утримання -
це особлива форма соціального
забезпечення суддів, яка виражається
у гарантованій державою щомісячній
звільненій від сплати податків
грошовій виплаті, що забезпечує їх
належне матеріальне утримання.
Особливість щомісячного довічного
грошового утримання полягає у
правовому регулюванні, а також у
джерелах його фінансування, які
визначені Конституцією України та
Законом України "Про статус суддів".

В Рішенні Конституційного Суду України
від 14.12.2011 року №18 - рп/2011 зазначено, що
«особливість щомісячного грошового
утримання судді полягає в тому, що воно
не належить до суддівської винагороди
і тому не є складовою заробітної плати
судді. Виходячи з системного аналізу
положень Закону це утримання є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу.

Щомісячне грошове утримання судді,
який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя, а щомісячне
довічне грошове утримання судді у
відставці є належним утриманням цього
судді після припинення виконання ним
своїх професійних обов'язків та
особливою формою його соціального
забезпечення».

Зазначені Рішення Конституційного
Суду України дають підстави зробити
висновок, що щомісячне довічне грошове
утримання судді у відставці є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу, слугує належним утриманням
цього судді після припинення ним
професійних обов'язків та є особливою
формою його соціального забезпечення,
а не є пенсією.

Згідно статті 7 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб" право вибору пенсії наступає у
випадку, коли військовослужбовці,
особи, які мають право на пенсію за цим
Законом та членам їх сімей, які
одночасно мають право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором.

У разі, якщо особа має право на
отримання пенсії відповідно до цього
Закону та Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" призначається одна пенсія
за її вибором.

При цьому різниця між розміром пенсії,
на який особа має право відповідно до
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», і розміром пенсії із солідарної
системи відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», яка
визначається в порядку встановленому
Кабінетом Міністрів України,
фінансується за рахунок коштів
державного бюджету.

Аналіз цієї статті Закону, по якому
одержував пенсію ОСОБА_1, дає підстави
зробити висновок, що
військовослужбовці мають право вибору
у випадку одночасного права на різні
державні пенсії і у випадку права на
одержання пенсії за цим Законом та
згідно Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», то в цьому випадку
виплачується одна пенсія. Позивач
одержував пенсію по цьому Закону і йому
призначено щомісячне довічне грошове
утримання, яке не є пенсією, а отже в
нього не виникало право вибору пенсії.

Статтею 6 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» визначено, що особам,
які мають одночасно право на різні
державні пенсії, призначається одна
пенсія за їх вибором, за винятком
пенсій інвалідам внаслідок поранення,
контузії чи каліцтва, що їх вони
дістали при захисті Батьківщини або
при виконанні інших обов'язків
військової служби, або внаслідок
захворювання, пов'язаного з
перебуванням на фронті чи з
виконанням інтернаціонального
обов'язку.

Все вищезазначене дає підстави зробити
висновок, що при припиненні виплати
пенсії по інвалідності позивачу,
відповідачем не взято до уваги, що
щомісячне грошове утримання не є
пенсією, а є самостійною гарантією
незалежності судді та складовою його
правового статусу, слугує належним
утриманням цього судді після
припинення ним професійних обов'язків
та є особливою формою його соціального
забезпечення, грошове утримання йому
визначено не при досягненні пенсійного
віку, він є інвалідом ІІ групи
внаслідок каліцтва, що його дістав при
виконанні обов'язків військової служби
і пенсія по інвалідності призначена по
Закону України «Про пенсійне
забезпечення осіб, звільнених з
військової служби та деяких інших
осіб», а також вимоги статті 6 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
згідно якої інваліди внаслідок
поранення, контузії чи каліцтва, що їх
вони одержали при захисті Батьківщини
мають виняткове право на пенсію по
інвалідності і на іншу державну пенсію.

При таких обставинах, на думку суду, у
позивача поряд із виплатою пенсії по
інвалідності згідно ЗУ «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших осіб» є право на виплату
щомісячного грошового утримання судді
у відставці і дії управління
Пенсійного фонду України у
Верховинському районі щодо припинення
виплати позивачу пенсії по
інвалідності при призначенні
щомісячного грошового утримання слід
визнати протиправними.

Як передбачено ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Однак, представник відповідача -
Управління Пенсійного фонду України у
Верховинському районі не представив
суду жодних доказів, які б заперечували
позовні вимоги ОСОБА_1

На підставі вищенаведеного, ст. 138
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", ст. 7 Закону України "Про
пенсійне забезпечення осіб, звільнених
з військової служби, та деяких інших
осіб", ст. 6 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Рішеннь Конституційного
Суду України від 18.06.2007 №6рп та від
14.12.2011 року № 18 - рп/2011 та керуючись
ст.ст. 71 ч. 2, 158-163 КАС України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов задоволити.

Визнати дії управління Пенсійного
фонду України у Верховинському районі
щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії
по інвалідності протиправними.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України у Верховинському районі
відновити виплату ОСОБА_1 пенсії по
інвалідності ІІ групи, призначеної по
Закону України «Про пенсійне
забезпечення військовослужбовців та
деяких інших осіб» з 25 листопада 2013
року та проводити її виплату поряд із
виплатою щомісячного довічного
грошового утримання судді.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України у Верховинському районі на
користь отримувача коштів УДКСУ у
Косівському районі, код отримувача (код
за ЄДРПОУ) 38026046, банк отримувача ГУДКСУ
в Івано-Франківській області, код банку
отримувача (МФО) 836014, рахунок
отримувача 0266, код класифікації
доходів 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891606, - 73
грн. 08 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на постанову суду
може бути подана до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Косівський районний суд протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя:
Турянський І.Є.