Справа № 872/10618/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-02-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2014 рокусправа № 204/4091/13-а
(2-а/204/104/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Красногвардійського районного суду
м.
Дніпропетровська від 10 червня 2013 року у
справі № 204/4091/13-а (2-а/204/104/13) за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області про
визнання протиправними дій, -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року ОСОБА_1 (далі -
позивач) звернулася до суду
з позовом, в якому просила визнати
нечинним рішення Кіровської селищної
ради Дніпропетровського району
Дніпропетровської області (далі -
відповідач) № 127 від 12.12.2006р. «Про
розгляд протесту прокурора
Дніпропетровської міжрайонної
природоохоронної прокуратури від
06.11.2006р. № 24-41 вих. 06», яким було
відмінено попереднє рішення
відповідача від 23.03.2005р. «Про
приватизацію земельних ділянок».

Ухвалою Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
10 червня 2013 року у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовною заявою ОСОБА_1 відмовлено
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 109 КАС України.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, позивач подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати ухвалу від 10
червня 2013 року та направити справу для
продовження розгляду.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому, відповідно до ч.
1 ст. 41 КАС України, фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відмовляючи у відкритті
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1, суд першої
інстанції зазначив, що заява позивача
не підлягає розгляду в порядку
адміністративного судочинства і спір
повинен вирішуватися за нормами ЦПК
України.

З такими висновками колегія
суддів апеляційної інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть
бути оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
до компетенції адміністративних судів
віднесено спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень;
щодо оскарження його рішень, дій чи
бездіяльності.

У Постанові Пленуму Вищого
адміністративного суду України № 8 від
20.05.2013р. у п.12 зазначено, що з аналізу
норм статті 26 Закону № 280/97-ВР, статті 6
Закону України від 9 квітня 1999 року №
586-XIV "Про місцеві державні
адміністрації", частини першої статті
116 Земельного кодексу України від 25
жовтня 2001 року № 2768-III випливає, що
управління та розпорядження державним
і комунальним майном є
організаційно-правовою діяльністю
суб'єктів владних повноважень - органів
державної влади та органів місцевого
самоврядування, які здійснюють її
шляхом прийняття актів з дотриманням
встановленої процедури.

Відповідно до положень статей 13, 14
Конституції України , статей 177, 181, 324,
глави 30 Цивільного кодексу України від
16 січня 2003 року № 435-IV , статті 148
Господарського кодексу України від 16
січня 2003 року № 436-IV власниками землі є
держава, Автономна Республіка Крим та
територіальні громади.

Конституційний Суд України в Рішенні
від 1 квітня 2010 року № 10-рп/2010 у справі
за конституційним поданням Вищого
адміністративного суду України щодо
офіційного тлумачення положень
частини першої статті 143 Конституції
України , пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України , пункту 1
частини першої статті 17 КАС України
вирішив, що органи місцевого
самоврядування у земельних відносинах
з громадянами та юридичними особами, в
тому числі щодо вирішення питань
розпорядження, передачі у власність, у
користування земельних ділянок, а
також їх вилучення, виступають
виключно як суб'єкти владних
повноважень.

Земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності,
належать до публічно-правових спорів,
на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Відповідно до статті 69 Закону України
від 16 жовтня 1996 року № 422/96-ВР "Про
Конституційний Суд України" рішення і
висновки Конституційного Суду України
рівною мірою є обов'язковими до
виконання.

В своєму позові позивачка
оскаржує рішення органу місцевого
самоврядування яким скасоване
попереднє рішення «Про приватизацію
земельних ділянок». На думку позивачки,
прийняттям відповідачем оскарженого
рішення були порушені її законні права
та інтереси. Даний спір є
публічно-правовим і на нього
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, тому, справа
повинна розглядатися за правилами КАС
України.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції дійшов помилкового висновку
про те, що вимоги позивачки підлягають
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Доводи апеляційної скарги дають
підстави для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм процесуального права, що призвело
до неправильного вирішення справи,
тому апеляційна скарга позивача
підлягає задоволенню, а оскаржена
ухвала суду першої інстанції -
скасуванню.

Керуючись п.3 ч.1 ст.199, ст.ст. 204, 205,206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська від
10 червня 2013 року у справі № 204/4091/13-а
(2-а/204/104/13) - скасувати.

Справу направити до того ж суду
для продовження розгляду.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та оскарженню не
підлягає, оскільки не перешкоджає
провадженню у справі.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак