Справа № 357/16509/13-а
Суддя: Шовкопляс О. П.
Дата ухвалення: 2013-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П ОС Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2013 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючий - суддя Шовкопляс
О. П. ,

при секретарі - Кузьменко Т.
Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в приміщенні
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області справу за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області про оскарження
дій суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити дії, суд, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області до управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області про оскарження дій
суб'єкта владних повноважень та
зобов'язання вчинити дії. Свої позовні
вимоги мотивував тим, що перебуваючи в
шлюбі та проживаючи однією сім'єю його
колишня дружина ОСОБА_2 подала позов до
суду про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей, з
приводу чого рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 14 вересня 2011 року
ухвалено стягнути з мене аліменти на
утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини від всіх видів його заробітку
щомісячно, тобто по 1/6 частині на кожну
дитину, але не менш, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 30.06.2011 р.
і до повноліття дітей.

05 березня 2012 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області
ухвалив рішення за його позовом до
колишньої дружини про розірвання
шлюбу.

Від шлюбу вони мають спільних дітей:
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Їх син, ОСОБА_5, 2008 року народження, є
дитиною-інвалідом. З 2009 року мама
ОСОБА_5, ОСОБА_2, отримує державну
соціальну допомогу на дитину-інваліда.
Однак, з травня 2012 року, ОСОБА_5
перебуває на повному утриманні
позивача, що підтверджується рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10 червня 2013 року
та листами Служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради
Київської області за № 895 від 06.06.2013 та
№ 1325 від 02.08.2013.

09 серпня 2013 року він звернувся до
Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області із заявою про
припинення виплати державної
соціальної допомоги ОСОБА_2 з тих
підстав, що дитина-інвалід нею не
утримується, догляд за нею вона не
здійснює, що являється підставою для
припинення виплати ОСОБА_2 державної
соціальної допомоги. При цьому, до
заяви від 09.08.2013 р. він додав копію
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10.06.2013, яким встановлений факт
повного утримання ним сина ОСОБА_5 із
весни 2012 року, про що ОСОБА_2 визнала та
не заперечувала. А також додав лист
Служби у справах дітей Білоцерківської
міської ради Київської області за № 895
від 06.06.2013, яким також встановлено факт
проживання сина ОСОБА_5 з ним, та
зазначено, що малолітнього ОСОБА_5, який
має статус дитини-інваліда і відвідує
КЗ КОР «Спеціалізований обласний
будинок дитини м. Біла Церква» з метою
отримання медико-соціальної
реабілітації, приводить до закладу і
забирає батько ОСОБА_1 Окремо, Служба у
справах дітей безпосередньо подала до
Управління соціального захисту
населення лист від 02.08.2013 року, яким
повідомляла що фактично дитина, на яку
призначено допомогу, проживає не з
матір'ю, а з батьком.

Однак, листом за вих. № 5493 від 16 серпня
2013 року Управління соціального захисту
населення було відмовлено йому у
задоволенні заяви про припинення
виплати державної допомоги ОСОБА_2,
обґрунтовуючи відмову тим, що 14 серпня
2013 року в Управлінні соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради була проведена оперативна
нарада за участю посадових осіб
управління та ОСОБА_2, в ході якої
ОСОБА_2 повідомила, що вона також
приймає участь у вихованні сина ОСОБА_5
та здійснює за ним догляд, згоду на
переоформлення державної соціальної
допомоги на другого законного
представника (батька) дитини вона не
надала, а тому Управління не має
правових підстав для припинення
виплати державної допомоги.

Позивач вважає, що такі дії Управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
незаконні, оскільки вони суперечать
чинному законодавству у цій сфері та
просив визнати дії Управління
соціального захисту населення
Білоцерківської міської ради
Київської області протиправними та
скасувати рішення про відмову
припинити ОСОБА_2 виплату державної
соціальної допомоги на дитину -
інваліда, оформлену у вигляді листа від
16.08.2013 року № 5493.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області
припинити виплату державної
соціальної допомоги на дитину -
інваліда ОСОБА_2 .

В судове засідання позивача не
з'явився, надав до суду заяву в якій
позовні вимоги підтримав та просив суд
їх задовольнити.

Представник Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради в судове засідання не
з'явилась, надала до суду письмові
заперечення, в яких позовних вимог не
визнала та просила відмовити в
задоволенні позовних вимог з підстав
наведених у письмових запереченнях.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив наступне. Так,
перебуваючи в шлюбі та проживаючи
однією сім'єю його колишня дружина
ОСОБА_2 подала позов до суду про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей, з приводу чого
рішенням Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 14 вересня 2011 року ухвалено стягнути
з мене аліменти на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини від
всіх видів його заробітку щомісячно,
тобто по 1/6 частині на кожну дитину, але
не менш, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 30.06.2011 р. і до повноліття
дітей.

05 березня 2012 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області
ухвалив рішення за його позовом до
колишньої дружини про розірвання
шлюбу.

Від шлюбу вони мають спільних дітей:
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Їх син, ОСОБА_5, 2008 року народження, є
дитиною-інвалідом. З 2009 року мама
ОСОБА_5, ОСОБА_2, отримує державну
соціальну допомогу на дитину-інваліда.
Однак, з травня 2012 року, ОСОБА_5
перебуває на повному утриманні
позивача, що підтверджується рішенням
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10 червня 2013 року
та листами Служби у справах дітей
Білоцерківської міської ради
Київської області за № 895 від 06.06.2013 та
№ 1325 від 02.08.2013.

09 серпня 2013 року він звернувся до
Управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради Київської області із заявою про
припинення виплати державної
соціальної допомоги ОСОБА_2 з тих
підстав, що дитина-інвалід нею не
утримується, догляд за нею вона не
здійснює, що являється підставою для
припинення виплати ОСОБА_2 державної
соціальної допомоги. При цьому, до
заяви від 09.08.2013 р. він додав копію
рішення Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10.06.2013, яким встановлений факт
повного утримання ним сина ОСОБА_5 із
весни 2012 року, про що ОСОБА_2 визнала та
не заперечувала. А також додав лист
Служби у справах дітей Білоцерківської
міської ради Київської області за № 895
від 06.06.2013, яким також встановлено факт
проживання сина ОСОБА_5 з ним, та
зазначено, що малолітнього ОСОБА_5, який
має статус дитини-інваліда і відвідує
КЗ КОР «Спеціалізований обласний
будинок дитини м. Біла Церква» з метою
отримання медико-соціальної
реабілітації, приводить до закладу і
забирає батько ОСОБА_1 Окремо, Служба у
справах дітей безпосередньо подала до
Управління соціального захисту
населення лист від 02.08.2013 року, яким
повідомляла що фактично дитина, на яку
призначено допомогу, проживає не з
матір'ю, а з батьком.

Однак, листом за вих. № 5493 від 16 серпня
2013 року Управління соціального захисту
населення було відмовлено йому у
задоволенні заяви про припинення
виплати державної допомоги ОСОБА_2,
обґрунтовуючи відмову тим, що 14 серпня
2013 року в Управлінні соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради була проведена оперативна
нарада за участю посадових осіб
управління та ОСОБА_2, в ході якої
ОСОБА_2 повідомила, що вона також
приймає участь у вихованні сина ОСОБА_5
та здійснює за ним догляд, згоду на
переоформлення державної соціальної
допомоги на другого законного
представника (батька) дитини вона не
надала, а тому Управління не має
правових підстав для припинення
виплати державної допомоги.

У відповідності до ст. 1 Закону України
«Про охорону дитинства» дитина-інвалід
- дитина зі стійким розладом функцій
організму, спричиненим захворюванням,
травмою або вродженими вадами
розумового чи фізичного розвитку, що
зумовлюють обмеження її нормальної
життєдіяльності та необхідність
додаткової соціальної допомоги і
захисту. Стаття 5 цього ж Закону
визначає, що місцеві органи виконавчої
влади та органи місцевого
самоврядування відповідно до їх
компетенції, визначеної законом,
забезпечують вирішення питань про
надання пільг та державної допомоги
дітям та сім'ям з дітьми відповідно до
законодавства.

Призначення державної соціальної
допомоги дітям-інвалідам здійснюється
на підставі Закону України «Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам», у
відповідності до статті 1 якого право
на державну допомогу мають інваліди з
дитинства і діти-інваліди віком до 18
років.

Порядком надання державної соціальної
допомоги інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, затвердженим наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства
фінансів України 30.04.2002 N 226/293/169,
передбачено, що на дітей-інвалідів
державна соціальна допомога
призначається законному представнику.
Під законними представниками
дітей-інвалідів слід розуміти батьків,
усиновителів, опікунів чи
піклувальників.

Тобто, із системного аналізу норм
чинного законодавства вбачається, що
цільове призначення державної
соціальної допомоги на дитину-інваліда
- це допомога держави в реабілітації,
оздоровленні, вихованні та утримання
дитини із розумовими та фізичними
вадами, а тому вона призначається тому
із батьків, з ким фактично проживає
дитина, та на утриманні, вихованні та
піклуванні кого вона перебуває.

Вищевикладене узгоджується із
статтями 176, 177 Сімейного кодексу
України, у відповідності до яких батьки
зобов'язані передати у користування
дитини майно, яке має забезпечити її
виховання та розвиток, а також
зобов'язані дбати про використання
майна малолітньої дитини в її
інтересах. Державна соціальна допомога
в розумінні Закону України «Про
державну соціальну допомогу інвалідам
з дитинства та дітям-інвалідам» є
власністю дитини-інваліда.

Однак, Управління соціального захисту
населення проігнорувала письмові
докази встановленого факту проживання
з позивачем дитини-інваліда, а надала
перевагу словам, не підтвердженими
жодним доказом, ОСОБА_2, яка повідомила,
що вона також бере участь у вихованні.

Позивач вважає, що такі дії Управління
соціального захисту населення
спричиняють витрачання державних
коштів не за призначенням, оскільки
вони спрямовані не в інтересах
дитини-інваліда, а на утримання матері,
яка ніде не працює, та живе сама за
рахунок коштів дитини-інваліда.

Виходячи із засад чинного
законодавства, а саме: Порядку надання
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства
фінансів України 30.04.2002 N 226/293/169З,
Інструкції щодо порядку оформлення і
ведення особових справ отримувачів
усіх видів соціальної допомоги,
затверджено наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 19.09.2006 N 345, та Положення про
управління соціального захисту
населення Білоцерківської міської
ради, затвердженого рішенням міської
ради V скликання від 25.10.2007 р. №517, - у
разі виявлення чи повідомлення служби
у справах дітей обставин, які можуть
призвести до витрачання батьками не за
призначенням коштів державної
соціальної допомоги та надбавки на
догляд, призначеної на дітей-інвалідів,
Управління соціального захисту
населення зобов'язане вжити заходів
щодо припинення виплати в інтересах
дитини.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України на органи
державної влади, їх посадових осіб
покладено обов'язок діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Порядок припинення та поновлення
надання соціальної допомоги
передбачений п. 5 Інструкції щодо
порядку оформлення і ведення особових
справ отримувачів усіх видів
соціальної допомоги, затверджено
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 19.09.2006
N 345, згідно з яким надання соціальної
допомоги припиняється та поновлюється
у випадках, передбачених відповідними
нормативно-правовими актами, а також
згідно із заявою отримувача допомоги;
заява про припинення чи поновлення
виплати соціальної допомоги та всі
необхідні для цього документи
приймаються спеціалістом з прийому,
реєструються і розглядаються в
10-денний термін у порядку,
установленому цією Інструкцією;
рішення про припинення чи поновлення
виплати соціальної допомоги
оформлюється протоколом та
затверджується підписом начальника
Управління або іншої особи, якій надано
таке право, датою та скріплюється
печаткою Управління на протоколі.

Таким чином, оскільки Законом України
«Про державну соціальну допомогу
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам» (ст. ст. 1, 3) та Порядком
надання державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства та
дітям-інвалідам, затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України, Міністерства охорони
здоров'я України, Міністерства
фінансів України 30.04.2002 N 226/293/169З, (п.п. 2,
3) передбачена виплата державної
соціальної допомоги на дитину-інваліда
законному представнику, який фактично
проживає з дитиною та фактично
здійснює за нею догляд, а також
отримавши повідомлення Служби у
справах дітей Білоцерківської міської
ради про обставину, що дитина-інвалід
утримується батьком, в інтересах
дитини Управління соціального захисту
населення зобов'язане було припинити
виплату ОСОБА_2 державної соціальної
допомоги.

Враховуючи викладене, керуючись ,
статтями ч. 3 ст. 2, 6, 49, 50, 51, ч. 2 ст. 71, 105,
106, 162, , КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області про
оскарження дій суб'єкта владних
повноважень та зобов'язання вчинити
дії - задовольнити.

Визнати дії Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області
протиправними та скасувати рішення про
відмову припинити ОСОБА_2 виплату
державної соціальної допомоги на
дитину - інваліда, оформлену у вигляді
листа від 16.08.2013 року № 5493.

Зобов'язати Управління соціального
захисту населення Білоцерківської
міської ради Київської області
припинити виплату державної
соціальної допомоги на дитину -
інваліда ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається до
Київського апеляційного
адміністративного суду протягом
десяти днів з дня її проголошення.
У разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства, а
також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії
постанови.

Суддя О. П. Шовкопляс