Справа № К/9991/1552/12-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/1552/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради на постанову
Артемівського районного суду
м.Луганська від 14 червня 2011 року та
ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року у справі за позовом ОСОБА_4 до
управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у місті Луганську ради про
визнання дій неправомірними,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Артемівського районного
суду м. Луганська від 14 червня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 28 листопада 2011 року, позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено. Зобов'язано
управління праці та соціального
захисту населення Артемівської
районної у місті Луганську ради
здійснити перерахунок та виплату за
рахунок коштів з Державного бюджету
щорічної грошової допомоги на
оздоровлення позивачу за 2010 рік,
виходячи з розміру 5-ти мінімальних
заробітних плат, розмір яких на момент
виплати був встановлений у грудні 2010
року в сумі 922 грн., з урахуванням
фактично отриманих сум.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління праці
та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, ОСОБА_4 має статус учасника
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС 1 категорії та
перебуває на обліку в УПСЗН, як особа
потерпіла від наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС відповідно до
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи».

Звернувшись до відповідача з заявою
про виплату недоотриманої компенсації
на оздоровлення як інваліду 2 групи
учаснику ліквідації наслідків
Чорнобильської ЧАЄС 1 категорії,
отримав відмову від 16.02.2011 року.

Суди попередніх інстанцій,
задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4
прийшли до висновку, що управління
праці та соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради при виплаті позивачу
щорічної допомоги на оздоровлення,
діяв в порушення вимог статті 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та взагалі не виплатив суму, яка
встановлена Законом України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік», що призвело до порушення
прав позивача.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Статтею 48 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" від 28.02.1991 р. № 796ХІІ
передбачена щорічна допомога на
оздоровлення учасникам ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
інвалідам 2 групи п'ять мінімальних
заробітних плати. Розмір мінімальної
заробітної плати визначається на
момент виплати.

Отже, вищевикладені приписи статті 48
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
в редакції станом на 05.07.2007 року є
діючими, та на час спірних
правовідносин не зупинялись та не
змінювались іншими
нормативно-правовими актами.

Однак, Постановою КМУ № 562 від 12.07.2005
року, всупереч Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" (яким
встановлено розмір щорічної допомоги
як величину, кратну до розміру
мінімальної заробітної плати,
визначеної Законом на час здійснення
виплати) встановлено конкретні розміри
такої допомоги в твердій грошовій сумі
й, зокрема, для учасників ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
2 групи інвалідності - 120 гривень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України
визначено, що органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Згідно пункту 1
частини 1 статті 9 КАС України, суд при
вирішення справи керується принципом
законності, відповідно до якого
вирішує справи відповідно до
Конституції та законів України, а також
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України.

Тому, виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над урядовими
нормативними актами, судами попередніх
інстанцій при вирішенні даного спору
вірно застосовані норми ст. 48 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
та Закон України «Про Державний бюджет
України на 2011 рік», якими встановлено
розмір мінімальної заробітної плати на
2011 рік.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України погоджується з висновками
судів попередніх інстанцій про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4
Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що при розгляді
справи судом апеляційної інстанції
допущено неправильне застосування
норм матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Артемівської районної у місті
Луганську ради залишити без
задоволення.

Постанову Артемівського районного
суду м. Луганська від 14 червня 2011 року
та ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 28 листопада
2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді