Справа № 803/356/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-03-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2014 року Справа № 803/356/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

з участю представника позивача Тарана
О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» до
Ягодинської митниці Міндоходів про
визнання дій протиправними, скасування
рішення про коригування митної
вартості товарів та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» (далі -
ТзОВ «Клеодора-М», позивач,
підприємство) звернулося в суд з
адміністративним позовом до
Ягодинської митниці Міндоходів (далі -
відповідач, митниця) про визнання дій
протиправними, скасування рішення про
коригування митної вартості товарів
№205000004/2014/000006/2 від 25 січня 2014 року,
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№205000004/2014/00002 від 25 січня 2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Ягодинською митницею неправомірно
було відмовлено у здійсненні митного
оформлення кузова до легкового
автомобіля MERCEDES BENZ, модель R231, що
використовувався, 2012 року випуску,
номер кузова: WDD2314731F005307, тип кузова -
родстер, сірого кольору за ціною 32 820
євро, придбаного позивачем згідно
контракту купівлі-продажу №01-09/02 від 2
вересня 2013 року.

ТзОВ «Клеодора-М» через представника
для митного оформлення й митного
контролю товарів та транспортних
засобів, що переміщуються через митний
кордон, було надано відповідачу усі
необхідні документи. В графах 12, 45
вантажно-митної декларації (далі - ВМД)
№205060000/2014/001100 від 24 січня 2014 року
позивачем було вказано митну вартість
у розмірі 32 820 євро (357 792 грн. 25 коп.),
визначену за резервним методом, який
передбачений ст.64 Митного кодексу
України. Дана митна вартість була
визначена з джерела інформації, а саме
каталог «SchwackeListe» 01/14.

25.01.2014 року Ягодинською митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості товарів №
205000004/2014/000006/2, якою було скориговано
митну вартість бувшого у використанні
кузова до легкового автомобіля MERCEDES BENZ,
модель К231, 2012 року випуску (номер
WDD2314731F005307, тип кузова - родстер, сірого
кольору), та визначено її в сумі 43 720
євро (476 620 грн. 27 коп.).

25.01.2014 року ТзОВ «Клеодора-М» отримало
від митного органу картку відмови
№205000004/2014/00002 в прийнятті митної
декларації з причин невідповідності
заповнення граф 12,45 ВМД вимогам статті
п.2,3 ст.53 Митного кодексу України,
неподання документів, що містять
додаткові відомості, необхідні для
підтвердження заявленої митної
вартості. За результатами проведеної
процедури консультації з декларантом
досягнуто згоди щодо неможливості
застосування методу 2а та методу 2б з
причини відсутності у митного органу
та декларанта інформації про ідентичні
та подібні (аналогічні) товару, та
методу 2в та 2г з причини відсутності
вартісної основи для розрахунку митної
вартості. У цій же картці відмови
визначено умову, виконання якої
забезпечує можливість здійснення
митного оформлення - привести рівень
митної вартості у відповідності до
рішення про визначення митної вартості
від 25 січня 2014 року №205000004/2014/000006/2 (далі
- рішення). Згідно зазначеного рішення
Ягодинською митницею було визначено
митну вартість товару за резервним
методом та визначено її в сумі 43 720 євро,
що становить 476 620 грн. 27 коп. (по курсу
Національного банку України (далі - НБУ)
станом на 25 січня 2014 року 10,901653
грн./євро).

Таким чином, різниця між митною
вартістю, визначеною митницею та
митною вартістю, визначеною
декларантом становить 10 900 євро на
користь першої. З метою подальшого
збуту придбаного товару позивачем
через представника подано для митного
оформлення товару нову ВМД, вказавши у
ній митну вартість, визначену
посадовими особами відповідача
Ягодинської митниці.

Позивач вважає, що у Ягодинської
митниці не було підстав для відмови у
митному оформленні товару через
невідповідність заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам статті 53 Митного кодексу
України.

В судовому засіданні 24 березня 2014 року
представник позивача уточнив позовні
вимоги де просив визнати протиправними
та скасувати рішення про коригування
митної вартості товарів №205000004/2014/000006/2
від 25 січня 2014 року, картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205000004/2014/00002
від 25 січня 2014 року, а від вимоги про
визнання дій протиправними відмовився.

Представник позивача підтримав
уточнені позовні вимоги з підстав,
викладених з позовній заяві, додатково
пояснив, що експортну декларацію
відповідачу неможливо було надати
через її відсутність у ТзОВ
«Клеодора-М». Зазначив, що позивач
звертався із офіційним листом до
контрагента, у якого придбавався
імпортований товар, із проханням
надати експортну декларацію, проте,
декларації надані не були. Також вказує
на те, що інформація про підтвердження
числового значення складових митної
вартості товару, яка вимагалась митним
органом, містилась у висновку
експертного авторизованого
дослідження, що надавався відповідачу
під час митного оформлення товару. В
зв'язку з чим вважає, що товариством
надано всі документи, що дають
можливість визначити митну вартість за
обраним декларантом методом
визначення митної вартості товарів.
Просив скасувати рішення про
коригування митної вартості товарів
№205000004/2014/000006/2 від 25 січня 2014 року,
картки відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
№205000004/2014/00002 від 25 січня 2014 року.

Представник відповідача Ягодинської
митниці в поданому письмовому
запереченні позовні вимоги заперечив.
Вважає, що рішення про коригування
митної вартості від 25 січня 2014 року
№205000004/2014/000006/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25 січня
2014 року №205000004/2014/00002прийняті у
відповідності до вимог Митного кодексу
України, а тому просить в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що адміністративний позов підлягає до
часткового задоволення, з наступних
підстав.

Частина 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначає, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб`єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Судом встановлено, що позивачем 24 січня
2014 року до підрозділу митного
оформлення митного поста «Ковель»
через представника-декларанта було
подано для митного оформлення кузов до
легкового автомобіля MERCEDES BENZ, модель
R231, що використовувався, 2012 року
випуску, номер кузова: WDD2314731F005307, тип
кузова - родстер, сірого кольору за
ціною 32 820 євро, придбаного позивачем
згідно контракту купівлі-продажу
№01-09/02 від 2 вересня 2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується представниками сторін,
декларантом для митного оформлення
товару були подані: уніфікована митна
квитанція МД-1 серії 20502Ж №0451785 від 24
січня 2014 року; картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами
№205/2012/0000447 від 28 листопада 2012 року;
висновок експертного дослідження №94
від 24 січня 2014 року; рахунок-фактура
(інвойс) №2342К від 23 січня 2014 року;
контракт №01-09/02 від 2 вересня 2013 року;
специфікація №2342К від 23 січня 2014 року
до контракту №01-09/02 від 2 вересня 2013
року; довідка про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України і знаходяться за її межами від 1
жовтня 2013 року; рішення державного
підприємства «Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» (далі - ДП «Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації») №3244д/2-5 від 24 січня 2014
року; рішення ДП «Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» №3449с/2-5 від 1 листопада
2013 року; інформація про позитивні
результати здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 24 січня 2014 року; інші
некласифіковані документи від 24.01.2014
року.

В графах 12 та 45 ВМД №205060000/2014/001100 від 24
січня 2014 року декларантом вказано
митну вартість товару у розмірі 32 820
євро або 357 792 грн. 25 коп., визначену за
методом 2г резервним, який передбачений
ст. 64 Митного кодексу України. Дана
митна вартість була визначена з
джерела інформації, а саме каталог
«SchwackeListe» 01/14 стор. 1126.

25.01.2014 року Ягодинською митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості №205000004/2014/000006/2, яким
встановлено митну вартість товару на
рівні 43 720 євро, що становить 476 620 грн. 27
коп. по курсу НБУ станом на 25 січня 2014
року.

Декларанту був наданий перелік
додаткових документів, на підставі
яких митна вартість може бути визнана,
а саме: копія декларації країни
відправлення; документальну
інформацію про розрахунок числового
значення складових митної вартості
товару, визначеної та заявленої
декларантом.

Позивачем, листом від 24.01.2014 року №273/65 у
відповідь на зазначену вимогу
Ягодинської митниці повідомлено про
неможливість надати копію митної
декларації країни відправлення та про
те, що фактично розрахунок вартості був
поданий у висновках експертного
автотоварознавчого дослідження
Львівського НДІСЕ та оцінки кузова
автомобіля, копії яких долучено до
вказаного листа.

Митну вартість визначено Ягодинською
митницею за резервним методом згідно
із статтею 64 Митного кодексу України у
зв'язку з тим, що подані для
підтвердження митної вартості товару
документи не містять усіх даних,
необхідних для обраного декларантом
методу, а неподання експортної
декларації та поданий декларантом
висновок експертного
автотоварознавчого дослідження не дає
змоги перевірити достовірність
заявленої митної вартості.

В ході судового розгляду даної справи
було встановлено, що коригування
митної вартості товару посадовою
особою органу доходів і зборів було
здійснено на підставі Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
колісних транспортних засобів,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України та Фондом держмайна
України від 24.11.2003 року №142/5/2092, шляхом
віднімання вартості відсутніх
запчастин на підставі даних щодо
митного оформлення аналогічних
складників.

25 січня 2014 року Ягодинською митницею
було відмовлено у митному оформленні
товару та видано картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205000004/2014/00002.

Різниця між митною вартістю визначеною
відповідачем та митною вартістю
визначеною декларантом за резервним
методом склала 10 900 євро.

25 січня 2014 року позивачем через
декларанта подано нову ВМД
№205060000/2014/001193 вказавши у графах 12 та 45
якої, митну вартість, визначену органом
доходів і зборів. Митне оформлення
проведено за другорядним резервним
методом із застосуванням гарантійних
зобов'язань - грошової застави.

Надаючи правову оцінку рішенню
Ягодинської митниці про коригування
митної вартості товарів №205000004/2014/000006/2
від 25 січня 2014 року, картці відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення №205000004/2014/00002
від 25 січня 2014 року суд зазначає
наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51
Митного кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Частинами першою та другою статті 53
Митного кодексу України визначено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Надані позивачем письмові докази
підтверджують, що визначення митної
вартості кузова до легкового
автомобіля MERCEDES BENZ, який імпортувався
за ВМД від 24.01.2014 року 205060000/2014/001100,
здійснювалося декларантом за
резервним методом в порядку,
визначеному статтею 64 Митного кодексу
України, на підставі Методики
товарознавчої експертизи згідно
висновку експертного дослідження від
24.01.2014 року №94 кузова автомобіля MERCEDES
BENZ, модель R231, номер кузова: WDD2314731F005307,
висновку експортного
автотоварознавчого дослідження від
06.12.2013 року №8546, із врахуванням
каталогу SchwackeListe 01/14 та вартості
аналогічного товару, вказаної у ВМД від
12.07.2013 року №205060000/2013/017597, ВМД від 15.07.2013
року №205060000/2013/017840.

Згідно із приписами статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої
статті 55 Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити, зокрема, вичерпний перелік
вимог щодо надання додаткових
документів, передбачених частиною
третьою статті 53 цього Кодексу, за
умови надання яких митна вартість може
бути визнана органом доходів і зборів.

Згідно із статтею 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України
визначено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Судом встановлено, що декларуючи
договірну вартість товару згідно із
ВМД від 24.01.2014 року №205060000/2014/001100 тобто,
за другорядним резервним методом,
встановленим статтею 64 Митного кодексу
України, позивач керувався інформацією
з каталогу SchwackeListe 01/14 стор. 1126, згідно
якого вартість автомобіля марки MERCEDES
BENZ, модель R231, 2012 року випуску становить
54 650 євро; висновком експертного
дослідження від 24.01.2014 року №94,
висновком експортного
автотоварознавчого дослідження від
06.12.2013 року №8546, ВМД від 12.07.2013 року
№205060000/2013/017597, ВМД від 15.07.2013 року
№205060000/2013/017840.

Пунктом 2 частини шостої статті 54
Митного кодексу України встановлено,
що орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно із частиною сьомою статті 55
Митного кодексу України у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням органу доходів і
зборів про коригування заявленої
митної вартості товарів орган доходів
і зборів за зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Разом з тим, відповідно до частини
восьмої статті 55 Митного кодексу
України протягом 80 днів з дня випуску
товарів декларант або уповноважена ним
особа може надати органу доходів і
зборів додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

З оскаржуваної картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25.01.2014
року №205000004/2014/00002 вбачається, що
причиною відмови у митному оформленні
товарів стала невідповідність
заповнення граф 12, 45 ВМД вимогам пункту
2, 3 статті 53 Митного кодексу України,
неподання документів, що містять
додаткові відомості, необхідних для
підтвердження заявленої митної
вартості.

Проте, позивачем було надано митному
органу всі документи, передбачені
статтею 53 Митного кодексу України, що
дають можливість визначити митну
вартість за другорядним резервним
методом визначення митної вартості
товару.

В письмових запереченнях
представником відповідача Ягодинської
митниці не наведено належних доказів
стосовно того, що числове значення
складових заявленої митної вартості
товару не може бути визначене на
підставі висновків експертного
дослідження від 24.01.2014 року №94,
експортного автотоварознавчого
дослідження від 06.12.2013 року №8546, які
були подані декларантом для митного
оформлення товару, що імпортувався.

Разом з тим, в ході судового розгляду
даної адміністративної справи
з'ясовано та підтверджено наявними в
матеріалах справи доказами, що позивач
з метою надання витребовуваних органом
доходів і зборів документів, а саме:
митної декларації країни відправлення,
звертався до контрагента, у якого
придбавався імпортований товар, із
проханням надати експортну декларацію.

Як слідує із отриманої позивачем
відповіді від 05.02.2014 року, прохання ТзОВ
«Клеодора-М» про надання експортних
декларацій задоволено не було,
оскільки товари, які отримує позивач за
контрактом №01-09/02 від 02.09.2013 року,
надсилаються саме із зони Євросоюзу і
мають походження з країн ЄС, при цьому з
01.07.2009 року митними органами ЄС, для
оформлення приймаються експортні
декларації виключно в електронному
вигляді. Згідно правил міжнародної
торгівлі ІНКОТЕРМС 2000 товар вартістю
до 1000 євро та вагою до 1000 кг не потребує
оформлення експортної декларації. На
підставі цього, фірма-продавець не
рахує важливим та потрібним оформлення
декларації взагалі. Також контрагент,
який продав позивачу товар, зазначає,
що оформлення експортної декларації
необхідно для підтвердження заявленої
нульової ставки ПДВ. Тобто оформлення
експортної декларації є важливим та
необхідним, якщо нею планується
відшкодування ПДВ. Крім того, виникають
додаткові витрати при оформленні
експортної декларації. Так як фірма не
планує відшкодування ПДВ, то вона не
рахує за потрібне оформлювати
експортну декларацію та нести
додаткові витрати, які виникатимуть
при її оформленні. Крім того, зазначає,
що експортна декларація в рамках
зовнішньоторговельної угоди - це
документ , який оформляється в момент
експортного митного оформлення перед
вивезенням товару. Таким чином можна
визначити експортну декларацію як
формальну заяву з наданням усіх
відомостей про експортовані товари, а
саме: комплект документів,
пропонованих на митниці, в тому числі
митна декларація, декларація митної
вартості та інші документи, які містять
необхідні відомості про товари, що
вивозяться. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2000
експортну декларацію повинен оформити
продавець товару чи покупець за умовою
EXW, якщо інше не зазначено в
зовнішньоторговельному контракті),
проте, згідно розділу 3 пункту "а"
контракту №01-09/02 від 02.09.2013 року
продавець поставляє товар на умовах DAF,
і оформлення та надання експортної
декларації контрактом не передбачено.

Суд не заперечує права митного органу
щодо самостійного визначення митної
вартості товарів, однак, це повинно
відбуватись із дотриманням чинного
законодавства, з використанням
повноважень, обґрунтовано, тобто з
врахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дій), з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, з
врахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

В даному випадку при прийнятті
оскаржуваного рішення та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України органом доходів і
зборів в повній мірі не виконані
вищезазначені норми.

При цьому, суд зазначає, що наданий на
вимогу суду розрахунок митної вартості
товару - кузова автомобіля в розмірі 43
720 євро, що покладений в основу при
винесенні оскаржуваного рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25 січня 2014 року за №205000004/2014/000006/2,
викладений у листі першого заступника
начальника Ягодинської митниці
Міндоходів Єленича Л.С. від 12.03.2014 року
№03-70-52/1083, жодним чином не
обґрунтований та містить посилання на
нормативно-правовий акт, що втратив
чинність до моменту виникнення спірних
правовідносин - наказ ДМС України від
31.01.2007р. №74 «Про затвердження
Методичних рекомендацій із
застосування окремих положень Митного
кодексу України, що стосуються питань
визначення митної вартості товарів,
які імпортуються на митну територію
України».

Крім того, наведений в розрахунку
спосіб визначення Ягодинською
митницею митної вартості товару -
кузова до автомобіля марки MERCEDES BENZ,
моделі R 231, 2012 року випуску, шляхом
віднімання від ціни товару, зазначеної
у каталогу SchwackeListe 01/14 стор. 1126 - 54 650
євро, вартості відсутніх деталей,
визначеної на підставі митної
декларації від 16.12.2013р. №205060000/2013/029459,
які не тільки не є аналогічними тим, що
дійсно встановлюються на автомобілі
марки MERCEDES BENZ, моделі R 231, але й взагалі
не відповідають їх характеристикам, в
тому числі й вартісним, є повністю
необґрунтованим. При цьому, суд також
вважає, що не взяття до уваги митницею
при митному оформленні товару двох
наданих позивачем ВМД, за якими
здійснювалось митне оформлення
аналогічного товару - кузовів до
автомобіля марки MERCEDES BENZ, моделі R 231, 2012
року випуску, свідчить про
протиправність дій відповідача, що
полягає не власне у факті винесення
оскаржуваних рішення про коригування
митної вартості та картки відмови, а у
свідомому зазначенні в них
необґрунтованих даних дійсної митної
вартості товару.

Суд також вважає посилання
представника відповідача Ягодинської
митниці Міндоходів на
необґрунтованість висновку №1961 про
оцінку кузова автомобіля марки MERCEDES BENZ
від 24.01.2014 року, наданого
спеціалістом-оцінювачем
автотоварознавцем ОСОБА_4,
безпідставним, оскільки такий висновок
є чинним та складений уповноваженою
особою.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що рішення про
коригування митної вартості товарів
від 25.12.2013 року №205000004/2014/000006/2 та картка
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25.01.2014
року №205000004/2014/00002 винесені з
порушенням вимог чинного митного
законодавства, є протиправними та
підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом також приймається до уваги, що
відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу. В адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Всупереч наведеним вимогам Ягодинська
митниця як суб'єкт владних повноважень
не надала суду достатніх та
беззаперечних доказів в обґрунтування
обставин, на яких ґрунтуються її
заперечення, і не довела правомірності
прийняття рішення про коригування
митної вартості товарів від 25.12.2013 року
№205000004/2014/000006/2 та картки відмови у
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 25.01.2014
року №205000004/2014/00002, а тому
адміністративний позов підлягає до
задоволення шляхом визнання
протиправними та скасування спірних
рішень.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки представник позивача в
судовому засіданні відмовився від
стягнення сплаченого судового збору,
тому судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 2, 11, 17, 94, 71, 158, 160, 162,
163, 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
статтей 49, 51, 52, 53, 54, 55, 57 Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправним та скасувати
рішення Ягодинської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості товарів №205000004/2014/000006/2 від 25
січня 2014 року.

Визнати протиправною та скасувати
картку відмови в прийнятті митної
декларації, митному оформленні випуску
чи пропуску товарів, транспортних
засобів комерційного призначення
Ягодинської митниці Міндоходів
№205000004/2014/00002 від 25 січня 2014 року.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 29 березня
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич