Справа № 7555/09
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2011-02-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

"17" лютого 2011 р.справа № 2а-61/09

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Чепурнова Д.В.

при секретарі: Ліненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної інспекції
з контролю за цінами в Кіровоградській
області на постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 січня 2009 року

у адміністративній справі № 2а-61/09 за
позовом ОСОБА_1 до Державної інспекції
з контролю за цінами в Кіровоградській
області про визнання нечинною
Постанови № 128 від 20.11.2008 року у справі
про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и л а :

03 грудня 2008 року позивач
звернувся до Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області з вищезазначеним позовом, в
якому просив визнати нечинною винесену
20.11.2008 року Державною інспекціею з
контролю за цінами в Кіровоградській
області постанову № 128 у справі про
адміністративне правопорушення,
передбачене ст.165-2 ч.1 КУпАП, якою на
нього накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 85
гривень.

Постановою Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 січня 2009 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволенні, визнано
нечинною постанову Державної
інспекції по цінам в Кіровоградській
області за № 128 від 20.11.2008 року про
притягнення його до адміністративної
відповідальності за порушення ч.1 ст.165-2
КУаП та накладення адміністративного
стягнення у вигляді штрафу в сумі 85,00
грн., а провадження у справі про
адміністративне правопорушення
припинено.

Державна інспекція з контролю за
цінами в Кіровоградській області в
апеляційній скарзі посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та постановити нове, яким
відмовити у задоволенні вимог
позивача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги
з урахуванням наявних матеріалыв
справи, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню виходячи з нижченаведених
підстав.

Предметом спору у цій справі є рішення
суб'єкта владних повноважень, що
викладено у формі постанови, стосовно
притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, що передбачене ст.165-2
ч.1 КУпАП. Тобто, за порушення порядку
формування та застосування цін і
тарифів, яке виявлено контролюючим
органом під час позапланової перевірки
малого приватного підприємства
«Фаетон» з питань додержання державної
дисципліни цін на виконання вимог
Знам'янської транспортної прокуратури
Кіровоградської області від 03.09.2008 року
№ 2487вих-08.

Як вбачається з матеріалів справи,
за результатами проведеної 12 листопада
2008 року Державною інспекцією по
контролю за цінами в Кіровоградській
oбласті перевірки малого приватного
підприємства «Фаетон» було складено
Акт № 1146 від 12.11.2008 року, у висновках
якого зазначено, що «приватним малим
підприємством «Фаетон» в період 2007
року - листопаду 2008 року застосовано
тариф 0,64 грн. за одну поїздку до с.м.т.
Власівка, яке є в межах м. Світловодськ
по міському маршруту №7 в звичайному
режимі руху, чим порушено вимоги п. 1
розпорядження Голови Кіровоградської
ОДА від 08.10.2004 року № 617-р «Про граничні
тарифи на перевезення пасажирів і
багажу автобусами у приміському,
міжміському внутрішньо обласному
сполученні». Крім цього зазначено, що
«підприємством сформовано та
застосовано завищені тарифи на
приміські перевезення пасажирів у
розмірі 0,10 грн. та 0,13 грн. за 1 км.
проїзду по маршруту
«Світловодськ-Подорожнє»,
«Світловодськ-Нагірне», які погоджені
Світловодською райдержадміністрацією,
що призвело до порушення вимог
Розпорядження голови Кіровоградської
облдержадміністрації від 26.07.2007 року
№501-р «Про граничні тарифи перевезення
пасажирів і багажу автобусами у
приміському і міжміському
внутрішньообласному сполученні». По
факту встановлення вищенаведеного
порушення, на директора ПМП «Фаетон»
ОСОБА_2 складено протокол про
адміністративне правопорушення № 149
від 12.11.2008 року, на підставі якого 20
листопада 2008 року заступником
начальника Державної інспекції з
контролю за цінами в
Кіровоградськійоблае Хаджаєвою Н.А.
винесено постанову за № 128 відповідно
до якої ОСОБА_2 притягнуто до
адміністративні відповідальності за
правопорушення, передбачене ст.165-2 ч.1
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85
грн.

За змістом оскаржуваної позивачем у
цій справі постанови по справі про
адміністративне правопорушення
(а.с.46-47), ОСОБА_2, працюючи директором
ПМП «Фаєтон» допустив завищення
вартості проїзду пасажирами
автобусами у приміському сполученні.
При розрахунку таблиць вартосте
проїзду на маршрутах не застосовано
відповідні тарифні зони та на
погоджені таблиці вартості проїзду з
відповідним органами місцевого
самоврядування, що призвело до
порушення порядку формування та
застосування цін, чим було порушено
вимоги Закону України «Про ціни і
ціноутворення», Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
Наказ міністерства транспорту та
зв'язку України № 503 від 25.05.2006 року «Про
затвердження типових квитків на проїзд
пасажирів і перевезення багажу на
маршрутах загального користування».

Вирішуючи спір у цій справі, суд першої
інстанції дослідивши зміст Акту
перевірки № 1146 від 12.11.2008 року (а.с.30-36)
та окремих матеріалів справи про
адміністративне правопорушення
стосовно позивача, надав перевагу
поясненням останнього стосовно
процедури розгляду цієї справи, в
результаті чого дійшов висновку про
порушення відповідачем під час
прийняття Постанови по справі про
адміністративне правопорушення №128
від 20 листопада 2008 року вимог ст.7 КУпАП
щодо суворого додержання законності
при здійсненні провадження у справах
про адміністративні правопорушення, а
також порушив передбачені ч.1 ст.268
КУпАП права та законні інтереси
позивача в частині розгляду справи про
адміністративне правопорушення без
його участі та не належного його
повідомлення про час і місце розгляду
справи.

Окрім вищенаведених обставин, суд
першої інстанції задовольняючи вимоги
позивача у цій справі визнав за
необхідне проаналізувати зміст
окремих норм законів «Про
автомобільний транспорт» та «Про
місцеве самоврядування в Україні», в
результаті чого дійшов висновку, що до
компетенції пасажирського
перевізника, яким є ПМП «Фаетон», не
відноситься формування цін та тарифів
на пасажирські перевезення за
маршрутами загального користування як
у межах міста так і приміських
маршрутах, та не покладається обов'язок
по погодженню цін та тарифів на
зазначені види пасажирських
перевезень з органами місцевого
самоврядування. При цьому, суд першої
інстанції визнав, що дана компетенція
відповідно до законодавства України
віднесена до органів місцевого
самоврядування, які є замовниками
пасажирських перевезень, а тарифи на
здійснення пасажирських перевезень
встановлюються відповідними органами
місцевого самоврядування і
зазначаються у договорах на
пасажирські перевезення. За наведених
обставин, судом першої інстанції в
рішенні зазначено, що факт погодження
та встановлення цін для ПМП «Фаетон» на
перевезення пасажирів за маршрутами
загального користування
«м.Світловодськ-с.Подорожнє» та
«м.Світловодськ-с.Нагірне» замовником
перевезень, тобто Світловодською
районною державною адміністрацією, без
погодження з відповідною сільською
радою, не є доказом порушення
законодавства України щодо дисципліни
ціноутворення зі сторони перевізника -
ПМП «Фаетон», та з боку його директора
ОСОБА_2

При наведених вище підстав, суд першої
інстанції спираючись на положення
статей 9 та 10 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
визнав, що позов ОСОБА_2 є обґрунтованим
та таким, що підлягає задоволенню.

Судова колегія не може погодитися з
висновками суду першої інстанції у цій
справі, та вважає їх такими, що
суперечать фактичним обставинам у
справі і нормам матеріального права,
яким регулюються спірні
правовідносини.

З урахуванням предмету спору у цій
справі та приписів ч.3 ст.2 КАСУ, суд
першої інстанції перш за все повинен
був перевірити чи було дотримано
відповідачем під час розгляду
матеріалів адміністративної справи
відносно позивача вимоги ст.280 КУпАП
стосовно з'ясування питань про те: чи
було вчинено адміністративне
правопорушення; чи винна дана особа в
його вчиненні; чи підлягає вона
адміністративній відповідальності; чи
є обставини, що пом'якшують і обтяжують
відповідальність; чи заподіяно майнову
шкоду; чи є підстави для передачі
матеріалів про адміністративне
правопорушення на розгляд громадської
організації, трудового колективу; а
також інших обставин, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Надаючи оцінку рішенню Державної
інспекції з контролю за цінами в
Кіровоградській області , прийнятому
20.11.2008 року у формі постанови у справі
про адміністративне правопорушення за
№ 128, про притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності за
правопорушення, що передбачене ст.165-2
ч.1 КУпАП - судова колегія бере до уваги,
що відповідач по справі проводячи
позапланову перевірку ПМП «Фаетон» з
питань додержання державної
дисципліни цін на виконання вимог
Знам'янської транспортної прокуратури
Кіровоградської області від 03.09.2008 року
№ 2487вих-08, встановив та зафіксував в
Акті перевірки факти допущених у
період 2007 року- 2008 року порушень по
формуванню і застосуванню тарифів на
перевезення пасажирів у міському
автомобільному транспорті за
маршрутами №7 «бульвар К.Маркса -
с.м.т.Власівка», та на приміському
маршруті «Світловодськ-Подорожнє»,
«Світловодськ-Нагірне».

Винність позивача по справі, як
директора підприємства - перевізника,
доведена відповідачем долученими до
матеріалів справи письмовими доказами,
з яких чітко вбачається, що ПМП
«Фаетон» в особі його директора ОСОБА_1
було допущено порушення у сфері
дотримання державної дисципліни цін
під час надання транспортних послуг по
перевещенню пасажирів по міському
маршруту № 7 і по приміським маршрутам
«Світловодськ-Подорожнє»,
«Світловодськ-Нагірне».

Так, материалів справи вбачається, що
ПМП «Фаетон» при перевезенні пасажирів
на міському маршруті № 7 застосовував
згаданий у листі Світловодської
міськради тариф на перевезення у
розмірі 0,64 грн., що стало порушенням п.1
розпорядження Голови Кіровоградської
облдержадміністрації «Про граничний
тариф на перевезення пасажирів у
міському пасажирському транспорті,
який працює у звичайному режимі руху»
№ 617-р від 08.10.2004 року.

Другим порушенням позивача - є те, що
керуєме ним підприємство здійснювало
перевезення пасажирів по маршруту
«Світловодськ - Подорожнє» та
«Світловодськ - Нагірне» по
сформованим ним тарифам, які в
порушення вимог п.2 ст.28 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
від 21.05.1997 року № 280 не були погоджені з
виконавчими органами відповідних
сільських рад.

Оскільки вищезгаданий лист
Світловодської міськради не є
нормативно-правовим актом та
відповідно не має будь-яких переваг у
застосуванні перед розпорядженням
Голови Кіровоградської
облдержадміністрації «Про граничний
тариф на перевезення пасажирів у
міському пасажирському транспорті,
який працює у звичайному режимі руху»
№ 617-р від 08.10.2004 року, а факт погодження
головою Світловодської
райдержадміністрації тарифів
перевезення пасажирів по маршруту
«Світловодськ - Подорожнє» та
«Світловодськ - Нагірне» - діючим
законодавством України не вимагається
і не може підміняти погодження тарифів
відповідних виконавчих органів
сільських рад с. Подорожнє та с. Нагірне
- судова колегія дійшла висновку про
безпідставність висновків суду першої
інстанції про відсутність порушень
законодавства України щодо дисциші
ціноутворення зі сторони перевізника -
ПМП «Фаетон», та його директора ОСОБА_2

Помилковими є висновки суду першої
інстанції в частині відсутності у
транспортного перевірника пасажирів
обов'язку формування та погодження цін
і тарифів на пасажирські перевезення
за маршрутами загального користування
у межах міста та приміських маршрутах,
оскільки відповідно до п.п 2 п. «а» ст. 28
та п.п 8 ч.1 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» до відання
виконавчих органів сільських,
селищних, міських рад відносно
підприємств, які не належать до
комунальної власності відноситься
лише: погодження в установленому
порядку тарифів по оплаті побутових,
комунальних, транспортних та інших
послуг; і затвердження маршрутів та
графіків руху місцевого пасажирського
транспорту. Тобто, відповідно до ст. 28
та п.п 8 ч.1 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», позивач
зобов'язаний був застосовувати в своїй
діяльності тарифи на перевезення, які
погодженні з відповідними (визначеними
законом) органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до приписів ст. 9
Закону України "Про ціни і
ціноутворення" та затверджених наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України № 503, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 21 вересня
2006 р. за № 1065/12939 «Типових форм квитків
на проїзд пасажирів і перевезення
багажу на маршрутах загального
користування», зокрема п. 2 цього
наказу, яким передбачено, що тарифна
вартість (для приміських та міжміських
маршрутів) встановлюється шляхом
множення покілометрового тарифу на
відстань від початку маршруту до
середини тарифної зони, тому позивач по
справі, як директор
підприємства-перевізника, зобов'язаний
був проводити розрахунок вартості
квитка за проїзд на перевіряємих
відповідачем маршрутах з урахуванням
Розпорядження Голови Кіровоградської
облдержадміністрації № 617-р від 08.10.2004
р. (зареєстрованим в Кіровоградському
обласному управлінні юстиції 11.10.2004 р.
за № 75/1223), яким встановлено граничний
тариф на перевезення пасажирів у
міському пасажирському транспорті,
який працює у звичайному режимі руху у
розмірі 0,50 грн., а також розпорядженням
Голови Кіровоградської
облдержадміністрації від 26.07.2007 р. №
501-р «Про граничні тарифи на регулярні
перевезення пасажирів і багажу
автобусами у приміському і міжміському
внутрішньообласному сполученні»
(зареєстрованим в Головному управлінні
юстиції у Кіровоградській області
30.07.2007 р. за № 32/1416), у пункті 3 якого
передбачено, що граничні тарифи
застосовуються суб'єктами
господарювання незалежно від
організаційно-правової форми і форми
власності, які виконують регулярні
перевезення пасажирів і багажу
автомобільним транспортом, який працює
у звичайному режимі руху у межах
Кіровоградської області, а конкретний
розмір тарифу визначається
перевізником самостійно у межах
граничного рівня, виходячи з
економічної доцільності. Порушення
позивачем вимог наведеного
розпорядження Голови Кіровоградської
облдержадміністрації підтверджується
зокрема тим, що граничний розмір тарифу
для 1 групи (автобуси з кількістю місць
для сидіння до 17 та типів ПАЗ 3205)
становив 0,12 грн. за 1 км проїзду, але
позивач застосовував - 0,13 грн. за 1 км
проїзду.

Отже, застосування підприємством ПМП
«Фаетон», яким керує позивач, завищених
тарифів, які були погоджені з
неналежним суб'єктом владних
повноважень (Світловодською
райдержадміністрацією), та на підставі
договору на перевезення пасажирів,
який було укладено з виконкомом
Світловодської міськради з порушенням
вимог ст.ст.628, 629, 631 Цивільного кодексу,
і в супереч відповідних Розпоряджень
Голови Кіровоградської
облдержадміністрації - свідчить про
наявність в діях позивача по справі, як
посадової особи ПМП «Фаетон» -
перевізника, ознаків
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 165-2 ч.1 КУпАП.

Нормою статті 165-2 КУпАП передбачено
відповідальність за порушення порядку
формування та застосування цін і
тарифів при наявності самого
порушення, тому з урахуванням
доведеності відповідачем по справі
факту вчинення директором ПМП «Фаетон»
ОСОБА_2 порушення у сфері формування,
встановлення та застосування цін і
тарифів при здійсненні вказаним
підприємством господарської
діяльності по наданню транспортних
послуг по перевезенню пасажирів,
судова колегія дійшла висновку про
правомірність прийнятої Державною
інспекціею з контролю за цінами в
Кіровоградській області постанови № 128
у справі про адміністративне
правопорушення, передбачене ст.165-2 ч.1
КУпАП, якою на позиваача накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в сумі 85 гривень.

При таких обставинах, судова колегія
вважає необґрунтованими висновки суду
першої інстанції про наявність підстав
для задоволення вимог позивача у цій
справі. В тому числі і з підстав нібито
допущеного відповідачем порушення
прав позивача та вимог ст.7 і ст.268 КУпАП,
оскільки сам факт недотримання
процедури розгляду по суті справи про
притягнення особи до адміністративної
відповідальності, не звільняє цю особу
від відповідальності при доведеності
його винності у вчиненні відповідного
адміністративного правопорушення.

До того ж, судовою колегією встановлено
невідповідність висновків суду першої
інстанції про порушення відповідачем
прав позивача бути запрошеним та бути
присутнім під час вирішення по суті
питання про його відповідальність за
ст.165-2 ч.1 КУпАП. Так, факт відсутності
підпису позивача на долученій до
матеріалів справи копії Акту перевірки
№ 1146 від 12.11.2008 року не свідчить про
необізнаність самого позивача про суть
та зміст інкрімініруємого йому
правопорушення, та не підтверджує
необізнаність позивача про час і місце
розгляду справи про адміністративн
правопорушення стосовно нього, а
відповідно й порушення відповідачем
вимог ст.268 КУпАП.

Так, згідно змісту протоколу № 149 про
адміністративне правопорушення від
12.11.2008 року (а.с.97), другий екземпляр
якого позивач отримав у той же день -
12.11.2008 року і відповідно мав у своєму
розпорядження під час вирішення спору
у цій справі в суді, позивач достовірно
знав про суть вчненного ним
адміністративного правопорушення і
про день, місце та час розгляду справи
стосовно нього, оскільки ця інформація
міститься в даному

В КУпАП відсутня норма, що передбачає
обов'язковість повідомлення особи
окремим листом про час та місце
розгляду справи про вчинене ним
адміністративне правопорушення, а
рішення про притягнення особи до
відповідальності за нормами КУпАП може
бути прийнято без участі цієї особи,
відносно якої складено протокол, у разі
наявності інформації про сповіщення
цієї особи про час та місце розгляду
справи.

Тобто, відповідач по справі маючи в
своєму розпорядженні протокол № 149 про
адміністративне правопорушення від
12.11.2008 року, власноручно підписаний
позивачем про факт отримання йго
другого екземпляру (а.с.97), мав всі
підстави вважати, що позивач належним
чином повідомлений про час та місце
розгляду справи, і відповідно мав право
розглянути справу у відсутності
неприбувшого в призначений час
позивача.

Визначена в ч.2 ст.268 КУпАП обов'язкова
участь особи, що притягується до
адміністративної відповідальності, на
даний випадок не розповсюджується,
оскільки до переліку адміністративних
правопорушень (ч.2 ст.268 КУпАП), при
розгляді яких участь особи є
обовязковою, передбачене ч.1 ст.165-2
КУпАП порушення - не відноситься. Тобто,
під час розгляду справи про
адміністративне правопорушення, що
пов'язано з порушенням законодавства
про ціни посадовою особою, відносно
якого вирішується питання про
притягнення до адміністративної
відповідальності, присутність цієї
посадової особи не є обов'язковою.

Узагальнюючи вищенаведене, судова
колегія визнає, що визначене
відповідачем в оскаржуваній постанові
порушення позивачем, передбачене ст.165-2
ч.1 КУпАП - знійшло своє підствердження
під час перегляду даної справи в
апеляційному порядку, а застосоване до
позивача адміністративне стягнення у
вигляді штрафу в сумі 85 гривень -
повністю відповідає положенням
чинного законодавства та є розумним і
обґрунтованим.

Судом першої інстанції порушено норми
матеріального права та неповно
з'ясовано обставини, що мають значення
для справи, що призвело до ухвалення
незаконного рішення, яке підлягає
скасуванню з підстав визначених ст. 202
КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.205 КАС України, суд
апеляційної інстанції за наслідками
розгляду апеляційної скарги може своєю
постановою змінити постанову суду
першої інстанції або прийняти нову
постанову, якими суд апеляційної
інстанції задовольняє або не
задовольняє позовні вимоги.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга відповідача
підлягає задоволенню, постанова суду
першої інстанції скасуванню та
апеляційним судом приймається нова
постанова про відмову у задоволенні
позовних вимог з наведених вище
підстав.

Керуючись п.3 ч.1 ст.198, п.4 ст.202, ст.205, ст.207
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Державної інспекції
з контролю за цінами в Кіровоградській
області - задовольнити

Постанову Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 14 січня 2009 року - скасувати

У задоволені адміністративного позову
ОСОБА_1 до Державної інспекції з
контролю за цінами в Кіровоградській
області про визнання нечинною
Постанови № 128 від 20.11.2008 року у справі
про адміністративне правопорушення -
відмовити

Постанова Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
прогошення та може бути оскаржена в
порядку і строки, що визначені ст.212 КАС
України

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
О.А. Проценко

Суддя:
Л.П. Туркіна