Справа № 2-а-15806/10 (2а-29108/11)
Суддя: Борисюк Л.П.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
інстанції: Голуб А.В.
Суддя-доповідач: Борисюк Л.П.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді суддівБорисюк Л.П.,
Ключковича В.Ю., Собківа Я.М.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10 грудня 2010 року
та апеляційними скаргами представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 31 січня 2011 року у
справі за позовом ОСОБА_4 до Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області про визнання
дій неправомірними та зобов'язання
провести перерахунок та виплату
доплати до пенсії за проживання на
території радіоактивного забруднення,
-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2010 року позовні вимоги
ОСОБА_4 за період з 09.07.2007 по 12.03.2010
залишено без розгляду у зв'язку з
пропуском позивачем строку звернення
до суду за цей період.

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 січня 2011 року позов задоволено.

Визнано дії неправомірними та
зобов'язано УПФУ у м. Білій Церкві
Київської області провести
перерахунок та виплату ОСОБА_4
підвищення до пенсії в розмірі однієї
мінімальної заробітної плати,
відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», починаючи
з 13.03.2010 з урахуванням проведених
виплат.

Представник позивача, не погоджуючись
з прийнятою ухвалою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2010 року та постановою від 31
січня 2011 року, звернувся з апеляційними
скаргами, в яких просить скасувати
вказані рішення суду як такі, що
постановлені з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Відповідач, не погоджуючись з
прийнятою постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 31 січня 2011 року також звернувся з
апеляційною скаргою та просить
скасувати постанову суду та прийняти
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Апеляційний розгляд справи
здійснюється в порядку письмового
провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 197
КАС України, якою передбачено, що суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції, які прийняті у порядку
скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої ст. 183-2 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційних скарг, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач ОСОБА_4 є громадянкою, яка
постійно проживає на території зони
посиленого радіоекологічного
контролю.

Згідно ч. 2 ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»,
пенсіонерам, які проживають на
територіях радіоактивного
забруднення, проводиться доплата до
пенсії, яка становить у зоні посиленого
радіоекологічного контролю - одна
мінімальна заробітна плата.

Однак, всупереч ст. 39 ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» вказана доплата позивачу
виплачувалася частково, у фіксованому
розмірі, визначеному відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 836 від 26.07.1996, а не в кратному
відношенні до мінімальної заробітної
плати, як того вимагає вказаний Закон.

З огляду на те, що ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, що
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має вищу юридичну силу в
порівнянні з ПКМУ № 836 від 26.07.1996,
відповідач не правомірно виплачував
доплату до пенсії в меншому розмірі,
ніж це передбачено ст. 39 зазначеного
Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України,
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України, для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

З огляду на те, що позивач звернувся до
суду з вказаним позовом 13.09.2010, позовні
вимоги підлягають до задоволення в
межах шестимісячного строку звернення
до суду, тобто, починаючи з 13.03.2010, а
позовні вимоги за період з 09.07.2007 по
12.03.2010 слід залишити без розгляду у
зв'язку з пропуском позивачем строку
звернення до суду за цей період.

Згідно зі ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.

З підстав вищенаведеного, колегія
суддів дійшла висновку, що суд першої
інстанції вірно встановив фактичні
обставини справи, дослідив наявні
докази, надав їм належну оцінку та
прийняв законне і обґрунтоване
рішення, з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування не
вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду без
змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 199 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право
залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 199, 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 10 грудня 2010 року
та апеляційні скарги представника
позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 та Управління
Пенсійного фонду України у м. Білій
Церкві Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 31 січня 2011 року -
залишити без задоволення.

Ухвалу Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 10 грудня 2010 року та постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 31 січня 2011 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
суддя суддя Л.П. Борисюк
В.Ю. Ключкович Я.М. Собків

Головуючий суддя
Борисюк Л.П.

Судді:
Ключкович В.Ю.

Собків Я.М.