Справа № 802/19/14-а
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 802/19/14-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Боровицький О. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого-судді: Боровицького О. А.,
суддів: Сапальової Т.В. Гонтарука В. М. ,
розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
селянсько-фермерського господарства
"Перемога" на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від 11
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом
селянсько-фермерського господарства
"Перемога" до державного реєстратора
прав на нерухоме майно реєстраційної
служби Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Вінницької області
Левинського Анатолія Анатолійовича,
реєстраційної служби Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Вінницької області, треті особи -
ОСОБА_3, товариство з обмеженою
відповідальністю "Одемо", про визнання
дій протиправними, зобов'язання
вчинити дії, здійснити державну
реєстрацію речового права оренди
земельної ділянки ,

В С Т А Н О В И В :

В січні 2014 року селянське-фермерське
господарство "Перемога" звернулось в
суд з позовом до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Жмеринського
міськрайонного управління юстиції
Вінницької області Левинського
Анатолія Анатолійовича, реєстраційної
служби Жмеринського міськрайонного
управління юстиції Вінницької області,
треті особи - ОСОБА_3, товариство з
обмеженою відповідальністю "Одемо", про
дій протиправними, зобов'язання
вчинити дії, здійснити державну
реєстрацію речового права оренди
земельної ділянки.

Вінницьким окружним адміністративним
судом від 11 лютого 2014 року
постановлено позов залишити без
задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій просить суд
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким позовні вимоги задовольнити в
повному обсязі, посилаючись при цьому
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, які мають значення для
справи та порушення норм матеріального
та процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання призначене
на 02 квітня 2014 року не прибули, хоча про
дату, час і місце розгляду справи
повідомлені належним чином, що
підтверджується поштовими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення.

02 квітня 2014 року представник
відповідача надав суду клопотання про
розгляд апеляційної скарги в порядку
письмового провадження (вх. №7438/14).

Відповідно до частини 4 статті 196 КАС
України неприбуття у судове засідання
сторін або інших осіб, які беруть
участь у справі, належним чином
повідомлених про дату, час і місце
апеляційного розгляду, не перешкоджає
судовому розгляду справи.

За таких обставин, а також враховуючи,
що судом участь сторін в судовому
засіданні не визнавалась обов'язковою,
колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку щодо можливості
апеляційного розгляду справи в порядку
письмового провадження у
відповідності до пункту 2 частини 1
статті 197 КАС України.

Згідно з частиною 6 статті 12, частиною 1
статті 41 КАС України у випадку неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, під час судового
розгляду повне фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не відбувається.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає, що
апеляційну скаргу необхідно залишити
без задоволення, а постанову суду
першої інстанції - без змін з наступних
підстав.

Як встановлено судом з матеріалів
справи, відповідно до державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ЯА №109216 від 22.03.2007 року, ОСОБА_3 на
підставі розпорядження Жмеринської
районної державної адміністрації від
09.03.2005 року №94 являється власником
земельної ділянки площею 2,2831га, яка
розташована на території Леляцької
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області, цільове
призначення ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
(а.с.62).

01.07.2013 року між ОСОБА_3 та СФГ "Перемога",
в особі голови Фурмана Г.Б. укладено
договір оренди землі загальною площею
2,2831га, яка розташована на території
Леляцької сільської ради Жмеринського
району Вінницької області, кадастровий
номер 050050125 (а.с.12-15).

17.10.2013 за реєстраційним номером №3457658
СФГ "Перемога" звернулось до державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Левінського А.А. з заявою про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, для
проведення державної реєстрації
іншого речового права право оренди
земельної ділянки на земельну ділянку
з кадастровим номером 050050125, яка
розташована на території Леляцької
сільської ради Жмеринського району
Вінницької області.

23.10.2013 року державним реєстратором прав
на нерухоме майно Левінським А.А.
рішенням №7100841 відмовив СФГ "Перемога"
у державній реєстрації іншого речового
права, а саме право оренди земельної
ділянки на земельну ділянку з
реєстраційним номером 10, що
належить ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що
зазначене право вже зареєстроване . В
рішенні державного реєстратора прав на
нерухоме майно Левінського А.А. №7100841
від 23.10.2013 року про відмову у державній
реєстрації прав та їх обтяжень щодо
проведення державної реєстрації
іншого речового права право оренди
земельної ділянки на земельну ділянку,
відповідач зазначив підстави відмови у
наданні дозволу, у зв'язку з тим, що
зазначене право вже зареєстроване за
ТОВ "Одемо" (а.с.10).

Відповідно до витягу від 05.10.2013 року з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію іншого
речового права, актуальної інформації
про державну реєстрацію іншого
речового права, а саме, підстави
виникнення іншого речового права:
договір оренди землі від 04.10.2013 року
видавник ТОВ "Одемо". Також, у відомості
про суб'єкта іншого речового права
зазначено: орендар - ТОВ "Одемо", а
орендодавець - ОСОБА_3 (а.с.84).

Суд першої інстанції залишаючи без
задоволення адміністративний позов,
виходив із того, що при прийнятті
рішення про відмову у державній
реєстрації позивачу керувався
вимогами статті 24 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень",
оскільки таке право вже було
зареєстровано за ТОВ "Одемо" про що
здійсненні відповідні записи в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно та сформовано справу з
усіма відповідними документами. За
вказаних обставин, суд першої
інстанції дійшов висновку, що
оскаржене рішення державного
реєстратора прав на нерухоме майно
Левінського А.А. №7100841 від 23.10.2013 року
про відмову у державній реєстрації
прав та їх обтяжень є цілком
обґрунтованим та правомірним, а подані
в судовому засіданні додаткові докази,
не доводять протиправності
оскаржуваного рішення суб'єкта владних
повноважень.

Колегія суддів Вінницького
апеляційного адміністративного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що спірне рішення
відповідачів щодо відмови у державній
реєстрації прав та їх обтяжень,
прийняте на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про оренду землі" договір оренди землі
набирає чинності після його державної
реєстрації.

Статтею 20 цього ж Закону встановлено,
що укладений договір оренди землі
підлягає державній реєстрації. Право
оренди земельної ділянки виникає з дня
державної реєстрації цього права
відповідно до закону, що регулює
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень.

Статтею 2 Закону України " Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" унормовано, що
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону
України " Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" державна реєстрація прав є
обов'язковою.

Частиною першою статті 4 Закону України
" Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень"
встановлено, що обов'язковій державній
реєстрації підлягають речові права та
обтяження на нерухоме майно, розміщене
на території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування,
зокрема й право оренди земельної
ділянки.

Частиною 7 статті 16 зазначеного вище
Закону визначено, що державна
реєстрація прав проводиться за заявою
власника, іншого правонабувача,
сторони правочину, за яким виникло
право, уповноваженої ними особи або
державного кадастрового реєстратора у
випадках, передбачених цим Законом.

В силу положень частини 1 статті 19
Закону України " Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" державна
реєстрація прав проводиться, зокрема,
на підставі договорів, укладених у
порядку, встановленому законом (п.1);
інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою (п.6).

Порядок дій державного реєстратора
після надходження заяви про державну
реєстрацію прав встановлений статтею 9
Закону України " Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень". Власне за
правилами частини 2 цієї статті
державний реєстратор: встановлює
відповідність заявлених прав і поданих
документів вимогам законодавства, а
також відсутність суперечностей між
заявленими та вже зареєстрованими
правами на нерухоме майно та їх
обтяженнями(п.1); приймає рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень, про відмову в державній
реєстрації, про її зупинення, внесення
змін до Державного реєстру прав (п.2);
під час проведення державної
реєстрації прав, які виникли та
зареєстровані в установленому порядку
до 1 січня 2013 року, запитує від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, які відповідно до
чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки (п.8-1); здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України (п.9).

Статтею 24 Закону України " Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" встановлено
виключний перелік підстав, згідно з
яким може бути відмовлено у державній
реєстрації прав, а саме: якщо заявлене
право, обтяження не підлягає державній
реєстрації відповідно до цього Закону;
об'єкт нерухомого майна або більша його
частина розміщені на території іншого
органу державної реєстрації прав; із
заявою про державну реєстрацію прав та
їх обтяжень звернулася неналежна
особа; подані документи не
відповідають вимогам, встановленим цим
Законом, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують; заяву
про державну реєстрацію прав,
пов'язаних з відчуженням нерухомого
майна, подано після державної
реєстрації обтяжень, встановлених щодо
цього майна, крім випадків,
встановлених частиною дев'ятою статті
15 зазначеного Закону; заявлене право
вже зареєстровано. Частиною четвертою
статті 24 зазначеного Закону
передбачено, що відмова в державній
реєстрації прав та їх обтяжень з
підстав, не передбачених цим Законом,
заборонена.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що маючи відомості про державну
реєстрацію права оренди права оренди
земельної ділянки загальною площею
2,2831га, яка розташована на території
Леляцької сільської ради Жмеринського
району Вінницької області, кадастровий
номер 050050125 , відповідач вчинив
всі визначені Законом України " Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" дії,
необхідні для державної реєстрації
права оренди земельної ділянки.

Аналіз матеріалів справи свідчить про
те, що проведення державної реєстрації
права оренди земельної ділянки площею
2,2831га, яка розташована на території
Леляцької сільської ради Жмеринського
району Вінницької області, кадастровий
номер 050050125 за ТОВ "Одемо" не
суперечить Закону, відтак відмова
державного реєстратора СФГ "Перемога" у
державній реєстрації іншого речового
права, а саме право оренди земельної
ділянки на земельну ділянку з
реєстраційним номером 10, що
належить ОСОБА_3 у зв'язку з тим, що
зазначене право вже зареєстроване є
обґрунтованою та законною.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зважає на те, що відповідно до статті 19
Конституції України державні органи
повинні діяти тільки на підставах, у
межах повноважень та у спосіб, які
передбачені Конституцією України та
законами.

Відповідно до підпунктів 1, 3 частини 3
статті 2 КАС України, згідно якої у
справах щодо оскарження рішень, дій,
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, серед іншого, чи прийняті
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України,
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 71 КАС
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

При розгляді справи встановлено, що
відповідач діяв на підставі, у спосіб,
що передбачений Конституцією та
законами України, а також обґрунтовано,
ним доведено правомірність рішення про
відмову СФГ "Перемога" у державній
реєстрації іншого речового права, а
саме право оренди земельної ділянки на
земельну ділянку з реєстраційним
номером 10, що належить ОСОБА_3 у
зв'язку з тим, що зазначене право вже
зареєстроване. Натомість, доводи
апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують і не
дають підстав для висновку, що судом
при розгляді справи порушено норми
матеріального чи процесуального права.

Згідно статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 197,198, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу
селянсько-фермерського господарства
"Перемога" залишити без задоволення, а
постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 11 лютого 2014
року - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та в строки, передбачені ст. ст.
212, 254 КАС України.

Головуючий суддя
Боровицький О. А.

Судді
Сапальова Т.В.

Гонтарук В. М.