Справа № 826/17461/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Кротюк О.В.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 грудня 2013 р. у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Укрем» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.08.2013 року № та №002342207, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві про визнання
нечинними та скасування податкових
повідомлень-рішень від 20.08.2013 № та
№.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
04 грудня 2013 року адміністративний
позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною
постановою, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та прийняти нову, якою у
задоволені адміністративного позову
відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Судом першої інстанції встановлено, що
Державною податковою інспекцією у
Голосіївському районі міста Києва ДПС
було проведено документальну
позапланову невиїзну перевірку ТОВ
«Компанія «Укрем» з питань
правильності обчислення та
своєчасності внесення до бюджету сум
податку на додану вартість та податку
на прибуток по взаємовідносинам з ТОВ
«Стіл Хоукс» () за період
з 01.06.2012 року по 30.06.2012 року, за наслідком
якої було складено акт № 89/1/22-07-33736763 від
06.08.2013 року.

Так, актом перевірки встановлено
порушення позивачем п.44.1 ст.44, п.138.2 ст.138
Податкового кодексу України - занижено
податок на прибуток за півріччя 2012 року
на загальну суму 15 744 грн., п.п.198.3, 198.6
ст.198, п.п.201.4, 201.6 ст.201 Податкового
кодексу України - завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування виключається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду на
загальну суму 14 994 грн. за червень 2012
року.

На підставі акту перевірки податковим
органом винесено оскаржувані
податкові повідомлення-рішення від
20.08.2013:

- №, яким позивачу збільшено
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 19 680 грн. (15 744 грн.
за основним платежем та 3 936 грн. за
штрафними санкціями);

- №, яким позивачу зменшено
від'ємне значення з податку на додану
вартість у розмірі 14 994 грн.

Позивач не погоджуючись з вказаними
податковими повідомленнями-рішеннями
звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів виходить з
наступного.

Відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755- VI
витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу.

Відповідно до п.п139.1.9 п.139.1 ст. 139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Згідно п.198.3 ст.198 Податкового кодексу
України податковий кредит звітного
періоду визначається виходячи з
договірної (контрактної) вартості
товарів/послуг, але не вище рівня
звичайних цін, визначених відповідно
до ст.39 цього Кодексу, та складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

- придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

- придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Підтвердженням даних податкового
обліку можуть бути лише достовірні
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції. (зазначена позиція
висловлювалася неодноразово Верховним
Судом України, зокрема в Постанові ВСУ
від 17 лютого 2009 року, реєстраційний
номер судового рішення в ЄДРСР - 7046232 та
додатково відображена у листі Вищого
адміністративного суду України від
02.06.2011 р. N 742/11/13-11).

Отже, колегією суддів встановлено, що
між TOB «Компані «Укрем» («Замовник») та
TOB «Стіл Хоукс» («Виконавець») було
укладено договір про виготовлення
продукції № 30/06 від 30,06.2011 року про
наступне:

«Виконавець зобов'язується на умовах
та в порядку, визначених
вищезазначеним Договором, виготовити з
власних матеріалів та передати у
власність Замовника технічні паспорти
(інструкції по експлуатації), стікери
та штрих-коди (надалі - Продукція) для
електротехнічних товарів, що
виробляються під торгівельною маркою
«АСКО-УКРЕМ», згідно заявок останнього,
а Замовник зобов'язується на умовах та
в порядку, визначених вищезазначеним
Договором, прийняти Продукцію та
оплатити за неї визначену Сторонами
грошову суму».

Відповідно до вищезазначеного
Договору TOB «Компанія «Укрем» було
включено до податкового кредиту з ПДВ
суму згідно податкових накладних,
виписаних TOB «Стіл Хоукс». а саме: № 294
від 29.06.2012 року у розмірі 8 000,00 грн., № 304
від 30.06.2012 року у розмірі 3 424,00 грн., та №
305 від 30.06.2012 року у розмірі 3 570,00 грн., що
разом складає суму у розмірі 14 944,00 грн.,
та відповідно закріплено актами
прийому-передачі продукції № 294 від
29.06.2012 року та №№ 304, 305 від 30.06.2012 року.

Розрахунки згідно вищезазначеного
договору проводились виключно у
безготівковій формі на поточний
рахунок Виконавця.

Разом з цим, ДПІ у Голосіївському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві в акті
перевірки позивача як на висновок про
відсутність реальності операцій щодо
придбання TOB «Компанія «Укрем» товарів,
робіт/послуг у TOB «Стіл Хоукс»
посилається на висновки зазначені у
наступних актах:

- про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Стіл Хоукс», , з питань правильності
нарахування та своєчасності сплати
податку на додану вартість по
взаємовідносинам з контрагентами в
рамках формування податкового кредиту
та податкових зобов'язань з податку на
додану вартість за період липень,
серпень, листопад, грудень 2011 року,
червень, липень 2012 року від 23.08.2012 року
№ 577/3/22-30-36482441, яким не встановлено
факту реального здійснення
господарських операцій ТОВ «Стіл
Хоукс» з
контрагентами-постачальниками у т.ч. за
червень 2012 року та встановлено
відсутність об'єктів оподаткування при
придбанні та продажу товарів, які
підпадають під визначення ст.22, ст.185
Податкового кодексу України;

- про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Стіл Хоукс»,
(код за ) щодо підтвердження
господарських відносин з платниками
податків за період січень,
серпень-грудень 2010 року,
січень-червень, серпень-грудень 2011
року, січень-серпень 2012 року від 26.04.2013
року №345/3-22-30-36482441, яким на підставі
постанови старшого слідчого в особливо
важких справах управління СБУ у м.Києві
від 25.02.2013 року, в якій міститься
інформація про те, що директор ОСОБА_3
не приймав участі у діяльності ТОВ
«Стіл Хоукс», не підписував договорів
та інших документів, встановлено, що
зазначене підприємство створене та
здійснювало фінансово-господарську
діяльність з метою прикривання
незаконної діяльності підприємств
реального сектору економіки, створюючи
незаконний податковий кредит своїм
контрагентам.

Крім того, слід зазначити, що відносно
громадянина ОСОБА_3, який є директором
TOB «Стіл Хоукс» слідчим відділом УСБУ у
м. Києві порушено кримінальну справу за
фактом вчинення злочину передбаченого
ч.2 ст.205 КК України.

У зв'язку з цим, на запит суду
апеляційної інстанції, від Печерського
районного суду міста Києва надійшов
вирок від 08.04.2013 року по справі №1-567/12
пр.№1-59/13 стосовно ОСОБА_3, якого визнано
винного у вчинені злочину за ознаками
ч.2 ст.205 КК України.

Так, згідно вироку, громадянин ОСОБА_3
не приймав участі у діяльності
підприємства, жодних договорів від
імені підприємства не укладав, не
підписував документів, що відносяться
до господарської діяльності
підприємства, не управляв банківськими
рахунками, печатку не отримував,
податкової звітності не здавав, не
підписував податкових нажладних.

Таким чином, оскільки, TOB «Стіл Хоукс»
створене та здійснювало
фінансово-господарську діяльність з
метою прикриття незаконної діяльності
підприємств реального сектору
економіки, створюючи незаконний
податковий кредит своїм контрагентам
та створюючи умови для недоотримання
коштів державним бюджетом України.

Отже, документи підписані від імені TOB
«Стіл Хоукс» не можуть свідчити про
реальність та товарність операцій.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про помилковість висновків
суду першої інстанції щодо наявності
підстав для скасування податкових
повідомлень-рішень, а тому вважає за
необхідне скасувати постанову суду та
прийняти нову.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судового
рішення суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що судом першої
інстанції при ухваленні постанови
неповно з'ясовані обставини, що мають
значення для справи та порушено норми
матеріального права. У зв'язку з цим
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити, а
постанову суду - скасувати.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 198, 202, 205, 207, 212,
254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В А:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві -
задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 04 грудня 2013 року -
скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у
задоволені адміністративного позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Укрем» до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
20.08.2013 року № та №002342207 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів з дня
її складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст постанови виготовлено 04
квітня 2014 року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя

Романчук О.М

Судді:

Шелест С.Б.

Глущенко Я.Б.