Справа № 824/385/14-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 року м. Чернівці
Справа № 824/385/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Маренича І.В.;

секретаря судового засідання - Юзька
Я.В.;

з участю:

представника позивача - ОСОБА_1;

представника відповідача - Бабій І.І.;

представника третьої особи - не
з'явилася.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до Чернівецької
обласної державної адміністрації,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Головне управління
Держземагентства у Чернівецькій
області, про визнання протиправною
бездіяльності та зобов'язання вчинити
дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 (далі позивач) звернувся з
адміністративним позовом до
Чернівецької обласної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Головне
управління Держземагенства у
Чернівецькій області в якому просив
суд: визнати протиправною
бездіяльність Чернівецької обласної
державної адміністрації, яка полягає у
неприйнятті Чернівецькою обласною
державною адміністрацією рішення по
суті заяви ОСОБА_3 про надання дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки у
власність протягом встановленого
законом строку; Зобов'язати
Чернівецьку обласну державну
адміністрацію розглянути заяву ОСОБА_3
про надання дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність та
прийняти рішення у відповідності до ч.3
ст.128 Земельного кодексу України та ст.6
Закону України "Про місцеві державні
адміністрації".

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що протиправна бездіяльність
відповідача полягає у тому, що всупереч
вимог ст.128 Земельного кодексу України
Чернівецькою обласною державною
адміністрацією протягом місячного
строку заява позивача про надання
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність по суті та належним
чином не бала розглянута, оскільки
відповідачем, за результатами розгляду
такого звернення, не видано
відповідного розпорядження про
надання дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність або про мотивовану
відмову у видачі такого дозволу.

Представник позивача в судовому
засіданні з урахуванням уточнених
позовних вимог позов підтримав та
просив суд задовольнити його у повному
обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечувала проти позовних
вимог та просила суд відмовити у їх
задоволенні у повному обсязі з підстав
викладених в запереченні.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін,
встановивши фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги та
заперечення, дослідивши та оцінивши
надані докази в сукупності,
проаналізувавши законодавство, яке
регулює спірні правовідносини, суд
дійшов висновку, що адміністративний
позов підлягає задоволенню, з
наступних підстав.

Судом встановлено такі обставини у
справі та відповідні їм
правовідносини.

01 березня 2010 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3
укладено договір суборенди земельної
ділянки. Згідно предмету договору
орендар надає, а суборендар бере в
строкове платне користування земельну
ділянку для будівництва житлового
котеджу для ведення сільського
зеленого туризму, яка знаходиться на
території Мигівської сільської ради
Вижницького району Чернівецької
області.

ОСОБА_3 є власником житлового котеджу,
що знаходяться в АДРЕСА_1, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на нерухоме майно, що видане
виконавчим комітетом Мигівської
сільської ради Вижницького району:
серії САЕ №443196.

ОСОБА_3 звернувся із заявою до
Чернівецької обласної державної
адміністрації в якій просив надати
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у
власність шляхом викупу громадянину
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,333 га
для будівництва та обслуговування
житлового котеджу по АДРЕСА_1, яка
знаходяться на території Мигівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області за межами
населеного пункту, з земель
рекреаційного призначення, зазначену
заяву відповідач отримав 03.09.2013 року.

04.10.2013 року Головне управління
Держземагенства у Чернівецькій
області надіслало на адресу
представника позивача лист в якому
зазначено: пропонуємо користувачу
земельної ділянки площею 0,70 га,
кадастровий номер :01:001:0638
замовити та виготовити у суб'єкта
господарської діяльності з проведення
робіт із землеустрою, документацію із
землеустрою щодо поділу земельної
ділянки та сформувати за вказаними у
заявах окремих будівель окремі
земельні ділянки на тих самих умовах.
Після оформлення у встановленому
порядку права на сформовані земельні
ділянки, стане можливим набуття у
власність земельних ділянок шляхом
викупу.

До вказаних правовідносин слід
застосувати такі положення закону.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 2 КАС України у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення;
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи несправедливій
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Частиною 2 ст. 79-1 Земельного кодексу
України передбачено можливість
формування земельних ділянок (окрім
іншого): у порядку відведення
земельних ділянок із земель державної
та комунальної власності; шляхом
поділу чи об'єднання раніше
сформованих земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішеннями
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Згідно ч.2 ст. 134 ЗК України, не
підлягають продажу на конкурентних
засадах (земельних торгах) земельні
ділянки державної або комунальної
власності або права на них у разі
розташування на земельних ділянках
об'єктів нерухомого майна (будівель,
споруд), що перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 122 ЗК України
у разі розташування земельних ділянок
державної власності поза межами
населених пунктів, їх передавання у
власність або у користування
здійснюють обласні державні
адміністрації. Крім того, у
відповідності до ст. 17 Земельного
кодексу України, до повноважень
місцевих державних адміністрацій у
галузі земельних відносин належить
розпорядження землями державної
власності в межах, визначених цим
Кодексом.

Згідно ст. 127 ЗК України органи
державної влади, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим та органи
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень, визначених статтею
122 цього Кодексу, здійснюють продаж
земельних ділянок державної чи
комунальної власності або прав на них
(оренди, суперфіцію, емфітевзису)
громадянам, юридичним особам та
іноземним державам на підставах та в
порядку, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ч.2 ст. 128 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи, зацікавлені у придбанні
земельних ділянок у власність, подають
заяву (клопотання) до відповідного
органу виконавчої влади. У заяві
(клопотанні) зазначаються: місце
розташування земельної ділянки, її
цільове призначення, розміри та площа,
а також згода на укладення договору про
оплату авансового внеску в рахунок
оплати ціни земельної ділянки. До заяви
(клопотання) додаються: документ, що
посвідчує право користування
земельною ділянкою (у разі його
наявності), та документи, що
посвідчують право власності на
нерухоме майно (будівлі та споруди),
розташоване на цій земельній ділянці (у
разі наявності на земельній ділянці
будівель, споруд); копія установчих
документів для юридичної особи, а для
громадянина - копія документа, що
посвідчує особу.

Відповідно до ст. 6 Закону України №
586-ХІУ від 09.04.1999 року "Про місцеві
державні адміністрації", акти, в тому
числі рішення, місцевих державних
адміністрацій видаються у формі
розпоряджень голови місцевої
державної адміністрації.

У відповідності до ст. 14 Конституції
України, право власності на землю
гарантується. Це право набувається і
реалізується громадянами, юридичними
особами та державою виключно
відповідно до закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернувся
із заявою до Чернівецької обласної
державної адміністрації в якій просив
надати дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення у
власність шляхом викупу громадянину
ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,333 га
для будівництва та обслуговування
житлового котеджу по АДРЕСА_1, яка
знаходяться на території Мигівської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області за межами
населеного пункту, з земель
рекреаційного призначення, зазначені
заяви відповідач отримав 03.09.2013 року.

Частиною 3 ст. 128 Земельного кодексу
України встановлено, що орган
державної влади, Рада міністрів
Автономної Республіки Крим або орган
місцевого самоврядування у місячний
строк розглядає заяву (клопотання) і
приймає рішення про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки (якщо
такий проект відсутній) та/або про
проведення експертної грошової оцінки
земельної ділянки (крім земельних
ділянок площею понад 50 гектарів для
розміщення відкритих спортивних і
фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про
відмову в продажу із зазначенням
обґрунтованих причин відмови.

Аналізуючи встановлені обставини
справи, та законодавство яке
врегульовує спірні правовідносини
слід дійти висновку про те, що доводи
наведені позивачем в
адміністративному позові є
обґрунтованими, оскільки відповідь
Головного управління Держземагенства
у Чернівецькій області лист за вих. №
1138/03/14-13 від 04.10.2013 року на заяву ОСОБА_3
по своїй суті носить виключно
інформаційно-рекомендаційний
характер, та за своїм змістом і формою
така відповідь не є актом
індивідуальної дії. Іншими словами
відповідь, яка була надана третьою
особою не є розпорядженням
Чернівецької обласної державної
адміністрації і не вирішує порушеного
у заявах питання, у спосіб встановлений
ч. 3 ст. 128 ЗК України та ст. 6 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації".

Слід також зазначити, що у поданих
запереченнях, а так само в ході
судового розгляду справи представник
відповідача (окрім іншого) посилалась
на те, що заява подана позивачем
розглядались з дотриманням вимог
Порядку Документообігу в апараті ОДА з
питань земельних правовідносин
(землекористування та відчуження
земельних ділянок) .

Суд погоджується з зазначеними
доводами представника відповідача в
частині того, що вказані заяви
розглядались з дотриманням такого
Порядку, що також і не заперечувалось
позивачем. Однак зазначені доводи не
спростовують того факту, що за
результатами розгляду таких заяв
відповідачем не було прийнято
розпорядження, як того вимагають норми
ч. 3 ст. 128 ЗК України та ст. 6 Закону
України "Про місцеві державні
адміністрації", що по своїй суті
свідчить про протиправну
бездіяльність відповідача.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Відповідно до частини 1 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

З досліджених в ході судового розгляду
справи письмових доказів, пояснень
представників сторін, відповідач, як
суб'єкт владних повноважень не довів
суду правомірність своїх дій, а тому
суд вважає, що дії та рішення
відповідача суперечать вимогам ст. 19
Конституції України та ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У процесі розгляду справи не
встановлено інших фактичних обставин,
що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, і доказів
на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійсненні нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.2,3,6-12,17,18,71,94,157,160-163,167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити
повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність
Чернівецької обласної державної
адміністрації, яка полягає у
неприйнятті Чернівецькою обласною
державною адміністрацією рішення по
суті заяв ОСОБА_3 про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність протягом встановленого
законом строку.

3. Зобов'язати Чернівецьку обласну
державну адміністрацію розглянути
заяви ОСОБА_3 про надання дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельних ділянок у
власність та прийняти відповідне
рішення за результатами розгляду
вказаних заяв.

4. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_3 судові
витрати - судовий збір в сумі 73,08 грн.

Постанова суду може бути оскаржена до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд за правилами,
встановленими статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Постанова набирає законної сили в
порядку статті 254 КАС України.

У судовому засіданні 20 березня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Постанову
виготовлено в повному обсязі 25 березня
2014 року.

Суддя

І.В.Маренич