Справа № 820/14081/13-а
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 квітня 2014 р.
№ 820/14081/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді - Панова М.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Каряки
С.Г.,

представників сторін:

позивача - Кривошеєнко О.Ю.,

відповідача - Шамілової Л.Ш,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000", звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому з
урахуванням уточнених позовних вимог
просив суд скасувати податкові
повідомлення-рішення Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № та № від 13 червня
2013 року.

В обгрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що правомірно формував
податковий кредит по взаємовідносинам
з контрагентом ТОВ "Рест-Профі" за
травень 2012р., що підтверджується
належним чином оформленими первинними
документами бухгалтерського та
податкового обліку.

Представник позивача у судовому
засіданні позов підтримав та просив
задовольнити в повному обсязі з
підстав та мотивів викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти позову заперечував та
просив відмовити в повному обсязі. В
обгрунтування заперечень зазначив, що
відповідач при прийнятті спірних
рішень діяли на підставі, у межах
повноважень та у спосіб що передбачені
Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, суд дійшов наступного
висновку.

Судом встановлено, що фахівцями
Індустріальної МДПІ м. Харкова на
підставі наказу від 08.05.2013 року № 848
згідно із п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1
ст.75, .ст.79 Податкового Кодексу України
від 02.12.2010 року № 2755-УІ була проведена
документальна невиїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" з питання
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Рест-Профі» (код за ) та
ТОВ ІВФ «Спецтехстрой» за період з
01.07.2012 року по 31.12.2012 року, за
результатами якої складено акт від
27.05.2013 року № 2358/22-207/37368122 .

Висновками зазначеного акту перевірки
встановлено порушення: п.198.3, п. 198.6 ст.198
Податкового кодексу України від
02.12.2010року № 2755-VI , в результаті чого
занижено податок на додану вартість
всього у сумі 462666,67 грн. у тому числі: за
3 квартал 2012року на суму 462666,67 грн.

На підставі висновків зазначеного акту
відповідачем винесені податкові
повідомлення - рішення № та №
від 13 червня 2013 року.

В мотивувальній частині акту
перевірки, висновки якого покладені в
основу спірних рішень, зазначено, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" неправомірно
сформувало податковий кредит по
взаємовідносинам з контрагентом ТОВ
"Рест-Профі" за травень 2012р., оскільки
відповідно до акту від 31.07.2012р. №
666/2204/35860329 про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Рест-Профі»
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платником
податків та їх реальності та повноти
відображення в обліку за травень 2012р.,
господарська діяльність ТОВ
«Рест-Профі» має ознаки нереальності
за період травень 2012р.

Суд зазначає, відповідно до п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження,
створення) необоротних активів, у
тому числі при їх ввезенні на митну
територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенням
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності); в)
отримання послуг, наданих нерезидентом
на митній території України, та в разі
отримання послуг, місцем постачання
яких є митна територія України; г)
ввезення необоротних активів на митну
територію України за договорами
оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання
коштів з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з: придбанням або
виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій
у необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні
фонди почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного
податкового періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник
податку несе відповідальність
відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну складену за вибором
покупця (отримувача) в один з таких
способів: а) у паперовому вигляді; б) в
електронній формі з дотриманням умови
щодо реєстрації у порядку,
визначеному законодавством,
електронного підпису уповноваженої
платником особи та умови реєстрації
податкової накладної у Єдиному
реєстрі податкових накладних. У такому
разі складання податкової накладної
у паперовому вигляді не є
обов'язковим.

У податковій накладній зазначаються
в окремих рядках такі обов'язкові
реквізити: а) порядковий номер
податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - продавця
товарів/послуг; г) податковий номер
платника податку (продавця та покупця);
ґ) місцезнаходження юридичної
особи-продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва,
зазначена у статутних документах
юридичної особи або прізвище, ім'я та
по батькові фізичної особи,
зареєстрованої як платник податку на
додану вартість, - покупця (отримувача)
товарів/послуг; е) опис (номенклатура)
товарів/послуг та їх кількість, обсяг;
є) ціна постачання без урахування
податку; ж) ставка податку та
відповідна сума податку в цифровому
значенні; з) загальна сума коштів, що
підлягають сплаті з урахуванням
податку; и) вид цивільно-правового
договору; і) код товару згідно з УКТ
ЗЕД (для підакцизних товарів та
товарів, ввезених на митну територію
України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
складається у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Один примірник видається
покупцю, а другий залишається у
продавця. У разі складання
податкової накладної у паперовому
вигляді покупцю видається оригінал, а
копія залишається у продавця.

Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового
кодексу України право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
видається платником податку, який
здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум
податку, що відносяться до податкового
кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів
можуть складатися зведені облікові
документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" первинні та
зведені облікові документи можуть
бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг
господарської операції, одиницю
виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення
господарської операції і правильність
її оформлення; особистий підпис або
інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 2.1 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704
первинні документи - це документи,
створені у письмовій або електронній
формі, що фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації (власника) на їх
проведення.

Відповідно до п. 2.4 Розділу 2 Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24 травня 1995 р. № 88,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704
первинні документи повинні мати такі
обов'язкові реквізити: найменування
підприємства, установи, від імені яких
складений документ, назва документа
(форми), дата і місце складання, зміст
та обсяг господарської операції,
одиниця виміру господарської операції
(у натуральному та/або вартісному
виразі), посади і прізвища осіб,
відповідальних за здійснення
господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані,
що дають змогу ідентифікувати особу,
яка брала участь у здійсненні
господарської операції.

02.04.2012 року між ТОВ
«Транстерміналсервіс-2000» та ПП ТЕСТ-
ПРОФІ» був укладений договір
купівлі-продажу № 120401 від 02.04.2012р.,
згідно умов якого (п.1.1.), ПП «Рест-Профі»
передає ТОВ «Транстерміналсервіс-2000»
право власності на продольно-фрезерний
станок : моделі 6620 зав. № 20, 1971 року
випуску у комплекті зі столом 6300x2000мм
та 4 фрезерних головки, що був у
експлуатації, виробництва
Ул"янівського заводу важких та
унікальних станків, у кількості 1 шт., за
ціною 2776000,00 грн., у тому числі ПДВ 462666,67
грн. Згідно умов п. 2.6. договору № 120401
від 02.04.2012р., право власності на товар
переходить від продавця - покупцю з
моменту підписання договору. Згідно
умов п. 3.1.2 договору місцем знаходження
товару узгоджено у зібраному вигляді
на фундаменті цеху ЦМРП заводу
"Енергомашспецсталь" м. Краматорськ. За
п.п.13.3 договору, договір вступає в силу
з моменту його підписання та за п.13.3
договору діє до моменту повного
виконання сторонами своїх обов'язків.
На виконання умов договору, та зокрема
вимог п.3.1.3. Договору, було оформлено
видаткову накладну №РН040501 ВІД 04.05.2012
року на товар, та податкову накладну №
27 від 04.05.2012 року на суму 2773000,00 грн.
Вищезазначені документи підписані
уповноваженими особами та скріплені
печатками сторін, тобто сторони
вчинили дії на виконання умов договору.
Таким чином, на виконання умов
Договору, ПП «Рест-Профі» було
передано, а ТОВ
«Транстерміналсервіс2000»прийнято у
власність товар згідно умов договору,
що у повному обсязі узгоджується із
вимогами ст..ст.. 344, 525, 526 ЦК України. Так,
02.04.2012р. ТОВ «Транстерміналсервіс 2000»
набуло право власності на
продольно-фрезерний станок моделі 6620
зав. №20, 1971 року випуску у комплекті зі
столом 6300x2000мм та 4 фрезерних головки,
що був у експлуатації виробництва
Ул»янівського заводу важких та
унікальних станків, у кількості 1 шт., за
ціною 2776000,00 грн,, у тому числі ПДВ 462666,67
грн.

Сплату позивачем за даним договором
підтверджують банківські виписки, де
отримувачем є ПП "Баварія-Ф" згідно
договору уступки права вимоги від
01.06.2012р. № 120601.1 між ТОВ "Рест-профі" та ПП
"Баварія-Ф".

На виконання умов договору позивачу
передано технічну документацію на
товар, а саме керівництво з
експлуатації продольно-фрезерного
станку моделі 6620.

Вказаний станок позивачем
використовується у господарській
діяльності як основний засіб, про що
свідчать Регистр бухгалтерії "Журнал
проводок" по рахункам 1521, 6442, 631 та
бухгалтерська довідка № 0401.1 від
01.04.2014р.

Крім того, використання у власній
господарській діяльності ТОВ
«Транстерміналсервіс 2000»
продольно-фрезерного станку моделі 6620
підтверджується договорами на
виконання робіт по виробництву
продукції № 120710 від 10.07.2012р., № 120905 від
05.09.2012р., 12.06.07 від 07.06.2012р., 120815 від
15.08.2012р. між позивачем (Виконавець) та
його контрагентами (Замовники),
предметом яких є із матеріалів
Замовника виконання робіт Виконавцем
по виробництву продукції на
продольно-фрезерном станку моделі 6620,
який знаходиться в цеху ЦМРП заводу
"Енергомашспецсталь" м. Краматорськ.

Вказані первинні документи
бухгалтерського та податкового обліку
відповідають вимогам п. 201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, ч. 2 ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", п. 2.4 Розділу 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24 травня 1995 р. № 88, зареєстрованого
в Міністерстві юстиції України 5 червня
1995 р. за № 168/704.

Отже, вищенаведене свідчить про те, що
позивач правомірно включив до
податкового кредиту суми, які
підтверджені первинними документами
бухгалтерського та податкового обліку,
у зв'язку з придбанням позивачем
основного засобу, який в свою чергу був
використаний останнім в
оподатковуваних операціях у межах
господарській діяльності.

При зазначених обставинах, суд вважає
вимоги позивача правомірними та
такими, що ґрунтуються на положеннях
діючого законодавства, належним чином
обґрунтовані, підтверджені
дослідженими у судовому засіданні
доказами, а тому підлягають
задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 9, 11, 71, 94, 159, 160- 163, 186, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" до
Індустріальної об'єднаної державної
податкової інспекції м. Харкова
Головного управління Міндоходів у
Харківській області про скасування
податкових повідомлень-рішень-
задовольнити в повному обсязі.

Скасувати податкові
повідомлення-рішення Індустріальної
об'єднаної державної податкової
інспекції м. Харкова Головного
управління Міндоходів у Харківській
області № та № від 13 червня
2013 року.

Стягнути з Державного бюджету України
(отримувач: УДКСУ у Червонозаводському
районі м. Харкова, код 37999628, банк ГУДКСУ
у Харківській області, МФО 851011, рахунок
4011) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Транстерміналсервіс-2000" (адреса: 61044, м.
Харків, пр. Московський, 257, к. 10012, код
37368122 ) 4656 (чотири тисячі шістсот
п"ятдесят шість) грн. 82 коп. витрат зі
сплати судового збору.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення протягом десяти днів з дня його
проголошення, у разі застосування
судом частини третьої статті 160 КАСУ, а
також прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено 08
квітня 2014 року.

Суддя
Панов М.М.