Справа № 2а-1670/9333/11
Суддя: Розваляєва Т.С.
Дата ухвалення: 2013-01-29 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2013 р. м. Київ
К/9991/48033/12

Вищий адміністративний суд України у
складі:

головуючого суддіРозваляєвої Т. С.
(суддя-доповідач),суддівВасильченко Н.
В., Черпіцької Л. Т.,

розглянувши в порядку письмового
розгляду касаційні скарги ОСОБА_4 на
постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від
22 листопада 2011 року, ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12
січня 2012 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2012 року у справі
за позовом ОСОБА_4 до Полтавського
обласного центру зайнятості, третя
особа - Кременчуцький міськрайонний
центр зайнятості про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії,

установив:

ОСОБА_4 звернулася з позовом до
Полтавського обласного центру
зайнятості про визнання незаконними
дій та зобов'язання надати та приєднати
основну щорічну відпустку повної
тривалості 30 календарних днів до
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами з 22 жовтня 2011 року з
урахуванням вже наданих 12 календарних
днів.

Постановою Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивач звернулася з
апеляційною скаргою, в якій просила
його скасувати.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року апеляційна скарга залишена без
руху.

Ухвалою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 24 квітня 2012
року залишено без змін постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22
листопада 2011 року.

Не погоджуючись з постановою
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року та ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2012 року, позивач
звернулася з касаційною скаргою, в якій
просить їх скасувати, прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Не погоджуючись з ухвалою Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 12 січня 2012 року, позивач звернулася
з касаційною скаргою, в якій просить її
скасувати, справу направити до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга на постанову
Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2012 року підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що наказом
Полтавського обласного центру
зайнятості № 260-к від 31 серпня 2009 року
позивача призначено на посаду
спеціаліста І категорії відділу
взаємодії з роботодавцями
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості, тимчасово, на період
відпустки для догляду за дитиною
основного працівника (ОСОБА_5) до дня її
фактичного виходу з відпустки з 01
вересня 2009 року.

Наказом Полтавського обласного центру
зайнятості № 432-в від 24 червня 2011 року
спеціалісту І категорії відділу
взаємодії з роботодавцями
Кременчуцького міськрайонного центру
зайнятості ОСОБА_5 продовжено
відпустку без збереження заробітної
плати для догляду за дитиною до
досягнення нею шестирічного віку з 02
липня 2011 року по 20 січня 2012 року.

Наказом Полтавського обласного центру
зайнятості № 347-в від 07 червня 2011 року
позивачу надано щорічну відпустку за
період роботи з 01 вересня 2010 року по 31
серпня 2011 року тривалістю 30
календарних днів з 04 липня 2011 року по 02
серпня 2011 року.

06 жовтня 2011 року позивач звернулася до
відповідача з заявою про приєднання
основної щорічної відпустки до
відпустки у зв'язку з вагітністю та
пологами терміном 30 календарних
днів з 22 жовтня 2011 року.

Заява позивача задоволена частково: з 22
жовтня 2011 року позивачу надано частину
щорічної відпустки, тривалістю 12 днів,
за період роботи з 01 вересня 2011 року по
час фактичного виходу основного
працівника - 21 січня 2012 року.

Не погоджуючись з такими діями
відповідача, позивач звернулася з цим
позовом.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з
яким погодився суд апеляційної
інстанції, що, частково задовольнивши
заяву позивача, відповідач діяв в межах
повноважень, наданих законом.

З висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до статті 23 КЗпП України
трудовий договір може бути: 1)
безстроковим, що укладається на
невизначений строк; 2) на визначений
строк, встановлений за погодженням
сторін; 3) таким, що укладається на час
виконання певної роботи.

Строковий трудовий договір
укладається у випадках, коли трудові
відносини не можуть бути встановлені
на невизначений строк з урахуванням
характеру наступної роботи, або умов її
виконання, або інтересів працівника та
в інших випадках, передбачених
законодавчими актами.

Судами встановлено, що з позивачем
укладено строковий договір до дня
фактичного виходу з відпустки ОСОБА_5

Частиною 2 статті 20 Закону України «Про
відпустки»передбачено, що до відпустки
у зв'язку з вагітністю та пологами
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний за заявою жінки приєднати
щорічну відпустку незалежно від
тривалості її роботи в поточному
робочому році.

За змістом статті 10 цього Закону у разі
надання працівникові щорічних
відпусток до закінчення
шестимісячного терміну безперервної
роботи їх тривалість визначається
пропорційно до відпрацьованого часу,
за винятком випадків, передбачених
частиною сьомою цієї статті. Зокрема,
щорічні відпустки повної тривалості до
настання шестимісячного терміну
безперервної роботи у перший рік
роботи на даному підприємстві за
бажанням працівника надаються: жінкам -
перед відпусткою у зв'язку з вагітністю
та пологами або після неї, а також
жінкам, які мають двох і більше дітей
віком до 15 років або дитину-інваліда;

Статтею 180 КЗпП України передбачено, що
у разі надання жінкам відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами
власник або уповноважений ним орган
зобов'язаний за заявою жінки приєднати
до неї щорічні основну і додаткову
відпустки незалежно від тривалості її
роботи на даному підприємстві, в
установі, організації в поточному
робочому році.

Із змісту вказаних норм вбачається, що
вимога до роботодавця про приєднання
щорічної основної і додаткової
відпусток до відпустки у зв'язку з
вагітністю та пологами є імперативною.
Вказані норми не передбачають
можливість зменшення тривалості такої
відпустки пропорційно відпрацьованому
часу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що
за змістом КЗпП України відпрацьований
час є величиною, яка вказує на події,
які відбулися в минулому. Про такі
обставини можна вказувати за наявності
встановленого факту. Між тим, рішення
відповідача ґрунтується на припущенні
про можливість настання подій, що не
відповідає змісту вказаного закону.

Також слід зазначити, що пропорційне
зменшення відпустки можливе лише у
випадку визначення чітких часових
рамок відпрацьованого часу. Проте,
припущення відповідача щодо
відпрацьованого часу в майбутньому не
ґрунтується на таких обставинах,
оскільки цей часовий проміжок
обмежений величиною «до дня фактичного
виходу з відпустки ОСОБА_5», яка не є
визначеною.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що дії
відповідача, які є предметом цього
позову є протиправними, а отже позов
підлягає задоволенню.

Крім того, колегія суддів приходить до
висновку, що касаційна скарга позивача
на ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року також підлягає задоволенню.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу
позивача, суд виходив з того, що апелянт
не надав докази сплати судового збору.

Висновки суду є помилковими.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5
Закону України «Про судовий збір»від
сплати судового збору звільняються
позивачі - за подання позовів про
стягнення заробітної плати, поновлення
на роботі та за іншими вимогами, що
випливають із трудових правовідносин.

Частина 2 статті 4 цього закону
передбачає, що за подачу апеляційної
скарги на рішення адміністративного
суду сплачується судовий збір в
розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає
сплаті при поданні позовної заяви

Таким чином, позивач звільнений від
сплати судового збору за подачу
апеляційної скарги.

За таких підстав, керуючись статтями 220,
222, 223, 227, 229, 230, 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

постановив:

Касаційні скарги ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову Полтавського окружного
адміністративного суду від 22 листопада
2011 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 24 квітня 2012 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати незаконними дії Полтавського
обласного центру зайнятості щодо
відмови ОСОБА_4 приєднати основну
щорічну відпустку повної тривалості
30 календарних днів до відпустки у
зв'язку з вагітністю та пологами та
призначити її з 22 жовтня 2011 року.

Зобов'язати Полтавський обласний центр
зайнятості приєднати ОСОБА_4 основну
щорічну відпустку повної тривалості 30
календарних днів до відпустки у зв'язку
з вагітністю та пологами та призначити
її з 22 жовтня 2011 року.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 12 січня 2012
року скасувати і в цій частині справу
передати до суду апеляційної інстанції
для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку ст. ст. 235-239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді: