Справа № 759/13507/13-а
Суддя: Горяйнов А.М.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Макаренко В.В.
Суддя-доповідач: Горяйнов А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Горяйнова А.М.,

суддів - Мамчура
Я.С. та Шостака О.О.,

при секретарі -
Дроздовій М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Головного управління за благоустроєм у
м. Києві виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) на ухвалу
Святошинського районного суду м. Києва
від 05 вересня 2013 року про забезпечення
адміністративного позову фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 до Відділу
контролю за благоустроєм
Святошинської районної державної
адміністрації та Головного управління
за благоустроєм у м. Києві виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ФОП ОСОБА_2 звернувся
до суду з позовом, у якому просив
визнати протиправними дії Відділу
контролю за благоустроєм
Святошинської районної державної
адміністрації та Головного управління
за благоустроєм у м. Києві виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) і скасувати припис від 20
березня 2013 року № 144411. Разом з
адміністративним позовом ФОП ОСОБА_2
подав клопотання про забезпечення
адміністративного позову.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 05 вересня 2013 року вказане
клопотання було задоволене.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач - Головне
управління за благоустроєм у м. Києві
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) подало апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану ухвалу та прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
клопотання. Свої вимоги обґрунтовує
тим, що судом першої інстанції було
порушено норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.
Зокрема апелянт вказує на те, що саме по
собі винесення припису від 20 березня 2013
року № 144411 не є підставою для
здійснення чи організації робіт по
примусоваму демонтажу тимчасової
споруди.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Головного управління за благоустроєм у
м. Києві виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) - залишити без
задоволення, а ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 05 вересня 2013
року про забезпечення
адміністративного позову - без змін
виходячи із наступного.

Згідно ст. 159 КАС України судове рішення
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин у
адміністративній справі,
підтверджених такими доказами, які
були досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що
Відділ контролю за благоустроєм
Святошинської районної державної
адміністрації виніс припис від 20
березня 2013 року № 144411 про зобов'язання
усунути тимчасову споруду. Зазначений
припис є предметом оскарження у даній
справі.

Ухвалою суду від 05 вересня 2013 року було
задоволено клопотання ФОП ОСОБА_2 про
вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову та
заборонено відповідачам здійснювати
та організовувати роботи по
примусовому демонтажу тимчасових
споруд, що знаходяться у користуванні
ФОП ОСОБА_2 та розміщені за адресами:
АДРЕСА_1 (22 кв.м.) та АДРЕСА_2 (24 кв.м.), до
вирішення справи по суті.

Приймаючи рішення про задоволення
клопотання ФОП ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що демонтаж
тимчасових споруд до набрання законної
сили рішенням у даній справі порушить
звичайну господарську діяльність
позивача. Відновлення тимчасової
споруди, у разі задоволення позову,
вимагатиме докладання значних зусиль
та витрат.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він знайшов своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

У відповідності до ст. 117 КАС України
суд за клопотанням позивача або з
власної ініціативи може постановити
ухвалу про вжиття заходів забезпечення
адміністративного позову, якщо існує
очевидна небезпека заподіяння шкоди
правам, свободам та інтересам позивача
до ухвалення рішення в
адміністративній справі, або захист
цих прав, свобод та інтересів стане
неможливим без вжиття таких заходів,
або для їх відновлення необхідно буде
докласти значних зусиль та витрат, а
також якщо очевидними є ознаки
протиправності рішення, дії чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень.

Судом встановлено, що винесення
припису від 20 березня 2013 року № 144411 є
передумовою для здійснення
організації робіт по примусовому
демонтажу тимчасової споруди.

Порядок здійснення демонтажу
самовільно розміщених малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд встановлений п. 13.3.3 Правил
благоустрою міста Києва, затверджених
рішенням Київської міської ради від 25
грудня 2008 року № 1051/1051.

Згідно вказаних Правил у разі
виявлення самовільно розміщеної
тимчасової споруди (малої
архітектурної форми) без відповідної,
оформленої в установленому порядку
дозвільної документації, або з
частково оформленою дозвільною
документацією, Головним управлінням
контролю за благоустроєм вноситься
припис його власнику з вимогою
усунення порушень шляхом проведення
демонтажу цієї споруди протягом трьох
робочих днів.

Протягом зазначеного терміну власник
зобов'язаний за власний рахунок
здійснити демонтаж самочинно
розміщеної тимчасової споруди (малої
архітектурної форми) та провести
відновлення порушеного благоустрою на
місці розміщення тимчасової споруди
(малої архітектурної форми).

У разі невиконання власником вимог
припису Головне управління контролю за
благоустроєм здійснює демонтаж
самовільно розміщеної тимчасової
споруди (малої архітектурної форми) за
рахунок коштів міського бюджету з
подальшим відшкодуванням усіх витрат
власником, винним у порушенні
благоустрою.

З наведеного вбачається, що невжиття
заходів забезпечення
адміністративного позову призведе про
демонтажу тимчасових споруд, в яких
позивач здійснює господарську
діяльність, що призведе до понесення
позивачем витрат на демонтаж, у випадку
задоволення адміністративного позову -
витрат на її встановлення та
зберігання на майданчику тимчасового
зберігання.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції було винесено законну
і обґрунтовану ухвалу про заборону
здійснювати та організовувати роботи
по примусовому демонтажу тимчасових
споруд, що знаходяться у користуванні
ФОП ОСОБА_2

Як на підставу для задоволення своїх
вимог Головне управління за
благоустроєм у м. Києві виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) посилається на те, що
саме по собі винесення приписи від 20
березня 2013 року № 144411 не є підставою
для демонтажу тимчасової споруди.

Відповідно до п. 13.3.2 Правил благоустрою
міста Києва, затверджених рішенням
Київської міської ради від 25 грудня 2008
року № 1051/1051 рішення про демонтаж
самовільно встановлених розміщених
малих архітектурних форм та тимчасових
споруд приймається Головним
управлінням контролю за благоустроєм
міста Києва виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) з
урахуванням пропозицій органів, що
виявили самовільне розміщення малих
архітектурних форм та тимчасових
споруд.

Винесення Головним управлінням
контролю за благоустроєм міста Києва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) відповідного рішення є
складовою частиною організації робіт
по примусовому демонтажу тимчасових
споруд.

У зв'язку з цим колегія суддів вважає,
що доводи апеляційної скарги
відповідача не спростовують висновки
суду першої інстанції, викладені в
ухвалі від 05 вересня 2013 року, та не
можуть бути підставами для її
скасування.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам та
прийнято законне і обґрунтоване
рішення у відповідності з вимогами
матеріального та процесуального права.
В зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Головного управління за благоустроєм у
м. Києві виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) - залишити без
задоволення, а ухвалу Святошинського
районного суду м. Києва від 05 вересня 2013
року про забезпечення
адміністративного позову - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 167, 195, 196, 199, 200, 205,
206, 212, 254 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

В задоволенні апеляційної скарги
Головного управління за благоустроєм у
м. Києві виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) - відмовити.

Ухвалу Святошинського районного суду
м. Києва від 05 вересня 2013 року про
забезпечення адміністративного позову
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, є остаточною та
оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя
А.М.
Горяйнов

Судді
Я.С. Мамчур

О.О. Шостак

Головуючий суддя
Горяйнов А.М.

Судді:
Мамчур Я.С

Шостак О.О.