Справа № 2а-2254/10/0970
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа №
21688/11

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді
Багрія В.М.,

суддів
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 1.03.2011 року
у справі за позовом Державної
податкової інспекції в місті
Івано-Франківську до ОСОБА_1 про
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій,

В С Т А Н О
В И В :

У червні 2010 року Державна податкова
інспекція в місті Івано-Франківську
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення штрафних (фінансових)
санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що за ОСОБА_1 рахується
податкова заборгованість перед
бюджетом по сплаті штрафних санкцій за
порушення порядку застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг в розмірі 12006,05
грн.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
1.03.2011 року позов задоволено.

Стягнуто з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 в дохід бюджету штрафні
(фінансові) санкції в розмірі 12006,05 грн.

Постанову суду першої інстанції
оскаржила ОСОБА_1, подавши на неї
апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що не погоджується з постановою суду
першої інстанції, вважає її незаконною
та такою, що підлягає скасуванню.

ОСОБА_1 звертає увагу на
безпідставність рішення про
застосування щодо неї штрафних
(фінансових) санкцій, оскільки
перевірка була проведена без
попереднього ознайомлення платника
податку, з участю працівника
податкової міліції, що є порушенням ст.
ст. 11-1, 11-2 Закону України «Про Державну
податкову службу в Україні». Крім того,
відповідачем неправильно проведено
розрахунок штрафних санкцій, при
винесенні рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій не було
повно та всебічно з'ясовано всіх
обставин справи, що склалися на момент
перевірки.

Апелянт про дату, час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином,
проте в судове засідання не прибув,
представник позивача просить справу
розглянути в порядку письмового
провадження, що є підставою для її
розгляду в порядку письмового
провадження за наявними в ній
матеріалами.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

В справі встановлено, що 29.01.2010 року
працівниками ДПА в Івано-Франківській
області було проведено перевірку за
дотриманням порядку проведення
розрахунків за товари (послуги), вимог з
регулювання обігу готівки, наявності
торгових патентів і ліцензій фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1, за
результатами якої податковим органом
складено акт (довідку) перевірки за
№915134 від 29.01.2010 року.

Перевіркою встановлено порушення п. п.
9, 12, 13 ст. 3, ст. ст. 6 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», Порядку ведення книги обліку
доходів і витрат, Інструкції про
оподаткування доходів фізичних осіб
від зайняття підприємницькою
діяльністю. Зокрема, виявлено
невідповідність суми готівкових
коштів на місці проведення
розрахунків, не забезпечено щоденного
друку фіскального чека, виявлено
порушення порядку ведення обліку
товарних запасів за місцем їх
реалізації, здійснення продажу
товарів, які не обліковано у
встановленому порядку.

На підставі акту перевірки №915134 від
29.01.2010 року, податковим органом
прийнято рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій №
від 5.02.2010 року в загальному розмірі
12006,05 грн. за порушення п. п. 12, 13 ст.3, ст.
ст. 6, 9 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», Порядку ведення
книги обліку доходів і витрат,
Інструкції про прибутковий податок з
громадян.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
порушення відповідачем вимог Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» є встановленими
та підтвердженими, тому вимоги про
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій згідно рішення податкового
органу є обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції та
вважає їх правильними з огляду на
наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України
«Про державну податкову службу»,
органи державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у
порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
планові та позапланові виїзні
перевірки своєчасності, достовірності,
повноти нарахування і сплати податків
та зборів (обов'язкових платежів),
додержання валютного законодавства
юридичними особами, їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими
підрозділами, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичними
особами, які мають статус суб'єктів
підприємницької діяльності чи не мають
такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов'язок
утримувати та/або сплачувати податки і
збори (обов'язкові платежі), крім
Національного банку країни та його
установ.

Згідно з ст. 11-1 вищевказаного Закону,
плановою виїзною перевіркою
вважається перевірка платника
податків щодо своєчасності,
достовірності, повноти нарахування та
сплати ним податків та зборів
(обов'язкових платежів), яка
передбачена у плані роботи органу
державної податкової служби і
проводиться за місцезнаходженням
такого платника податків чи за місцем
розташування об'єкта права власності,
стосовно якого проводиться така
планова виїзна перевірка. Право на
проведення планової виїзної перевірки
платника податків надається лише у
тому випадку, коли йому не пізніше ніж
за десять днів до дня проведення
зазначеної перевірки надіслано
письмове повідомлення із зазначенням
дати початку та закінчення її
проведення.

Крім того, згідно п. 2 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову
службу», органи державної податкової
служби у випадках, в межах компетенції
та у порядку, встановлених законами
України, мають право здійснювати
контроль за додержанням порядку
проведення готівкових розрахунків за
товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
«Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг», контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), інших вимог цього
Закону здійснюють органи державної
податкової служби України шляхом
проведення планових або позапланових
перевірок згідно із законодавством
України.

Згідно з п. 3.1 наказу ДПА України № 355
від 27.05.2008 року «Про затвердження
Методичних рекомендацій щодо порядку
взаємодії між підрозділами органів
державної податкової служби України
при організації та проведенні
перевірок платників податків»,
працівники органів ДПС здійснюють
відповідно до щомісячних планів органу
ДПС планові перевірки щодо контролю за
здійсненням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги) у випадках,
передбачених законодавством.

Згідно матеріалів справи, перевірка
підприємницької діяльності ОСОБА_1
була проведена на підставі направлення
ДПА в Івано-Франківській області №00005867
від 27.01.2010 року. Дане направлення
підписане керівником ДПА та скріплене
печаткою; витяг з наказу від 21.01.2010 року
та наказ №3 від 21.01.2010 року.

Щодо посилань апелянта на те, що
податковий орган повинен завчасно
повідомити про мету проведення
перевірки не пізніше як за десять днів
до початку перевірки, колегія суддів
вважає їх необґрунтованими, оскільки
перевірки за додержанням порядку
проведення розрахунків за товари
(послуги), вимог з регулювання обігу
готівки, наявності торгових патентів і
ліцензій повинні здійснюватись в
звичайних умовах здійснення СПД своєї
діяльності. Стосовно дотримання вимог
Законів України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», «Про
патентування деяких видів
підприємницької діяльності», «Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів», постанови
правління Національного банку України
від 15 грудня 2004 року № 637 «Про
затвердження Положення про ведення
касових операцій у національній валюті
в Україні», то такі перевірки мають
характер раптовості.

Згідно рішення № від 5.02.2010 року до
ОСОБА_1 застосовані штрафні (фінансові)
санкції в загальній сумі 12006,05 грн. за
порушення:

п. 13 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» - не забезпечено відповідність
сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів,
яка зазначена в денному звіті
реєстратора розрахункових операцій;

п. 9 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» - не забезпечено щоденного
друку фіскального чека;

п. 12 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» - порушено порядок ведення
обліку товарних запасів за місцем їх
реалізації.

Відповідно до п. 9, п. 12, п. 13 ст. 3 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» (далі Закону)
встановлено, що суб'єкти
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (надання послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:

щоденно друкувати на реєстраторах
розрахункових операцій (за виключенням
автоматів з продажу товарів (послуг)
фіскальні звітні чеки і забезпечувати
їх зберігання в книгах обліку
розрахункових операцій (п. 9);

вести у порядку, встановленому
законодавством, облік товарних запасів
на складах та/або за місцем їх
реалізації, здійснювати продаж лише
тих товарів, які відображені в такому
обліку, за винятком продажу товарів
особами, які відповідно до
законодавства оподатковуються за
правилами, що не передбачають ведення
обліку обсягів реалізованих товарів
(наданих послуг) (п.12);

забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена
в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку
використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з
початку робочого дня (п. 13).

Статтею 6 Закону встановлено, що облік
товарних запасів фізичною особою -
підприємцем ведеться у порядку,
визначеному чинним законодавством, а
юридичною особою (її філією,
відділенням, іншим відокремленим
підрозділом) - у порядку, визначеному
відповідним національним положенням
(стандартом) бухгалтерського обліку.
Облік ведеться з урахуванням
особливостей, встановлених для
суб'єктів малого підприємництва.
Обов'язок із ведення обліку товарних
запасів не застосовується до осіб, які
відповідно до законодавства
оподатковуються за правилами, що не
передбачають ведення обліку придбаних
або проданих товарів.

Відповідно до п.п. 1, 3, 4 ст. 17 Закону
України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг», за порушення
вимог цього Закону до суб'єктів
підприємницької діяльності, які
здійснюють розрахункові операції за
товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
таких розмірах:

1) у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність, - у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих - послуг), у разі не проведення
розрахункових операцій через
реєстратори розрахункових операцій, у
разі не роздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки;

3) двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невикористання при здійсненні
розрахункових операцій у випадках,
визначених цим Законом, розрахункової
книжки чи книги обліку розрахункових
операцій, або використання
незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення
встановленого порядку її використання,
або використання незареєстрованих чи
не прошнурованих книг обліку
розрахункових операцій, або не
зберігання книг обліку розрахункових
операцій чи розрахункових книжок
протягом встановленого терміну.

4) двадцять неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян - у разі
невиконання щоденного друку
фіскального звітного чеку або його
незберігання.

Відповідно до ст. 21 цього ж Закону, до
суб'єктів підприємницької діяльності,
що не ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Згідно з ст. 22 Закону, у разі
невідповідності суми готівкових
коштів на місці проведення розрахунків
сумі коштів, яка зазначена в денному
звіті, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі
продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня, до
суб'єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у
п'ятикратному розмірі суми, на яку
виявлено невідповідність.

Рішення відповідача № від 5.02.2010
року про застосування до ОСОБА_1
штрафних (фінансових) санкцій в
загальній сумі 12006,05 грн. було оскаржено
нею в судовому порядку, проте ухвалою
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 27.01.2011 року,
яка набрала законної сили, позовна
заява ОСОБА_1 була залишена без
розгляду в зв'язку з повторною неявкою
позивачки в судове засідання без
поважних причин.

За таких обставин, враховуючи
положення вищенаведених законодавчих
актів, колегія суддів вважає, що
відповідачем ОСОБА_1 було порушено
вимоги податкового законодавства,
наслідком чого є застосування
фінансових санкцій в загальній сумі
12006, 05 грн., де 384, 25 грн. - п'ятикратний
розмір вартості проданих товарів, на
які виявлено невідповідність
(76,85х5=384,25), а 340 гривень - двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, за невиконання щоденного
друку фіскального звітного чеку або
його не зберігання(20х17=340), та 11 281,80 грн. -
подвійний розмір вартості не
облікованих товарів (5640,90х2=11 281,80).

Згідно ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Постанова суду першої інстанції
відповідає матеріалам справи, наявним
в ній доказам, правильно застосованим
нормам матеріального та
процесуального права, тому підстав для
її скасування колегія суддів не
знаходить.

Доводи апеляційної скарги колегія
суддів вважає необґрунтованими,
оскільки вони спростовуються
висновками суду першої інстанції та
доводами позивача, тому не можуть бути
підставою для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від
1.03.2011 року у справі №2а-2254/10/0970 залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:
В.М. Багрій

Судді :
Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський