Справа № 0309/7793/12; 6а/0309/51/12
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р.
Справа № 134482/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.,

суддів
Левицької Н.Г., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області на ухвалу
Любешівського районного суду
Волинської області від 05 червня 2012 року
про відмову в задоволенні заяви про
відстрочення виконання рішення по
справі за заявою управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області про зобов'язання
вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області 23.05.2012 року звернулося в суд із
заявою про відстрочення виконання
постанови Любешівського районного
суду Волинської області від 09.08.2011 року.

Заява мотивована тим, що постанова суду
є неможливою для виконання, оскільки
відсутні кошти на рахунку відповідача
по справі.

Ухвалою Любешівського районного суду
Волинської області від 05.06.2012 року
відмовлено в задоволенні заяви про
відстрочення виконання рішення. Суд
виходив з того, що відповідно до статті
263 Кодексу адміністративного
судочинства України суд лише у
виняткових випадках може відстрочити
виконання рішення, проте таких
виняткових обставин судом не знайдено
і заявником суду не доведено. Крім того,
факт відсутності коштів не може бути
підставою для відстрочення виконання
рішення, оскільки реалізація особою
права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань.

Не погодившись із зазначеним судовим
рішенням, управління Пенсійного фонду
України в Любешівському районі
Волинської області подало апеляційну
скаргу, з якої із-за порушення норм
процесуального права, невідповідності
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та відстрочити
виконання судового рішення.

Покликання маються на обставини,
подібно викладеним у заяві.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року N 2453-VI), що є достатнім для
розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, приходить
до наступного.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову чи ухвалу без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Як встановлено судовою колегією з
матеріалів справи, постановою
Любешівського районного суду
Волинської області від 09.08.2011 року
позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного
фонду України в Любешівському районі
Волинської області задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
нарахувати та виплатити на користь
позивачки, як непрацюючому пенсіонеру,
яка проживає на території
гарантованого добровільного
відселення, підвищення до пенсії у
розмірі двох мінімальних заробітних
плат, передбаченого ч.1, 2 ст. 39 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з 20.01.2011 року по 22.07.2011 року з
врахуванням ст. 53 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік» та
ст. 22 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» з врахуванням
виплачених сум та як особі, яка
віднесена до категорії 3додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю у
розмірі 25 процентів мінімальної пенсії
за віком, передбаченої ст. 51 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з врахуванням ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Означена постанова суду набрала
законної сили та як вбачається з
матеріалів справи, 12.097.2011 року відділом
державної виконавчої служби було
відкрито виконавче провадження і
надано строк для добровільного
виконання постанови.

Слід взяти до уваги норми статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України, згідно яких за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду, що видав
виконавчий лист, із поданням, а сторона
виконавчого провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Підставою для застосування правил
вищезгаданої статті є обставини, що
перешкоджають належним чином виконати
судове рішення в адміністративній
справі - ускладнюють його виконання або
роблять неможливим. Розгляд питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення відбувається за поданням
державного виконавця; заявою сторони
виконавчого провадження (стягувача чи
боржника); ініціативою самого
адміністративного суду, що видав
виконавчий лист (ініціатива суду
зазвичай може бути пов'язана з
необхідністю встановити спосіб та
порядок виконання судового рішення).

Враховуючи вищенаведене, а також,
беручи до уваги той факт, що сторона
відповідача не вживала жодних заходів
щодо виплати позивачу підвищення до
пенсії, а також з часу прийняття
постанови суду і до видачі виконавчого
листа пройшов тривалий час, колегія
суддів погоджується і з висновком
місцевого суду про неможливість
відстрочування виконання постанови
від 09.08.2011 року.

Крім того, заявником суду не доведено,
що його вимоги можна віднести до
виняткових обставин, за наявності яких
суд може відстрочити виконання
рішення. Поряд з викладеним, судове
рішення є обов'язковим до виконання на
всій території України (ч.1 ст. 255 КАС
України).

Необхідно також зазначити, що факт
відсутності коштів не може бути
підставою для розстрочення виконання
рішення суду, оскільки реалізація
особою права, що пов'язане з отриманням
бюджетних коштів, яке базується на
спеціальних та чинних на час
виникнення спірних правовідносин
нормативно-правових актах
національного законодавства, не може
бути поставлена в залежність від
бюджетних асигнувань. Вказана позиція
не суперечить практиці Європейського
Суду з прав людини.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення справи, а
також відсутня невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 199, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Любешівському районі Волинської
області залишити без задоволення,
ухвалу Любешівського районного суду
Волинської області від 05 червня 2012 року
по справі № 6а-0309/51/2012, без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

Судді
Н.Г. Левицька

В.П. Сапіга