Справа № 2518/2-а-16206/11
Суддя: Федотов І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

28 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Федотова
І.В.;

суддів: Ісаєнко
Ю.А., Епель О.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області на постанову Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 06.01.2012 у справі за позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання
здійснити перерахунок і виплату
додаткової пенсії та підвищення до
пенсії,-

В С Т
А Н О В И В:

Постановою Ріпкинського районного
суду Чернігівської області від 06.01.2012
позов задоволено частково.

На вказану постанову відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить її
скасувати та ухвалити нову постанову,
якою відмовити позивачу в задоволенні
позову, посилаючись на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 183-2 КАС України, справа
підлягає розгляду в порядку письмового
провадження.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач є постраждалою особою
внаслідок Чорнобильської катастрофи,
віднесеною до 4 категорії, постійно
проживає на території, яка згідно
постанови Кабінету Міністрів України
від 23.07.1991 №106 віднесена до зони
посиленого радіоекологічного контролю
і є непрацюючим пенсіонером, а тому має
право на отримання додаткової пенсії
та підвищення до пенсії в розмірі
згідно ст.ст. 39, 51 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи». Також,
позивач є пенсіонером, який отримує
пенсію в разі втрати годувальника.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають у зоні посиленого
радіоекологічного контролю
підвищуються у розмірі 1 мінімальної
заробітної плати. Згідно ст. 51 цього
Закону особам, віднесеним до категорії
4, додаткова пенсія визначається у
розмірі 15% мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 вказаного Закону
щомісячна компенсація в разі втрати
годувальника призначається на кожного
непрацездатного члена сім'ї, який був
на його утриманні, в розмірі 50
процентів мінімальної пенсії за віком
незалежно від пенсії, передбаченої
законодавством України.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений у абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування».
Будь-яким іншим законом, мінімальний
розмір пенсії не встановлений.

Всупереч вказаним нормам, відповідач
при визначенні позивачу розміру
додаткової пенсії та підвищення до
пенсії керувався постановою Кабінетяу
Міністрів України, що є неправомірним,
оскільки виходячи із загальних засад
пріоритетності законів над
підзаконними нормативними актами
Закон України має вищу юридичну силу,
та є пріоритетним у застосуванні.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
керуючись ст.ст. 183-2, 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ріпкинському районі Чернігівської
області залишити без задоволення, а
постанову Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 06.01.2012 - без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та відповідно до ст. 183-2
КАС України є остаточною і оскарженню
не підлягає.

Судді:

Федотов
І.В.

Ісаєнко Ю.А.

Епель О.В.