Справа № 821/3199/13-а
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-03-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2014 р.м.ОдесаСправа № 821/3199/13-а

Категорія: 12.3 Головуючий в 1 інстанції:
Кузьменко Н.А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В., Шляхтицького О.І.,

секретаря Жукової Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області на постанову Херсонського
окружного адміністративного суду від 22
жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Генічеської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Херсонській
області про визнання дій
протиправними, зобов`язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

21.08.2013р. ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Генічеської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Херсонській області про визнання дій в
частині утримання з неї компенсаційних
виплат в сумі 6913,49грн. протиправними,
зобов'язання відповідача провести
нарахування та виплату утриманої суми
компенсаційних виплат в розмірі
6913,49грн., зобов'язання нарахувати та
виплатити індексацію заробітної плати
в розмірі 7422,26грн., зобов'язання
провести нарахування та виплату
середнього заробітку за час затримки
розрахунку станом на 17.10.2013р. в сумі
7610,73грн. та в подальшому за кожен день
затримки розрахунку при звільненні по
день фактичного розрахунку виплати
середнього заробітку в сумі 149,23грн. та
зобов'язання відшкодувати судові
витрати пов'язані із прибуттям до суду
в розмірі 373,80грн. /а.с.92, 116/

Постановою Херсонського окружного
адміністративного суду від 22.10.2013р.
позов задоволений частково; визнано
протиправними дії відповідача в
частині утримання з ОСОБА_1
компенсаційних виплат в сумі 6913,49грн.;
зобов`язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 утриману суму
компенсаційних виплат в сумі 6913,49грн.;
зобов`язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 індексацію
заробітної плати в сумі 7422,26грн.;
зобов`язано відповідача нарахувати та
виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за
час затримки розрахунку при звільненні
за період з 08.08.2013 року по 22.10.2013 року.;
стягнуто на користь ОСОБА_1 з
Державного бюджету України судові
витрати пов'язані із прибуттям до суду
в сумі 373,80грн.; в іншій частині позову
відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач працювала в податковій службі
з 15 лютого 1994 року.

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 21.09.2011р. №981 "Про
утворення територіальних органів
Державної податкової служби", на
виконання наказу ДПА у Херсонській
області від 17.10.2011р. №313 «Про
реорганізацію органів Державної
податкової служби Херсонської
області», наказу Нижньосірогозької
МДПІ від 26.10.2011р. №167, у зв'язку із
реорганізацією Нижньосірогозької МДПІ
шляхом злиття у Генічеську МДПІ у
Херсонській області, головою комісії з
проведення реорганізації
Нижньосірогозької МДПІ 29.02.2012р.
винесено наказ №13-о про звільнення в
порядку переведення до Генічеської
МДПІ у Херсонській області за пунктом 5
статті 36 КЗпП України працівників
Нижньосірогозької МДПІ, у тому числі
старшого державного податкового
інспектора відділу інформатизації
процесів оподаткування, реєстрації та
обліку платників податків ОСОБА_1

Пунктом 2 наказу від 29.02.2012р. №13-о
передбачено, що за працівниками,
зазначеними у пункті 1 цього наказу
зберігаються усі накопичені соціальні
гарантії, у тому числі невикористані
відпустки, трудовий стаж та індексація
заробітної плати.

01.03.2012 р. начальником Генічеської МДПІ у
Херсонській області винесено наказ №
1-о про призначення в порядку
переведення з 01.03.2012р. ОСОБА_1 на посаду
старшого державного податкового
інспектора відділу інформатизації та
обліку платників податків Генічеської
МДПІ Херсонської області ДПС.

Наказом №49-о від 08.08.2013 року ОСОБА_1
звільнено за п.1 ст. 40 КЗпП України з
посади старшого державного
податкового інспектора відділу
інформатизації та обліку платників
податків Генічеської МДПІ, яким
передбачено зробити ОСОБА_1 повний
розрахунок, виплатити компенсацію за
невикористані щорічні відпустки,
додаткові оплачувані відпустки та
виплатити вихідну допомогу у розмірі
середнього місячного заробітку
відповідно до ст.44 КЗпП України.

При цьому, з ОСОБА_1 вираховано доплати
компенсаційних виплат минулих місяців
в сумі 6913,49грн., оскільки з
аудиторського звіту вбачається, що
внаслідок невірно визначеного
базового місяця для нарахування
індексації грошових доходів невірно
визначено базовий місяць для
нарахування індексації грошових
доходів ОСОБА_1 за період з 01.08.2008 року
по 01.03.2012 року, зайво нараховано
індексацію на загальну суму 6913,49 грн.

Разом з тим, статтею 116 Кодексу законів
про працю України передбачено, що при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

В разі спору про розмір сум, належних
працівникові при звільненні, власник
або уповноважений ним орган в усякому
випадку повинен в зазначений у цій
статті строк виплатити не оспорювану
ним суму.

Відповідно до ст. 127 Кодексу законів про
працю України, відрахування із
заробітної плати працівників для
покриття їх заборгованості
підприємству, установі і організації,
де вони працюють, можуть провадитись за
наказом (розпорядженням) власника або
уповноваженого ним органу: 1) для
повернення авансу, виданого в рахунок
заробітної плати; для повернення сум,
зайво виплачених внаслідок лічильних
помилок; для погашення невитраченого і
своєчасно не поверненого авансу,
виданого на службове відрядження або
переведення до іншої місцевості; на
господарські потреби, якщо працівник
не оспорює підстав і розміру
відрахування. У цих випадках власник
або уповноважений ним орган вправі
видати наказ (розпорядження) про
відрахування не пізніше одного місяця
з дня закінчення строку, встановленого
для повернення авансу, погашення
заборгованості або з дня виплати
неправильно обчисленої суми; 2) при
звільненні працівника до закінчення
того робочого року, в рахунок якого він
вже одержав відпустку, за невідроблені
дні відпустки. Відрахування за ці дні
не провадиться, якщо працівник
звільняється з роботи з підстав,
зазначених в пунктах 3, 5, 6 статті 36 і
пунктах 1, 2 і 5 статті 40 цього Кодексу, а
також при направленні на навчання та в
зв'язку з переходом на пенсію; 3) при
відшкодуванні шкоди, завданої з вини
працівника підприємству, установі,
організації (стаття 136).

Статтею 129 КЗпП України та ч. 4 ст. 26
Закону України «Про оплату праці»
передбачено, що не допускаються
відрахування з вихідної допомоги,
компенсаційних та інших виплат, на які
згідно з законодавством не звертається
стягнення.

Таким чином, відповідачем неправомірно
утримано з позивача компенсаційні
виплати в сумі 6913,49грн., оскільки
роботодавець може звернутися із
зазначеними вимогами до суду
відповідно до правил ч.2 ст.233 КЗпП
протягом одного року з дня виникнення
права на відрахування відповідних сум.

Крім цього, постановою Херсонського
окружного адміністративного суду від 30
липня 2013 року у справі № 821/1568/13-а
визнано протиправним п.2 наказу від
22.03.2012 року № 2-ф в частині визначення
базовим місяцем для проведення
індексації заробітної плати та
зобов'язано Генічеську ОДПІ ГУ
Міндоходів в Херсонській області
провести нарахування та виплату ОСОБА_1
індексації заробітної плати, починаючи
з 01.03.2012 року з відрахуванням
обов'язкових платежів. /а.с.64-69/

Судом встановлено, що в лютому 2012 року
внаслідок злиття ДПІ у Генічеському
районі, ДПІ у Новотроїцькому районі та
Нижньосірогозької МДПІ створено нову
юридичну особу - Генічеську МДПІ. Всі
працівники наведених ДПІ звільнені та
в порядку переведення призначені на
посади в Генічеській МДПІ. На момент
переведення працівників базовим
місяцем для проведення індексації
заробітної плати ОСОБА_1 був лютий 2008
року.

Як вбачається з розрахунку
нарахованих сум індексації ОСОБА_1
нараховано суму індексації в розмірі
1826,62грн. Крім того, в даному розрахунку
зазначено, що його проведено
враховуючи зміни внесені до Порядку
проведення індексації доходів
населення, які набрали чинності в
червні 2012 року (Постанова КМУ від 13.06.2012
року № 526) та визначений перевіркою
базовий місяць нарахування індексації
здійснювалось із застосуванням
фіксованої величини суми індексації.

Відповідно до п.2 Постанови Кабінету
Міністрів від 09.03.2006 №268 «Про
упорядкування структури та умов оплати
праці працівників апарату органів
виконавчої влади, органів прокуратури,
судів та інших органів», керівникам
відповідних органів в межах
установленого фонду оплати праці
надано право установлювати
працівникам надбавки за високі
досягнення у праці або за виконання
особливо важливої роботи у розмірі до
50% посадового окладу з урахуванням
надбавки за ранг державного службовця
та вислугу років.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України «Про індексацію грошових
доходів населення».

Правила обчислення індексу споживчих
цін для проведення індексації та сум
індексації грошових доходів населення
встановлено Порядком проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003 р. № 1078 зі
змінами та доповненнями.

Пунктом 2 зазначеного Порядку,
передбачено, що індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані в
гривнях на території України, які не
мають разового характеру оплата праці
найманих працівників підприємств,
установ, організацій у грошовому
виразі, яка включає оплату праці за
виконану роботу згідно з тарифними
ставками (окладами) і відрядними
розцінками, доплати, надбавки, премії,
гарантійні та компенсаційні виплати,
передбачені законодавством, а також
інші компенсаційні виплати, що мають
постійний характер.

Згідно п. 5 зазначеного Порядку, у разі
підвищення розмірів мінімальної
заробітної плати, пенсії, виплат, що
здійснюються відповідно до
законодавства про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
стипендій, а також у разі зростання
грошових доходів населення без
перегляду їх мінімальних розмірів
місяць, в якому відбулося підвищення,
вважається базовим при обчисленні
індексу споживчих цін для індексації
грошових доходів населення. Індексація
грошових доходів, отриманих
громадянами за цей місяць, не
провадиться. З наступного місяця
здійснюється обчислення наростаючим
підсумком індексу споживчих цін для
проведення подальшої індексації.

Таким чином, базовим місяцем при
проведенні індексації є місяць
підвищення грошового доходу.

Якщо сума підвищення заробітної плати
за рахунок постійних складових менша
від суми індексації, нарахованої
відповідно до Порядку, то місяць такого
підвищення не вважається базовим і
індексація продовжується.

Відповідно до ст. 117 Кодексу законів про
працю України, в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним органу
належних звільненому працівникові сум
у строки, зазначені в статті 116 цього
Кодексу, при відсутності спору про їх
розмір підприємство, установа,
організація повинні виплатити
працівникові його середній заробіток
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку.

Враховуючи, що в день звільнення
позивача з роботи 08 серпня 2013 року з
вини відповідача не було проведено
остаточного розрахунку усіх сум, що
належали позивачу до виплати, наявні
правові підстави для задоволення
позовних вимог в частині стягнення
середнього заробітку за весь час
затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Позивачем документально підтверджені
судові витрати пов'язані із прибуттям
до суду. /а.с.117-118/

Оскільки судом першої інстанції при
вирішенні справи вірно застосовано
норми матеріального закону, тому
постанова суду в порядку ст.200 КАС
України підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - залишенню без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Генічеської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Херсонській області -
залишити без задоволення, а постанову
Херсонського окружного
адміністративного суду від 22 жовтня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі.

Головуючий:

Судді: