Справа № 2а-1309/6081/12
Суддя: Багрій В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа №
142724/12

Колегія суддів Львівського
апеляційного адміністративного суду в
складі :

головуючого судді:
Багрія В.М.,

суддів:
Кухтея Р.В., Старунського Д.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді
Залізничного районного суду м. Львова
від 23.07.2012 року про залишення позовної
заяви без розгляду по адміністративній
справі за позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України у
Залізничному районі міста Львова про
стягнення недоплаченого підвищення до
пенсії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2012 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Залізничному районі міста Львова про
стягнення недоплаченого підвищення до
пенсії за 2007-2011 роки.

Вимоги мотивувала тим, що вона є
дитиною війни і відповідно до статті 6
Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» має право на щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком.

Ухвалою судді Залізничного районного
суду м. Львова від 23.07.2012 року позов
ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду
України у Залізничному районі міста
Львова про стягнення недоплаченої
щомісячної соціальної допомоги до
пенсії залишено без розгляду в зв'язку
з пропуском строку звернення до суду на
підставі ст.100 КАС України.

Ухвалу судді Залізничного районного
суду м. Львова від 23.07.2012 року оскаржила
позивачка, яка не погоджується з
висновком судді суду першої інстанції
про залишення адміністративного
позову без розгляду, оскільки вважає,
що строк звернення до суду не
пропущений.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає,
що згідно вимог ч. 2 ст. 46 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» суми пенсій, не
одержані своєчасно з вини органу, що
призначає або виплачує пенсію,
виплачується за минулий час без
обмеження будь-яким строком. Крім того,
обмеження розміру соціальних виплат
суперечить вимогам Конституції
України.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

Колегія суддів вважає безпідставними
доводи апелянта про те, що на спірні
правовідносини відповідно до ст. 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» не поширюється строк
позовної давності, оскільки відповідно
до п. 16 Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», закони
України та інші нормативно-правові
акти застосовуються в частині, що не
суперечить цьому Закону. Статтею 46
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено виплату
пенсії за минулий час без обмеження у
часі лише в разі її попереднього
нарахування. Оскільки суми належної
позивачці доплати до пенсії як дитині
війни нараховані не були, тому на
спірні правовідносини положення ст. 46
зазначеного Закону не поширюються.

Таким чином, оскільки законодавством
не встановлено інших строків звернення
до суду за захистом порушених прав,
тому до спірних правовідносин слід
застосувати положення ст. 99 КАС
України, якими передбачено піврічний
строк звернення до адміністративного
суду.

Позивачкою при поданні позовної заяви
у липні 2012 року та клопотання про
поновлення пропущеного строку
звернення до суду не наведено жодних
аргументів, які свідчили б про
поважність причин пропуску такого
строку.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються і не складають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 195, 197, 199, 200, 206,
254 КАС України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Ухвалу судді Залізничного районного
суду м. Львова від 23.07.2012 року про
залишення позовної заяви без розгляду
по адміністративній справі № 1309/6081/12
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги бус посередньо до
суду касаційної інстанції

Головуючий суддя В.М. Багрій

Судді Р.В. Кухтей

Д.М. Старунський