Справа № 2а-14057/10/2670
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Добрянська Я.І.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.

Собківа Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції
Шевченківського району Головного
управління Міндоходів у м. Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 січня 2014 року у
справі за адміністративним позовом
Державної податкової інспекції
Шевченківського району Головного
управління Міндоходів у м. Києві до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення податкового боргу у розмірі
12 799 202,32 грн., -

В С Т А Н О В
И В:

Позивач Державна податкова інспекція у
Шевченківському районі міста Києва
(правонаступником якої є Державна
податкова інспекція у Шевченківському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві) звернулась до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з позовом до відповідача
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості (податкового
боргу) у розмірі 12 799 202, 32 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального, права просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
вислухавши пояснення представника
апелянта, колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог позивача, оскільки
наявність податкового боргу
відповідача зі сплати нарахованих
позивачем податкових зобов'язань - не
підтверджена.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
погоджується, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджено, що ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва (правонаступником якого
є ДПІ у Шевченківському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві), згідно плану -
графіку проведення документальних
перевірок на IV квартал 2009 р. була
проведена планова виїзна перевірка
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
відповідачем СПД - фізичною особою
ОСОБА_3 за період його господарської
діяльності з 01.01.2007 р. по 30.06.2009 р.

За результатами зазначеної перевірки
відповідача, позивачем було складено
Акт перевірки від 03.02.2010 року №
9/17-04/НОМЕР_1, в якому встановлені
порушення відповідачем вимог чинного
на той час законодавства з податку на
доходи фізичних осіб та податку на
додану вартість у періоді його
діяльності з 01.01.2007 р. по 30.06.2009 р.

На підставі встановлених в Акті
перевірки порушень відповідачем вимог
чинного на той час податкового та
іншого законодавства, позивачем були
винесені податкові
повідомлення-рішення № 204/17-04 та № 205/17-04
від 15.02.2010 року, якими СПД - фізичній
особі ОСОБА_3 донараховано грошових
зобов'язань разом із штрафними
санкціями у загальній сумі 12 799 202,32 грн.

Враховуючи те, що відповідачем
наведені податкові
повідомлення-рішення № 204/17-04 та № 205/17-04
від 15.02.2010 року в адміністративному або
судовому порядку не оскаржувалися, а
відповідно набрання чинності такими
рішеннями та набуття податкових
зобов'язань статусу узгоджених, що не
були сплачені відповідачем, податковий
орган звернувся до Окружного
адміністративного суду м. Києва за
стягненням з СПД-ФО ОСОБА_3 податкового
боргу в розмірі 12 799 202,32 грн. в судовому
порядку.

Даючи правову оцінку діям відповідача,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.12 ст. 1 Закону України
«Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» від
21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, із змінами та
доповненнями (що був чинним на момент
виникнення спірних відносин),
контролюючий орган - державний орган,
який у межах своєї компетенції,
визначеної законодавством, здійснює
контроль за своєчасністю,
достовірністю, повнотою нарахування
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та погашенням податкових
зобов'язань чи податкового боргу.

Згідно вимог п.п.4.2.1 п. 4.2 ст. 4 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, із
змінами та доповненнями (що був чинним
на момент виникнення спірних відносин),
якщо згідно з нормами цього пункту сума
податкового зобов'язання
розраховується контролюючим органом,
платник податків не несе
відповідальності за своєчасність,
достовірність та повноту нарахування
такої суми, проте несе
відповідальність за своєчасне і повне
погашення нарахованого податкового
зобов'язання та має право на оскарження
цієї суми у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до положень п. 5.4 ст. 5 Закону
України «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими
фондами» від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ, із
змінами та доповненнями (що був чинним
на момент виникнення спірних відносин),
податкове зобов'язання, не сплачене у
передбачений законом термін,
вважається сумою податкової
заборгованості.

Судом першої інстанції вірно
встановлено з матеріалів справи, що
зазначена планова виїзна перевірка
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства
відповідачем СПД - фізичною особою
ОСОБА_3, на підставі висновків якої
податковим органом були донараховані
відповідачу грошові зобов'язання та
штрафні санкції у загальному розмірі 12
799 202,32 грн., проводилася позивачем саме
за період господарської діяльності
позивача з 01.01.2007 року по 30.06.2009 року на
підставі наявних у податкового органу
податкових декларацій, банківських
виписок та відомостей з баз даних.

В Акті перевірки від 03.02.2010 року №
9/17-04/НОМЕР_1, позивач чітко зазначає, що
в періоді з 01.01.2007 року по 30.06.2009 року
відповідачем СПД-ФО
ОСОБА_3здійснювалася господарська
діяльність (укладалися договори з
контрагентами; купувався та
поставлявся товар; виконувалися
будівельні, монтажні, ремонтні та
сантехнічні роботи, надавалися
інформаційно-консультаційні та
рекламні послуги), а також відповідно
отримувався дохід від здійснення
зазначеної господарської діяльності.

Однак, з 16.05.2007 р. по 14.08.2009 р. - СПД-ФО
ОСОБА_3 знаходився в місцях позбавлення
волі (слідчому ізоляторі), а тому вірним
є висновок суду першої інстанції, що
відповідач не міг особисто здійснювати
будь-якої господарської діяльності,
отримувати дохід, звітувати до
податкового органу, сплачувати
податки, та інше.

Як вбачається з особистих пояснень
відповідача від 15.01.2010 р., наданих
начальнику ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва, в якому відповідач
також зазначає, що жодної
господарської діяльності як СПД-ФО не
вів взагалі, в Шевченківській РДА м.
Києва не реєструвався, на облік в ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва не
ставав та нікого на це не
уповноважував, жодних довіреностей на
вчинення зазначених дій від імені себе
нікому не видавав, зважаючи на що всі
наявні у податкового органу документи
щодо господарської діяльності СПД-ФО
ОСОБА_3 є складеними іншою (невідомою)
особою, оскільки в цей час відповідач
перебував в місцях позбавлення волі, а
відповідно є підробленими.

Факт перебування відповідача СПД-ФО
ОСОБА_3 у період, за який позивачем
проводилася перевірка його
господарської діяльності, у слідчому
ізоляторі, а саме з 16.05.2007 р. по 14.08.2009 р.,
підтверджується листом Державного
департаменту України з питань
виконання покарань від 11.01.2011 р. № 12-107.

Посилання апелянта на те, що податкові
повідомлення-рішення податкового
органу № 204/17-04 та № 205/17-04 від 15.02.2010 року
в адміністративному або судовому
порядку до моменту звернення
відповідача з даним адміністративним
позовом до Окружного
адміністративного суду и. Києва, а саме
до 04.10.2010 р., не були оскаржені, а отже є
узгодженою сумою зобов'язання, яка
підлягає стягненню, є безпідставними
оскільки згідно листа Головного
управління МВС України в м. Києві від
03.03.2011 р. № 26/2-653, - 03.08.2010 року
відповідача ОСОБА_3 було знову
заарештовано та направлено до
Київського СІЗО № 13, а отже відповідач
був фактично позбавлений свого
законного права щодо оскарження
винесених відносно нього податкових
повідомлень-рішень, прийнятих на
підставі Акта перевірки за період
діяльності СПД-ФО ОСОБА_3, в якому
останній також перебував в місцях
позбавлення волі, а відповідно і жодної
господарської діяльності здійснювати
не міг.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог позивача, оскільки, в
період за який позивачем
донараховувалися податкові
зобов'язання відповідачу - останній
знаходився в місцях позбавлення волі, а
відповідно не міг здійснювати жодної
господарської діяльності, отримувати
дохід, звітувати до податкового органу,
сплачувати податки.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції Шевченківського
району Головного управління
Міндоходів у м. Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 04.04.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П. Борисюк

Я.М.Собків

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.