Справа № 2а/0370/1239/12
Суддя: Затолочний В.С.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
Справа №
1269/14

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Затолочного В.С.,

суддів
Довгої О.І., Матковської З.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Відділу державної виконавчої
служби Любомльського районного
управління юстиції на постанову
Волинського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 року
у справі за позовом Приватного
підприємства «Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство» до
Начальника Відділу державної
виконавчої служби Любомльського
районного управління юстиції Кушніра
С.М., Відділу державної виконавчої
служби Любомльського районного
управління юстиції про визнання дій
протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2012 року Приватне підприємство
«Любомльське ремонтно-транспортне
підприємство» (далі - ПП «Любомльське
ремонтно-транспортне підприємство»,
Позивач) звернулося до Волинського
окружного адміністративного суду із
адміністративним позовом до
начальника Відділу державної
виконавчої служби Любомльського
районного управління юстиції Кушніра
С.М., Відділу державної виконавчої
служби Любомльського районного
управління юстиції про визнання дій
протиправними щодо видачі довідки про
відсутність оскарження оцінки
арештованого майна, а саме: їдальні
загальною площею 311,9 кв., що знаходиться
за адресою: Волинська область, м.
Любомль, вул. Дружби, 93.

26.12.2013 року позивачем було подано заяву
про збільшення позовних вимог, у якій
просив, крім іншого, скасувати заявку
на реалізацію арештованого майна від
23.05.2011 року № 5987/03-20/2, видану Відділом
державної виконавчої служби
Любомльського районного управління
юстиції.

Ухвалою суду від 26.12.2013 року в даній
справі залучено другого відповідача -
Відділ державної виконавчої служби
Любомльського районного управління
юстиції.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 року
провадження у справі в частині
позовних вимог про скасування заявки
на реалізацію арештованого майна від
23.05.2011 року № 5987/03-20/2, виданої Відділом
державної виконавчої служби
Любомльського районного управління
юстиції закрито.

31.12.2013 року Волинський окружний
адміністративний суд виніс постанову,
якою позов задовольнив повністю,
визнав протиправними дії Відділу
державної виконавчої служби
Любомльського районного управління
юстиції щодо видачі довідки від 23.05.2011
року про відсутність оскарження оцінки
арештованого майна боржника у
зведеному виконавчому провадженні №
25651980.

Постанову суду першої інстанції
оскаржив Відділ державної виконавчої
служби Любомльського районного
управління юстиції, подавши на неї
апеляційну скаргу.

Відповідач зазначає, що не
погоджується з висновком суду першої
інстанції та вважає, що постанова
підлягає скасуванню, а провадження у
справі слід закрити. Звертає увагу на
те, що оскаржувана довідка не є
нормативно-правовим актом чи правовим
актом індивідуальної дії та не
спричиняє виникнення будь-яких прав і
обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень, а отже, не породжує
правовідносин, що можуть бути
предметом спору.

Сторони правом на участь у судовому
засіданні не скористалися, у зв'язку з
чим справа розглядалася в порядку
письмового провадження.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши обставини справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції,
23.11.2010 року державним виконавцем ВДВС
Любомльського РУЮ відкрито виконавче
провадження № 22824856 на виконання
рішення Господарського суду
Волинської області від 04.10.2010 року і
наказу № 2/80-1 від 19.10.2010 року про
стягнення боргів із позивача в користь
ТзОВ «Арсенал СТ», 03.12.2010 року відкрито
виконавче провадження №23399912 на
виконання виконавчого листа
Волинського окружного
адміністративного суду № 2477 від 29.11.2010
року про стягнення з позивача боргів в
користь УПФУ Любомльському районі, та
21.01.2011 року відкрито виконавче
провадження за виконавчим листом
Волинського окружного
адміністративного суду № 2477 від 14.01.2011
року № 151/2011 року про стягнення із
Любомльського РТП боргів в користь
пенсійного фонду.

Постановами державного виконавця від
28.01.2011 року виконавчі провадження
об'єднані в одне зведене провадження №
25651980.

В межах здійснення зведеного
виконавчого провадження було
проведено оцінку майна їдальні, яке
належало боржнику та розташованого за
адресою: м. Любомль, вул. Дружби., 93.

Вказана їдальня була описана згідно
акту опису та арешту майна від 25.12.2010
року в межах виконання виконавчих
листів Господарського суду Волинської
області та Волинського окружного
адміністративного суду.

Оцінка майна була направлена позивачу
15.04.2011 року.

13.05.2011 року на адресу ВДВС
Любомльського РУЮ від позивача
надійшли заперечення № 47, в яких він
просив скасувати дану оцінку та ставив
питання про відвід виконавцю.

19.05.2011 року на адресу позивача
відповідачем надіслано копії постанов
про відмову в задоволенні відводу
експерта та державного виконавця.

23.05.2011 року начальником ВДВС
Любомльського РУЮ видано довідку про
відсутність оскарження оцінки
арештованого майна.

Вірно встановивши обставини справи,
суд першої інстанції правильно
застосував до правовідносин між
сторонами відповідні їм норми
матеріального права.

Частиною 3 ст.58 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
державний виконавець повідомляє про
результати визначення вартості чи
оцінки майна сторонам. У разі якщо
сторони не згодні з результатами
визначення вартості чи оцінки, вони
мають право подати державному
виконавцю заперечення в десятиденний
строк з дня надходження повідомлення.
Сторона вважається ознайомленою з
результатами визначення вартості чи
оцінки арештованого майна, якщо їй
надіслано повідомлення про результати
визначення вартості чи оцінки майна
рекомендованим листом за адресою,
зазначеною у виконавчому документі,
або за місцем фактичного проживання
чи перебування такої сторони,
достовірно встановленим державним
виконавцем.

Згідно з ч. 4 ст. 58 Закону України у разі
заперечення однією із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Як встановлено п.5.12.5 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затверджених Наказом Мінюсту України
№ 74/5 від 15.12.1999 року, - зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 15
грудня 1999 р. за N 865/4158 (Далі -
Інструкція ) державний виконавець у
строк не пізніше п'яти робочих днів
після закінчення строку оскарження
оцінки та у разі відсутності
повідомлення про оскарження такої
оцінки готує для проведення
реалізації майна документи,
передбачені абзацами чотирнадцятим -
дев'ятнадцятим пункту 5.11 цієї
Інструкції, в тому числі копії
документів, що підтверджують
доведення оцінки майна до відома
сторін виконавчого провадження (копія
повідомлення, акт державного
виконавця тощо), та довідку про
відсутність надходження повідомлення
про оскарження оцінки.

Повідомлення про оцінку майна
позивачем отримано 05.05.2011 року і
відповідні заперечення подані 13.05.2011
року, тобто в межах строку, визначеного
законодавством.

Із змісту даних заперечень вбачається,
що позивач висловлює свою незгоду із
проведеною оцінкою його майна та
обґрунтовує свою позицію, виходячи із
норм чинного законодавства.

Таким чином, державний виконавець,
виходячи із змісту ч. 4 ст. 58 Закону,
зобов'язаний був призначити
рецензування звіту про оцінку майна,
чого ним зроблено не було. Після такого
рецензування оцінки майна, та у разі
незгоди із такою оцінкою у сторони
виконавчого провадження виникає право
на її оскарження в судовому порядку.
Рецензування державним виконавцем не
було призначено, і відповідно сторона
не скористалась своїм правом на
оскарження такої оцінки майна за її
результатами.

Відповідно до норм Інструкції видача
довідки про відсутність оскарження
можлива за певних умов які, згідно
вірного висновку суду першої
інстанції, відповідачем дотримані не
були.

Станом на 23.05.2011 року позивач оскаржив
вказану оцінку майна, а відтак
відповідно до ст. 58 Закону п. 5.12.5
Інструкції у відповідача не було
правових підстав для видачі довідки
про відсутність такого оскарження.
Тому дії відповідача - ВДВС
Любомльського РУЮ по видачі такої
довідки від 23.05.2011 року є протиправними,
вчиненими всупереч вимогам Закону та
Інструкції.

Щодо доводів апеляційної скарги, суд
зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 181
КАС України учасники виконавчого
провадження (крім державного
виконавця) та особи, які залучаються до
проведення виконавчих дій, мають право
звернутися до адміністративного суду з
позовною заявою, якщо вважають, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби порушено їхні права, свободи чи
інтереси, а також якщо законом не
встановлено інший порядок судового
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності таких осіб.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень, дій
чи бездіяльності органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, посадових і службових
осіб.

Таким чином, якщо особа вважає, що її
суб'єктивне право у певних
правовідносинах не може бути
реалізованим належним чином, або на неї
протиправно поклали певний обов'язок,
така особа має право звернутися за
судовим захистом.

Доводи апеляційної скарги не
відповідають законодавству України та
не можуть бути підставою для її
задоволення.

З огляду на викладене, постанова суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, наявним в ній
доказам, прийнята з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для її скасування колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Відділу державної
виконавчої служби Любомльського
районного управління юстиції залишити
без задоволення.

Постанову Волинського окружного
адміністративного суду від 31.12.2013 року
у справі № 2а/0370/1239/12 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В.С.
Затолочний

Судді О.І. Довга

З.М. Матковська