Справа № 1027/3576/12
Суддя: Бутенко В. О.
Дата ухвалення: 2012-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 1027/3576/12
Номер провадження: 2-а/1027/4186/12
Головуючий суддя: Бутенко
Справа №2а-1027/4186/2012
П О С Т А Н О В А

14 серпня 2012 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Сабуняк Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області про скасування
постанови про накладення стягнення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом до ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області про скасування
постанови про накладення стягнення,
мотивуючи заявлені вимоги тим, що
притягнення його до адміністративної
відповідальності є необґрунтованим, а
оскаржувана постанова не відповідає
дійсним обставинам справи та вимогам
закону, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню з наступних підстав:

05 липня 2012 року 0 07 год. 50 хв. на
привокзальній площі м. Фастів під час
виконання рейсу «Залізничний вокзал
-Мехколона» працівниками ДАІ був
перевірений технічний стан автобуса
«Рута-25», державний номерний знак
НОМЕР_1. Під час перевірки було
виявлено, що сумарний люфт в рульовому
керуванні автобуса перевищує граничні
значення і становить 13 градусів при
допустимій нормі для даного виду
транспортного засобу в 10 градусів.
Позивач пояснив відповідачу, що згідно
з технічними даними та
характеристиками «ГАЗель»на базі якої
виготовлений автобус «Рута-25», для
автобусів допустимий сумарний люфт
рульового колеса не повинен
перевищувати 25 градусів і що реальний
люфт в 13 градусів не є порушенням
технічних нормативів та Правил
дорожнього руху. В підтвердження своєї
позиції позивач надав відповідачу
«Технічні дані і характеристики
автомобілів», в тому числі і автобусів,
виготовлених на базі автомобілів
«ГАЗель»

Відповідач заперечення позивача не
прийняв та склав протокол про
порушення останнім п. 31.4.2 Правил
Дорожнього руху, в якому зазначено, що
граничне значення сумарного люфту у
автобусів з дозволеною максимальною
вагою до 5 тон має бути не більше 10
градусів.

На підставі протоколу про
адміністративне правопорушення серії
АА 2№ 652690, інспектором було винесено
постанову в справі про адміністративне
правопорушення серії АІ1 №211805,
відповідно до якої ОСОБА_1 було
притягнуто до адміністративної
відповідальності і накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 680 грн..

Позивач в судовому засіданні підтримав
позов з зазначених в ньому підстав,
пояснив, що Правил дорожнього руху не
порушував, протокол складено з
порушеннями вимог чинного
законодавства.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05
липня 2012 року інспектор ВДАІ
Білоцерківського МВ ГУ МВС України в
Київській області старший лейтенант
міліції виніс постанову по справі про
адміністративне правопорушення, якою
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн.

Постанова мотивована тим, що 05 липня 2012
року приблизно в 06 год. 30 хв. в місті
Фастів, Київської області на
Привокзальній площі керував
пасажирським автобусом «Рута-25»,
державний номерний знак НОМЕР_1, з
технічними несправностями даного
автобусу, а саме з сумарним люфтом в
рульовому керуванні автобуса у 13
градусів, що перевищує граничні
допустимі значення, що становить10
градусів для даного виду транспортного
засобу, тобто вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 2
ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративне
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова) особа
встановлює наявність чи відсутність
адміністативного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на
транспорті»встановлено, що зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В
ній, зокрема, необхідно зазначити
докази, на яких базується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, чи
підлягає вона адміністративній
відповідальності, а також з'ясувати
інші обставини, які мають значення для
справи.

Судом встановлено, що відповідачем не
з'ясовано всіх обставин, відповідно до
вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду
доказів та не зазначено обставин, які
підтверджують наявність складу
правопорушення та спростовують
пояснення ОСОБА_1, а тому
спростувати пояснення позивача немає
можливості, і будь-які сумніви з
приводу наявності вини водія
транспортного засобу трактуються на
користь водія, оскільки наявні у справі
докази, зокрема постанова й протокол не
дають підстав для висновку про скоєння
ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого
ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Доводи про порушення позивачем вимог п.
31.4.2 Правил дорожнього руху України,
викладені у вищевказаному протоколі
про адміністративне правопорушення, на
підставі якого ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності,
об'єктивно не підтверджені та
спростовуються поясненнями позивача,
який винним себе не визнає.

Таким чином суд приходить до висновку
про недоведеність вини ОСОБА_1 у
вчинені адміністративного
правопорушення, а тому постанова серії
АІ1 №211805 від 05 липня 2012 року підлягає
скасуванню.

Щодо вимоги про визнання дій
протиправними, суд вважає вимоги в цій
частині такими, що не підлягають
задоволенню, оскільки з огляду на норми
ст. 162 КАС України, суд при вирішенні
справи не наділений такими
повноваженнями.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
7, 251, 254-258, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 6,7, 9, 10, 11, 17, 70,
71, 158 - 163, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до ВДАІ Білоцерківського
МВ ГУ МВС України в Київській області
про скасування постанови про
накладення стягнення задовольнити
частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення АІ1 №211805 від 05 липня 2012
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст.121 Кодексу України про
адміністративне правопорушення і
накладення адміністративного
стягнення скасувати.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя :