Справа № 2а-9896/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Київ К/9991/16058/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Дочірньої
компанії «Укргазвидобування»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» на ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2011 року по справі № 2а-9896/11/2670 за
позовом Дочірньої компанії
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» до Лохвицької міжрайонної
державної податкової інспекції про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2011 року Дочірня компанія
«Укргазвидобування» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» звернулася до суду з позовом
до Лохвицької міжрайонної державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень від
28.04.2011 року № , № № .

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2012 року
у даній справі позов відмовлено у
задоволенні позовних вимог з огляду на
їх безпідставність.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 07.04.2011 року Лохвицькою
міжрайонною державної податковою
інспекцією проведено невиїзну
документальну перевірку Дочірньої
компанії «Укргазвидобування»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз Україна» з питань
своєчасності сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання по рентній
платі за нафту, природний газ та
газовий конденсат.

За результатами перевірки встановлено
порушення позивачем п. 254.6 ст. 254 та п.57.1
ст. 57 Податкового кодексу України в
частині несвоєчасної сплати
узгодженого податкового зобов'язання
по рентній платі за нафту за грудень 2010
року в розмірі 361538,30 грн. по строку
сплати 30.01.2011 року із затримкою на 29
календарних днів; за природний газ за
грудень 2010 року в розмірі 544446,59 грн. по
строку сплати 30.01.2011 року із затримкою
на 29 календарних днів; за газовий
конденсат за грудень 2010 року в розмірі
821752,97 грн. по строку сплати 30.01.2011 року
із затримкою на 29 календарних днів.

На підставі відомостей вказаного
відповідачем прийняті спірні
податкові повідомлення-рішення.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14
Податкового кодексу України
податковий борг - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання.

Згідно пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
платника податків - це сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України визначено, що
податкове зобов'язання - це сума коштів,
яку платник податків, у тому числі
податковий агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету ж податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
законом строк).

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу
України визначено, що у разі наявності
у платника податків податкового боргу
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно віл напряму сплати,
визначеного платником податків.

Згідно абзацу 2 п. 87.9 ст. 87 Податкового
кодексу України спрямування коштів
платником податків на погашення
грошового зобов'язання перед
погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску ні
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Судами встановлено факт наявності у
позивача податкового боргу по рентній
платі за нафту, що видобувається в
Україні, в розмірі 361065,37 грн.; по рентній
платі за природній газ, що
видобувається в Україні, в розмірі
544446,59 грн.; по рентній платі за газовий
конденсат, що видобувається в Україні,
в розмірі 820196,66 грн. станом на день
надходження коштів.

Таким чином, враховуючи положення п. 87.9
ст. 87 Податкового кодексу України
колегія суддів вважає правильним
висновок судів про правомірне
зарахування відповідачем частини
коштів, що надійшли на оплату
податкового зобов'язання по рентній
платі за нафту, природний газ та
газовий конденсат в рахунок погашення
податкового боргу по рентній платі за
нафту.

У зв'язку з зазначеними, грошові
зобов'язання по рентній платі за нафту,
природний газ та газовий конденсат за
спірний період, що визначались
позивачем у податкових розрахунках,
були погашені несвоєчасно.

Відповідно до п 126.1 ст. 126 Податкового
кодексу України у випадку, коли платник
податків не сплачує суми самостійно
визначеного грошового зобов'язання
протягом строків, визначених цим
Кодексом, такий платник податків
притягується до відповідальності у
вигляді штрафу у таких розмірах: при
затримці до 30 календарних днів включно,
наступних за останнім днем строку
сплати суми грошового зобов'язання, у
розмірі 10 % погашеної суми податкового
боргу.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дочірньої
компанії «Укргазвидобування»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 21.02.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.08.2011 року по справі №2а-9896/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.