Справа № 379/2300/13-а(2а/379/89/13)
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
379/2300/13-а(2а/379/89/13) Головуючий у
1-й інстанції: Бойко М.Г.
Суддя-доповідач: Губська О.А.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Таращанського районного суду
Київської області від 27 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Таращанському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області, в якому просив визнати
неправомірною відмову відповідача у
призначенні ОСОБА_2 пенсії, як інваліду
2 групи учаснику бойових дій у
відповідності до чинного
законодавства та зобов'язати
управління Пенсійного фонду України у
Таращанському районі Київської
області перерахувати та виплачувати
позивачу пенсію як учаснику бойових
дій, стягнути з відповідача не
донараховані суми пенсії, починаючи з
01.01.2013 року.

Постановою Таращанського районного
суду Київської області від 27 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що оскільки
пенсійна виплата позивачу (з
урахуванням всіх надбавок) на 01.12.2013
року становить 1694,46 грн., що перевищує 165
% прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб, то відповідач
здійснював виплату пенсії позивачу
згідно чинного законодавства, відтак
підстави для задоволення позову
відсутні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права та неповноту з'ясування обставин,
що мають значення для справи, просив
його скасувати та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що в силу положень Постанови
KM України від 28.12.2001 року № 1381 «Про
підвищення рівня соціального захисту
найбільш вразливих верств населення»
учасникам бойових дій мінімальна
пенсія повинна складати не менше 165%
прожиткового мінімуму, що встановлений
для осіб, які втратили працездатність.
З 01.12.2013 року прожитковий мінімум для
осіб, які втратили працездатність
встановлено на рівні 949 грн., тому з 1
січня 2013 року мінімальний розмір
пенсії апелянта не враховуючи доплат
учасників бойових дій повинен
становити 1475,10 грн.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, а постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач перебуває на обліку в
управлінні Пенсійного фонду України у
Таращанському районі та отримує
пенсію, призначену відповідно до
положень Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як інвалід 2 групи.

Крім того, має статус учасника бойових
дій відповідно до положень ст. 6 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту», у
зв'язку з чим позивачу з 01.01.2013 року була
призначена державна пенсія в розмірі
1117,50 грн., при цьому розмір пенсії з
урахуванням всіх надбавок станом на
01.01.2013 року становив суму 1600,76 грн.

Так, позивач, вважаючи що нараховувана
та виплачувана йому сума пенсії не
відповідає вимогам чинного
законодавства, звернувся до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії.

Разом з тим, листом від 12.09.2013 року №
3070/03 у здійснені перерахунку було
відмовлено, з огляду на відсутність для
цього підстав.

Позивач, не погоджуючись з такими
доводами управління, вважаючи що йому
всупереч вимог законодавства невірно
нараховується та виплачується пенсія,
звернувся до суду із вказаним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з вказаним
висновком суду, виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивач перебуває на обліку у
відповідача, має статус особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи 1 категорії, що
підтверджується посвідченням серії
НОМЕР_1, інвалідом 2 групи щодо якого
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з впливом аварії на ЧАЕС
та отримує пенсію, призначену
відповідно до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Крім того, згідно наявної в матеріалах
справи копії посвідчення серії НОМЕР_2
підтверджується, ОСОБА_2 має статус
учасника бойових дій, у зв'язку з чим на
нього поширюються пільги, встановлені
законодавством України для ветеранів
війни - учасників бойових дій.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, пенсійна виплата позивачу (з
урахуванням всіх надбавок) з 01.12.2013 року
становить 1696,46 грн..

До складу вказаної суми зокрема
включаються виплати, передбачені
Постановою Кабінету Міністрів України
від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення
рівня соціального захисту громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», серед яких
в тому числі, мінімальний розмір пенсії
для інвалідів 2-ї групи, щодо яких
встановлено причинний зв'язок
інвалідності з Чорнобильською
катастрофою - 1186,25 грн., щомісячна
додаткова пенсія за шкоду, заподіяну
здоровю - 227, 76 грн., підвищення пенсії
непрацюючим пенсіонерам, які
проживають на території посиленого
радіоекологічного контролю - 5,20 грн.

Крім того, в силу положень Закону
України «Про внесення змін до Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» № 2939
від 05.10.2005 року пенсія позивача
підвищується на 25% прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб,
тобто, як вірно зазначено судом першої
інстанції, з 01.12.2013 року розмір
підвищення становить 237,25 грн. (949 грн. х
25%).

Також, на підставі Закону України «Про
поліпшення матеріального становища
учасників бойових дій та інвалідів
війни» № 1603 від 16.03.2004 року, з 01.05.2004 року
інвалідам бойових дій виплачується
щомісячна цільова грошова допомога на
прожиття у розмірі 40 грн.

З метою здійснення у 2012 році заходів
щодо поетапного до 2015 року підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
від 28.12.2011 року № 1381 «Про підвищення
рівня соціального захисту найбільш
вразливих верств населення».

Так, вказаною постановою №1381 внесено
зміни до постанови Кабінету Міністрів
України № 656 від 28.07.2010 року «Про
встановлення щомісячної державної
адресної допомоги до пенсії інвалідам
війни та учасникам бойових дій»,
зокрема, абзац перший пункту 1
постанови КМ України N 656 викладено в
новій редакції, а саме встановлено, що з
1 січня 2012 р. інвалідам війни та
учасникам бойових дій, у яких
щомісячний розмір пенсійних виплат (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною) не
досягає в інвалідів війни I групи - 285
відсотків прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність, II
групи - 255, III групи - 225, учасників
бойових дій - 165 відсотків, виплачується
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

Судом вірно зауважено, що з 01.12.2013 року
165 % прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб становить 1568,85 грн.
(949 грн. * 165%).

Положеннями п. 4 Прикінцевих положень
Закону України «Про Державний бюджет
України на 2013 рік», встановлено, що у 2013
році норми і положення статей 20, 21, 22, 23,
30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 у справі №1-11/2012
встановлено, що в аспекті
конституційного подання положення
частини другої статті 96, пунктів 2, 3, 6
статті 116 Конституції України треба
розуміти так, що повноваження Кабінету
Міністрів України щодо розробки
проекту закону про Державний бюджет
України та забезпечення виконання
відповідного закону пов'язані з його
функціями, в тому числі щодо реалізації
політики у сфері соціального захисту
та в інших сферах. Кабінет Міністрів
України регулює порядок та розміри
соціальних виплат та допомоги, які
фінансуються за рахунок коштів
Державного бюджету України, відповідно
до Конституції та законів України.

У свою чергу, згідно із вказаним
рішенням Конституційного Суду України
в аспекті конституційного подання
положення частини другої статті 95,
частини другої статті 124, частини
першої статті 129 Конституції України,
пункту 5 частини першої статті 4
Бюджетного кодексу України та пункту 2
частини першої статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства України
в системному зв'язку з положеннями
статті 6, частини другої статті 19,
частини першої статті 117 Конституції
України треба розуміти так, що суди під
час вирішення справ про соціальний
захист громадян керуються, зокрема,
принципом законності. Цей принцип
передбачає застосування судами
законів України, а також
нормативно-правових актів відповідних
органів державної влади, виданих на
підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України, в тому числі
нормативно-правових актів Кабінету
Міністрів України, виданих у межах його
компетенції‚ на основі і на виконання
Бюджетного кодексу України, закону про
Державний бюджет України на
відповідний рік та інших законів
України.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з
аналізу наведених положень
законодавства, зважаючи на положення
рішення Конституційного Суду України
від 25.01.2012 року № 3-рп/2012 у справі №
1-11/2012, яке є обов'язковим до виконання
на території України, зважаючи на те, що
позивачу відповідно до Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та
постанови КМУ від 23.11.2011 року № 1210 «Про
підвищення рівня соціального захисту
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» з 01.01.2013
року відповідачем виплачувалася
державна пенсія по інвалідності, як
інваліду 2-ї групи (інвалідність
пов'язана з впливом аварії на ЧАЕС), при
цьому загальний розмір пенсійної
виплати (розмір пенсії з урахуванням
всіх надбавок) становив 1600,76 грн., що
перевищує 165 % прожиткового мінімуму
для осіб, що втратили працездатність (894
грн. х 165 % =1475,10 грн.), а з 01.12.2013 року в
зв'язку із зміною розміру прожиткового
мінімуму для осіб, що втратили
працездатність загальний розмір
пенсійної виплати з урахуванням всіх
надбавок становив 1696,46 грн., що також
перевищує 165 % прожиткового мінімуму
для непрацездатних осіб, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Таращанського районного суду
Київської області від 27 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду
України у Таращанському районі
Київської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
дії - залишити без задоволення, а
постанову Таращанського районного
суду Київської області від 27 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України) та оскарженню не
підлягає.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.