Справа № 875/12/14
Суддя: Кучма А.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа № 2а- 875
Суддя-доповідач: Кучма А.Ю.
У Х В А Л А

08 квітня 2014 року
м. Київ

Суддя Київського апеляційного
адміністративного суду Кучма А.Ю.,
перевіривши відповідність вимогам
ст.ст. 105, 106, 172 КАС України позовної
заяви ОСОБА_2 до Генеральної
прокуратури України, Державного
казначейства України, Центральної
виборчої комісії України про
зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

02.03.2014 (згідно поштового штемпеля
на конверті) ОСОБА_2 звернувся до
Київського апеляційного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Генеральної прокуратури України,
Державного казначейства України,
Центральної виборчої комісії України,
в якому просили: зобов'язати Генеральну
прокуратуру України внести
кримінальні скарги у Єдиний реєстр
досудового слідства з наданням
відповідних документів, зазначених у
ст.ст. 55-56 КПК України, зобов'язати
Державне казначейство України
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача моральні збитки,
заподіяні суддями Верховного Суду
України та Генеральною прокуратурою
України, зобов'язати Державне
казначейство України стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача заробітну плату Президента
України за кожен місяць з 2004 року,
зобов'язати Центральну виборчу комісії
України видати позивачу посвідчення
Президента України та посвідчення
кандидата на пост Президента України
для участі у виборах Президента
України. Позивач також просить
рекомендувати Верховній Раді Україні
звільнити з посади Генерального
прокурора України та надати постову
суду про визнання позивача потерпілим
від дій та бездіяльності Генеральної
прокуратури України.

Суддя, дослідивши позовну заяву,
приходить до висновку, що позовна заява
підлягає поверненню позивачу, оскільки
дана справа не підсудна Київському
апеляційному адміністративному суду,
як суду першої інстанції, виходячи з
наступного.

Відповідно до п. 6 частини другої ст. 17
КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється
лише на спори стосовно правовідносин,
які виникли в межах виборчого процесу й
стосувалися підготовки та проведення
виборів, які розглядаються за
особливостями, встановленими ст. 172-179
КАС України. Спори, які виникли поза
межами виборчого процесу або не
стосуються виборчого процесу, не
належать до виборчих спорів у
розумінні КАС України, а тому
визначення юрисдикції таких спорів та
їх розгляд здійснюються в загальному
порядку.

Предметна і територіальна підсудність
адміністративних справ щодо виборчих
спорів визначається за правилами
встановленими частинами третью - п'ятою
ст. 172, частиною другою ст. 173, частиною
третьою ст. 174, частиною третьою ст. 175,
частинами сьомою - дев'ятою ст. 176,
частиною шостою ст. 177 КАС України.
Однак, суд звертає увагу, що ці правила
визначення предметної і
територіальної підсудності
застосовуються тільки до спорів щодо
правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом.

Тобто, основною умовою для визначення
юрисдикції даного адміністративного
спору є його предмет.

Наведена позиція узгоджується з п. 2, 5.1
Постанови Пленуму Вищого
адміністративного Суду України № 15 від
01.11.2013 «Про практику застосування
адміністративними судами положень
Кодексу адміністративного судочинства
України під час розгляду спорів щодо
правовідносин, пов'язаних з виборчим
процесом».

Статтею 12 Закону України «Про вибори
Президента України» № 474-XIV від 05.03.1999
(надалі - Закон № 474-XIV) наведено
вичерпний перелік суб'єктів виборчого
процесу.

Враховуючи те, що Генеральна
прокуратура України та Державне
казначейство України не входять до
вищевказаного переліку суб'єктів
виборчого процесу позовна заява в
частині зобов'язання Генеральну
прокуратуру України внести
кримінальні скарги у Єдиний реєстр
досудового слідства з наданням
відповідних документів, зазначених у
ст.ст. 55-56 КПК України, зобов'язання
Державне казначейство України
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача моральні збитки,
заподіяні суддями Верховного Суду
України та Генеральною прокуратурою
України, зобов'язання Державне
казначейство України стягнути з
Державного бюджету України на користь
позивача заробітну плату Президента
України за кожен місяць з 2004 року
підлягає поверненню на підставі п. 6
частини третьої статті 108 КАС України.

Згідно частини четвертої ст. 11 Закону №
474-XIV одним із етапів виборчого процесу
є висування та реєстрація кандидатів
на пост Президента України.

Розділом VII Закону № 474-XIV передбачено
висування і реєстрація кандидатів на
пост Президента України.

Відповідно до частини сьомої ст. 51
Закону № 474-XIV у разі реєстрації
кандидата уповноваженому представнику
партії або кандидата на пост
Президента України не пізніше
наступного дня видається копія
постанови про реєстрацію. Кандидату на
пост Президента України не пізніш як у
триденний строк з дня прийняття
рішення про його реєстрацію видається
посвідчення кандидата на пост
Президента України за формою,
встановленою Центральною виборчою
комісією. Рішення про реєстрацію
кандидата на пост Президента України у
цей же строк оприлюднюється в газетах
"Голос України" та "Урядовий кур'єр".

Позивачем не долучено до матеріалів
справи постанови про його реєстрацію
кандидатом на пост Президента України
на підставі, якої видається
посвідчення кандидата та в силу ст. 70
КАС України не надано суду будь-яких
інших належних та допустимих доказів,
що підтверджують реєстрацію позивача
кандидатом на пост Президента України.

Враховуючи те, що на вимогу частини
першої ст. 71 КАС України позивачем не
виконано обов'язку доказування тих
обставин, на яких ґрунтуються його
вимоги щодо зобов'язання Центральної
виборчої комісії України видати
позивачу посвідчення кандидата на пост
Президента України для участі у
виборах Президента України, суд вважає
необхідним повернути позовну заяву в
цій частині.

Позовна заява в частині
зобов'язання Центральної виборчої
комісії України видати позивачу
посвідчення Президента України також
підлягає поверненню на підставі п. 6
частини третьої статті 108 КАС України,
так як видача посвідчення Президента
України не входить до жодного з етапів
виборчого процесу, передбаченого ст. 11
Закону № 474-XIV.

Відповідно до п. 6 частини третьої ст. 108
КАС України, позовна заява
повертається позивачеві, якщо справа
не підсудна цьому адміністративному
суду.

Беручи до уваги зміст позовної заяви,
згідно з яким позивач не оскаржує ні
рішення, ні дії, ні бездіяльність ЦВК,
суд дійшов до висновку, що даний позов
поданий поза межами виборчого процесу
та підлягає поверненню позивачу на
підставі п. 6 частини третьої ст. 108 КАС
України.

За таких обставин Київський
апеляційний адміністративний суд не
може розглянути вказаний спір,
оскільки ця справа не підсудна йому, як
суду першої інстанції.

При цьому, суд вважає за необхідне
роз'яснити позивачу, що із даним
позовом він може звернутись до
адміністративного суду першої
інстанції з урахуванням правил глави 1
розділу II та ст. 172 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Керуючись ст.ст. 108, 172, КАС України,
суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Генеральної
прокуратури України, Державного
казначейства України, Центральної
виборчої комісії України про
зобов'язання вчинити дії - повернути
позивачу.

Копію ухвали разом із позовною заявою
та усіма доданими до неї матеріалами
невідкладно надіслати особі, яка її
подала.

Повернення позовної заяви не позбавляє
права повторного звернення до
адміністративного суду в порядку,
встановленому законом.

Ухвала в частині повернення позовної
заяви позивача до Центральної виборчої
комісії України може бути оскаржена в
апеляційному порядку у дводенний строк
з дня її постановлення до Вищого
адміністративного суду України через
Київський апеляційний
адміністративний суд.

Ухвала в частині повернення позовної
заяви позивача до Генеральної
прокуратури України, Державного
казначейства України може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України в порядок і строки,
визначені ст. 212 КАС України.

Суддя
А.Ю.
Кучма