Справа № 210/6351/13-а
Суддя: Сільченко В. Є.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/6351/13-а
Провадження № 2-а/210/31/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

"01" квітня 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу складі:

головуючого - судді
Сільченко В.Є.

при секретарі
Алімовій О. В.

за участю позивача
ОСОБА_2

за участю представника позивача
ОСОБА_3

за участю представника третьої особи
Скляр Н. М.

за участю представника третьої особи
Сергєєвої І. В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа:
управління Державної казначейської
служби України у місті Кривому Розі,
Прокуратура м. Кривого Рогу про
зобов'язання протиправними дії
відповідача, про зобов'язання СВП
вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом до суб'єктів
владних повноважень. В подальшому
неодноразово змінював та уточнював
позовні вимоги, склад та особи
відповідачів, та в остаточній редакції
позову просив:

1)визнати протиправними дії суб'єктів
владних повноважень - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 -
в зборі конфіденційної інформації та у
відданні розпорядження обласному
комунальному закладу "Криворізький
ПНД" ДОР";

2)визнати протиправними дії суб'єктів
владних повноважень - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 -
в порушенні роботи з публічною
інформацією та у відмові надати мені
публічну інформацію;

3)визнати протиправними дїі посадової
особи ОСОБА_6 - в отриманні облікових
карток Дніпропетровської обласної
державної адміністрації для
подальшого виведення їх з обігу
(знищення), в розгляді звернення
заступника голови Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
Крупського А.Ф. з питань за межами її
посадових повноважень, в тиску на
ОСОБА_7 на вчинення нею протиправних
дій;

4)визнати протиправними дії посадової
особи ОСОБА_7 - в перевищенні службових
повноважень по факту надання
розпоряджень ОКЗ "Криворізький ПНД"
ДОР", у вилученні з обігу документів від
Дніпропетровської ОДА, у відмові
надати пояснення під час особистого
прийому;

5)зобов'язати відповідачів надати мені
копію листа до ОКЗ "Криворізький ПНД"
ДОР", копію листа Крупського, копію
облікової картки до листа Крупського,
копію доручення ОСОБА_6 для ОСОБА_7 та
копію супровідного листа до
Департаменту охорони здоров'я
Дніпропетровської ОДА;

6)зобов'язати відповідача ОСОБА_6
витребувати назад матеріали, переслані
до ОКЗ "Криворізький ПНД" ДОР" та до
Департаменту охорони здоров'я
Дніпропетровської ОДА і передати мені
всі мої звернення та 7 облікових карток
до моїх звернень до Дніпропетровської
ОДА;

7)встановити наявність прямого зв'язку
між незаконними діями відповідачів та
потерпання мною від моральних
страждань;

8)стягнути з відповідачів по 6090 грн з
кожного в якості відшкодування
моральної шкоди;

9) зобов'язати відповідачів
перерахувати мені відшкодування на
кредитну картку Приватбанку НОМЕР_1.

У тексті позовних вимог та у судовому
засіданні позивач та його представник
позов підтримали та зазначили, що 29.08.2013
позивачу подзвонила медсестра з ОКЗ
"Криворізький ПНД" ДОР" і повідомила, що
вона прибула на його домашню адресу для
доставки його в ПНД до психіатра
Мясоєдова Михайла Володимировича для
надання психіатричної допомоги.
Він подзвонив Мясоєдову і отримав
інформацію про те, що той отримав
розпорядження від управління охорони
здоров'я виконкому надати позивачу
психіатричну допомогу.

Він подзвонив в управління охорони
здоров'я виконкому міської ради з метою
отримати роз'яснення - через певний час
йому подзвонила спеціаліст і
підтвердила факти збору інформації і
передачі розпоряджень ОКЗ
«Криворізький ПНД ДОР». Повідомила,
що супровідного листа не було, а була
резолюція керівництва управління на
вимозі прокурора. Зараз йому відомо, що
вона оговорила прокуратуру.

Він звернувся з кількома
інформаційними запитами, був на
особистому прийомі в ОСОБА_6, в ОСОБА_7

Він отримав від прокурора Кривого Рогу
лист №56-75-13 від 18.09.2013, в якому, зокрема,
зазначено: "Встановлено, що 23.08.2013 року
до виконкому Криворізької міської ради
надійшло звернення, яке було надане
Вами на особистому прийомі у першого
заступника Дніпропетровської обласної
державної адміністрації Крупського
А.Ф. з питань розгляду попередніх
звернень.

29.08.2013 року до "КЗ "КПНД ДОР" направлено
доручення за підписом заступника
начальника управління охорони здоров'я
виконкому Криворізької міської ради
ОСОБА_7 про з'ясування питань,
викладених у Вашому зверненні.

На виконання зазначеного доручення
Вас було запрошено до в.о.
начальника відділення №1 КЗ "КПНД ДОР"
Мясоєдова М.В.

У зв'язку з Вашою відмовою доручення
заступника начальника управління
охорони здоров'я виконкому
Криворізької міської ради ОСОБА_7 не
було виконано".

Він звернувся до прокурора міста ще раз
зі скаргою на порушення посадовими
особами виконкому міста законодавства
про публічну інформацію. Лише після
подання прокурора він отримав лист
Світловського, в якому той виклав всі
обставини належним чином. Зокрема,
перший заступник голови
облдержадміністрації Крупський А.Ф.
переслав всі облікові картки по його
зверненням до виконкому Криворізької
міської ради. Його звернення (по
політичній діяльності і інші) ОСОБА_6
надала на опрацювання ОСОБА_7, яка в
свою чергу, направила доручення
Комунальному Закладу "Криворізький
психоневрологічний
диспансер"Дніпропетровської обласної
ради".

Додатково у судовому засіданні позивач
показав, що на особистому прийомі
звертався до багатьох посадових осіб,
як у м.Кривому Розі, так і у
Дніпропетровській області з різних
питань, у т.ч. - політичного характеру,
але вказані посадові особи приймали
незаконні рішення, у зв'язку з чим
порушували його права.

ОСОБА_6 в порушення вимог закону
прийняла до розгляду його звернення,
які їй незаконно було направлено з
обласної державної адміністрації та
незаконно передала їх ОСОБА_7 , а ОСОБА_7
незаконно направила їх до ПНД.

У судових дебатах додатково пояснив, що
у серпні 2013 року бригада ПНД
намагалася помістити його до ПНД з
метою подальшої евтаназії.

Раніше він звертався до заступника
обласної державної адміністрації
Крупського А.Ф. з політичних питань.
Крупський А.Ф. незаконно направив його
звернення міському голові Кривого Рогу
з метою їх подальшого знищення.

Після надходження його звернень до
ОСОБА_6 вона протиправно передала їх
ОСОБА_7, а ОСОБА_7 - направила до
Криворізького ПНД, де їх знищили, хоча
головний лікар стверджує, що їх
направили до управління охорони
здоров'я Дніпропетровської обласної
державної адміністрації.

Вважає, що вказаними діями
відповідачів порушено його права на
захист честі та гідності, порушено
вимоги Конституції України, вимоги
Закону України «Про звернення
громадян», «Про доступ до публічної
інформації», тощо.

Також вказаними діями йому спричинено
значну моральну шкоду та духовні
страждання, які оцінює у 6090 грн (кожним
з відповідачів).

Крім того, просить витребувати від
відповідачів його звернення та
документацію щодо них, оскільки вважає
їх своєю власністю та бажає
витребувати з незаконного володіння.

Просить позов задовольнити.

Представник позивача позов також
підтримала та показала, що незаконними
діями відповідачів позивачу
спричинено сильні моральні страждання,
порушено його права, нанесено шкоду
репутації та гідності.

Просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності та письмові
пояснення, згідно яких повідомила, що у
відповідності до п. 11.5 Регламенту
виконавчого комітету Криворізької
міської ради, затвердженого рішенням
виконавчого комітету міськради від
14.08.2013 року №285 після реєстрації
звернення передаються на розгляд
міському голові, секретарю міської
ради, заступникам міського ви або
керуючій справами виконкому
відповідно до розподілу обов'язків, у
разі їх відсутності посадовим особам,
які виконують їх обов'язки.

Таким чином, звернення ОСОБА_2. у
відповідності до наданих повноважень,
були розглянуті міським головою та
направлені для подальшого опрацювання
керуючій справами виконкому
Криворізької міської ради .

У зв'язку з тим, що керуюча справами
виконкому міськради на той час
перебувала у відпустці, у
відповідності до п.2 Розпорядження
міського голови №3-р від 04.01.2013 року
«Про розподіл обов'язків між
секретарем міської ради, заступниками
міського голови та керуючою справами
виконкому міської ради», яким
затверджено взаємозаміщення
заступників міського голови та
керуючої справами, звернення було
вивчено заступником міського голови
ОСОБА_6 та направлено для подальшого
опрацювання заступнику начальника
управління охорони здоров'я виконкому
міськради Лук’яненко, як особі, що
виконувала обов'язки начальника
галузевого управління.

Відповідно до п. 8 Інструкції з
діловодства за зверненнями громадян в
органах державної влади і місцевого
самоврядування, об'єднаннях громадян,
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, в засобах масової
інформації, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України №348 від
14.04.1997 року, пропозиції, заяви і скарги
громадян після їх вирішення з усіма
документами щодо їх розгляду і
вирішення та примірником
реєстраційно-контрольної форми мають
бути повернуті посадовим особам чи
підрозділу службового апарату, які
ведуть діловодство за пропозиціями,
заявами і скаргами, для
централізованого формування справи,
картотек, банку даних. Формування і
зберігання справ у виконавців
забороняється.

Враховуючи вищезазначене, та оскільки
виконавчий комітет Криворізької
міської ради, не був основним
виконавцем по зверненням ОСОБА_2, то
централізоване формування справи
здійснювалось Дніпропетровською
обласною державною адміністрацією, а
отже і надати позивачу копії його
звернень до заступника голови
Дніпропетровської обласної державної
адміністрації та карток на них, не
вбачалось можливим.

Вважає не відповідаючими дійсності та
некоректними дані про отримання нею
карток на скарги з метою знищення.

Нею були розглянуті звернення позивача
та направлені для їх подальшого
вивчення заступнику начальника
управління охорони здоров"я виконкому
міськради Лук’яненкоО.П.

Жодних інших дій, в рамках опрацювання
звернень ОСОБА_2, нею здійснено не було.

Щодо вимог позивача по встановленню
наявності прямого зв"язку між
незаконними діями відповідачів та
перенесення позивачем моральних
страждань вважає, що такий спосіб
захисту законодавством не
передбачений.

Щодо вимог про стягнення з
відповідачів моральної шкоди вважає,
що не доведено сам факт протиправних
дій відповідачів, і, отже, відсутні
підстави для задоволення позовних
вимог.

Просила у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явилася, надала заяву про розгляд
справи за її відсутності та письмові
пояснення, частково аналогічні по суті
поясненням, наданим відповідачем
ОСОБА_6

Крім того, в поясненнях додатково
показала, що відповідно до ст.ст. 6, 9
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» службова
інформація є інформацією з обмеженим
доступом.

На виконання вимог вищезазначеного
закону, рішенням Криворізької міської
ради №433 від 22.06.2011 року «Про
організацію роботи щодо виконання
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» затверджено
Положення «Про порядок забезпечення
доступу до публічної інформації
Криворізької міської ради та її
виконавчого комітет, яким до службової
інформації віднесено внутрівідомчу
службову кореспонденцію - інформацію,
яка отримана або створена при
листуванні з органами державної влади,
органами місцевого самоврядування,
підприємствами, установами та
організаціями, громадянами, між
управліннями, відділами та іншими
виконавчими органами міської ради.

Таким чином, беручи до уваги
вищевикладене, надання ОСОБА_2
запитуваної інформації, враховуючи її
специфіку, не було можливим у
відповідності до норм чинного
законодавства, а отже, ознак
протиправності у діях посадових осіб
щодо порядку роботи з публічною
інформацією, не вбачається.

Серед карток особистого прийому
ОСОБА_2, в двох з них йшлася мова про
діяльність медичних закладів, які
надають психіатричну медичну допомогу.

В зв'язку із вищезазначеним,
управлінням охорони здоров'я виконкому
міськради було надано доручення до КЗ
«Криворізький психоневрологічний
диспансер» ДОР» для з'ясування питань
по двом наведеним зверненням та
створення передумов дляпідготовки
заявнику ґрунтовної і належної
відповіді.

Доводи позивача, що, нібито, у
відношенні нього було розпорядження
про примусове надання медичної
допомоги жодним чином не
підтвердженні, матеріали позовної
заяви не містять в собі належних
доказів того факту, що наведені
обставини взагалі мали місце.

Просила у позові відмовити.

Представник третьої особи - Управління
державної казначейської служби у
м.Кривому Розі, висловлюючи свою думку
щодо предмету спору, проти позову
заперечувала, надала пояснення по суті
позовних вимог.

Представник третьої особи -
прокуратури м.Кривого Рогу ,
висловлюючи свою думку щодо предмету
спору, просила прийняти рішення у
відповідності з вимогами
законодавства.

Суд, вислухавши пояснення осіб, що
з'явилися в судове засідання, та
дослідивши документи та матеріали
справи, вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Згідно ст.71 КАС України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, з аналізу вказаного
припису закону випливає, що на
позивача, згідно ч.1 ст.71 КАС України,
покладається обов'язок доказування
вчинення відповідачем - суб'єктом
владних повноважень (у даній справі)
оскаржуваних дій, а на відповідача -
згідно ч.2 ст.71 КАС України - обов'язок
доказування їх правомірності.

З вказаним погоджується і сам позивач,
висловивши це у судових дебатах.

При цьому, суд доходить до висновку, що
позивачем вказані вимоги закону не
виконано та належних доказів на
підтвердження викладених ним у позові
фактів щодо вчинення позивачами
оскаржуваних дій не надано.

Судом у відповідності до вимог ч.4 ст.11,
ч.5 ст.71 КАС України, вживалися заходи
щодо витребування доказів у справі з
власної ініціативи, але доказів на
підтвердження заявлених позовних
вимог виявлено не було.

Так, відповідно до п.1 позовних вимог,
позивач просить визнати протиправними
дії суб'єктів владних повноважень -
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - в зборі
конфіденційної інформації та у
відданні розпорядження обласному
комунальному закладу "Криворізький
ПНД" ДОР".

При цьому, ані у тексті позову, ані у
судовому засіданні позивач не вказав,
яку саме конфіденційну інформацію щодо
нього збирали відповідачі (лише
вказавши, що ця інформація може мати
відношення щодо стану його психічного
здоров'я), яким чином вони вказану
інформацію збирали, яке саме
розпорядження надавали обласному
комунальному закладу "Криворізький
ПНД" ДОР" та у чому полягає його
незаконність.

Суд, вживаючи заходи щодо отримання
доказів з власної ініціативи, також не
встановив вказані відомості.

При цьому, з виступу позивача у судових
дебатах випливає, що вказане
розпорядження полягає у наданні
вказівки щодо його примусової
госпіталізації до ПНД з метою
подальшої евтаназії, проте вказані
відомості жодним чином, окрім слів
позивача, не підтверджені.

Крім того, у вказаних діях (у випадку їх
наявності) можуть вбачатися ознаки
кримінального правопорушення, у
зв'язку з чим прийняття рішення щодо
даного питання неможливе у галузі
адміністративного судочинства.

При цьому, з пояснень ОСОБА_7 (а.с.108-110)
вбачається, що звернення позивача були
передані до обласного комунального
закладу "Криворізький ПНД" ДОР" за
належністю, оскільки питання, що
містилися у них, стосувалися надання
психіатрічної допомоги - для
підготовки заявнику обґрунтованої
відповіді.

Розпорядження щодо примусової
госпіталізації позивача не надавалося.

Аналогічно, згідно п.2 позовних вимог,
позивач просить визнати протиправними
дії суб'єктів владних повноважень -
ОСОБА_6 і ОСОБА_7 - в порушенні роботи з
публічною інформацією та у відмові
надати йому публічну інформацію.

При цьому, позивачем не вказується, які
саме конкретні порушення роботи з
публічною інформацією допущені
відповідачами та яку саме публічну
інформацію йому не надано
відповідачами на його звернення.

При цьому, суд не може сприймати у
якості доказів у даній справі
звернення позивача, долучені ним до
справи (а.с.73-80), оскільки усі вказані
звернення датовано періодом після
звернення позивача до суду і мова у них
йде про процес розгляду даного позову
та пов'язаних з цим питань у суді.

Судом у відповідності до вимог ч.4 ст.11,
ч.5 ст.71 КАС України, вживалися заходи
щодо витребування доказів у справі з
власної ініціативи.

Зокрема, судом витребувано з
прокуратури м.Кривого Рогу копію
подання, внесеного прокурором до
виконавчого комітету Криворізької
міської ради за зверненням ОСОБА_2(а.с.
139-141).

З вказаного подання вбачається, що
дійсно посадовими особами виконавчого
комітету Криворізької міської ради
допущено порушення вимог Закону
України «Про доступ до публічної
інформації» при розгляді скарги
позивача, однак особами, які допустили
вказані порушення (згідно подання)
відповідачі у справі не є.

Згідно п.3 позовних вимог, позивач
просить визнати протиправними дії
посадової особи ОСОБА_6 - в отриманні
облікових карток Дніпропетровської
обласної державної адміністрації для
подальшого виведення їх з обігу
(знищення), в розгляді звернення
заступника голови Дніпропетровської
обласної державної адміністрації
Крупського А.Ф. з питань за межами її
посадових повноважень, в тиску на
ОСОБА_7 на вчинення нею протиправних
дій.

Суд вважає недоведеним ствердження
позивача про отримання відповідачами
його звернень з метою їх знищення,
оскільки вказаний факт нічим, окрім
слів самого позивача, не підтверджений.

Як видно з пояснень відповідачів
(а.с.101-103, 108-110), відповідачами здійснено
розгляд звернень позивача в частині, що
належить до їх компетенції, після чого,
у відповідності до вимог Інструкції з
діловодства за зверненнями громадян в
органах державної влади і місцевого
самоврядування, об'єднаннях громадян,
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності, в засобах масової
інформації, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України №348 від
14.04.1997 року, звернення та картки щодо
них направлено за належністю.

Факту знищення відповідачами звернень
позивача чи карток щодо них в судовому
засіданні не вичвлено.

Суд також критично сприймає посилання
позивача на те, що відповідачі не мали
права розглядати його звернення,
оскільки, як встановлено в ході
судового розгляду, їм вказані рішення
передано у відповідності та на
підставі нормативного акту органу
місцевого самоврядування - Регламенту
виконавчого комітету Криворізької
міської ради, затвердженого рішенням
виконавчого комітету міськради від
14.08.2013 року №285, розпорядження міського
голови №3-р від 04.01.2013 року «Про
розподіл обов'язків між секретарем
міської ради, заступниками міського
голови та керуючою справами виконкому
міської ради» та рішення Криворізької
міської ради №433 від 22.06.2011 року «Про
організацію роботи щодо виконання
Закону України «Про доступ до
публічної інформації» затверджено
Положення «Про порядок забезпечення
доступу до публічної інформації
Криворізької міської ради та її
виконавчого комітету».

Згідно п.4 позовних вимог, позивач
просить визнати протиправними дії
посадової особи ОСОБА_7 - в перевищенні
службових повноважень по факту:
надання розпоряджень ОКЗ "Криворізький
ПНД" ДОР"; у вилученні з обігу
документів від Дніпропетровської ОДА;
у відмові надати пояснення під час
особистого прийому.

При цьому, суд вважає неможливим
розглядати вказану позовну вимогу в
порядку адміністративного
судочинства, оскільки перевищення
службових повноважень, відповідно до
Кримінального кодексу України, є
кримінальним злочином, і, отже,
доведення факту перевищення службових
повноважень є, по суті, доведенням вини
особи у скоєнні злочину, що неможливо
інакше, ніж у порядку кримінального
судочинства згідно вимог КПК України.

Вказане підтверджується ч.2 ст.4 КАС
України та ч.1 ст.1 КПК України.

Згідно п.5,6 позовних вимог, позивач
просить витребувати у відповідачів
документи щодо його звернень та самі
звернення та передати їх йому.

При цьому, у судовому процесі позивач
зазначав, що вказані документи та
звернення є його особистою приватною
власністю.

З огляду на викладене, суд доходить до
висновку, що вказані вимоги не можуть
бути задоволені, оскільки питання щодо
витребування особистого майна з чужого
незаконного володіння є предметом
розгляду та вирішення у цивільному
судочинстві, і, отже, згідно ч.2 ст.4 КАС
України не можуть бути розглянуті у
адміністративному судочинстві.

Крім того, позивачем не доведено, що
вказані документи знаходяться саме у
відповідачів, у той час, як
відповідачами надано пояснення, згідно
з якими вказані звернення та документи
щодо них було передано іншим особам
(установам) у встановленому порядку.

Крім того, вказані вимоги протирічать
іншим вимогам, викладеним у позові та
поясненням, наданим позивачем у
судовому засіданні, згідно з якими
вказані документи (на думку позивача)
були знищені.

Розглядаючи питання щодо
відшкодування заподіяної позивачу
моральної шкоди суд виходить з
наступного:

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.З Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995, № 4
"Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (далі-Постанова) під моральною
шкодою слід розуміти втрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань, або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Частиною 2 ст. 23 Цивільного кодексу
України визначено, що моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Згідно з п. 4 Постанови в позовній заяві
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди має бути зазначено, в
чому полягає ця шкода, якими
неправомірними діями чи бездіяльністю
її заподіяно позивачеві, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір шкоди, та якими доказами ие
підтверджується.

Пунктом 5 Постанови та пунктом 5
"Методичних рекомендацій
"Відшкодування моральної шкоди", що
містяться в Листі Міністерства юстиції
України від 13.05.2004 №35-13/797 визначено, що
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням
заподіювача,наявність вини останнього
в її заподіянні.

Таким чином, враховуючи, що в ході
судового розгляду суд дійшов до
висновку про відсутність порушень
вимог закону у діях відповідачів
(стосовно предмету спору у даній
конкретній справі згідно заявлених
позовних вимог), суд доходить до
висновку про відсутність факту
заподіяння моральної шкоди, і, отже,
відсутність підстав для задоволення
даної частини позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись
ст. ст. 4, 71 КАС України, 23, 1167 ЦК України,
суд-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя
особа: управління Державної
казначейської служби України у місті
Кривому Розі, Прокуратура м. Кривого
Рогу про зобов'язання протиправними
дії відповідача, про зобов'язання СВП
вчинити певні дії та стягнення
моральної шкоди- відмовити.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня її
проголошення, а у разі застосування
судом частини третьої ст. 160 КАС
України, а також прийняти постанови у
письмовому проваджені апеляційна
скарга подається протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя:
В. Є. Сільченко