Справа № 210/5803/13-а
Суддя: Літвіненко Н. А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 210/5803/13-а
Провадження № 2-а/210/25/14
П О С Т А Н О В А

іменем України

"03" квітня 2014 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого
Рогу в складі :

головуючого - судді
Літвіненко Н.А.

при секретарі
Недолуга Л.В.

з участю прокурора
Кузьменко С.В.

з участю позивача
ОСОБА_1

з участю предст. відповідача
Паламарчук Є.П.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Кривому Розі
адміністративну справу за позовом ПП
„Автокортеж" до виконавчого комітету
Криворізької міської ради про
скасування рішення, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПП „Автокортеж" звернувся з
позовом до відповідача виконавчого
комітету Криворізької міської ради про
скасування рішення, посилаючись на те,
що рішенням виконавчого комітету
Криворізької міської ради №242 від
10.07.2013 р. «Про затвердження акта комісії
з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам» затверджено акт
комісії з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам від 01.07.2013р

Пункт 4 вказаного акту зазначає, що
рішенням міської ради від 23.09.2009 р. №3477
ТОВ «Автокортеж» поновлено договір
оренди земельної ділянки площею 4281 м2
по вул. Урицького, 56 б для розташування
підприємства автомобільного
транспорту. Пунктом 4.1 рішення
директора ТОВ «Автокортеж» зобов'язано
у тримісячний термін від дати
ухвалення рішення укласти з міською
радою договір оренди земельної ділянки
та зареєструвати його в органі, що
здійснює реєстрацію.

Зазначена комісія дійшла до висновку,
що у зв'язку з невиконанням вказаного
рішення в частині укладання договору
оренди, територіальна громада як
власник земельної ділянки внаслідок
обмеження її прав при використанні ТОВ
«Автокортеж» без правоустановчих
документів земельної ділянки площею 4281
м2 для розташування підприємства
автомобільного транспорту по вул.
Урицького, 56 б з 01.07.2010 до 30.06.2013 р.р. не
одержала доход (у вигляді орендної
плати за землю) до міського бюджету в
розмірі 199834 грн.20 коп.

Оскаржуване рішення винесене на
підставі Постанови КМУ від 19.04.1993р. № 284
«Про Порядок визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам».

Вважає рішення виконавчого комітету
Криворізької міської ради №242 від
10.07.2013 р. незаконним, виходячи з
наступного.

П..З Постанови КМУ від 19.04.1993р. №284
встановлює, що неодержаний доход - це
доход, який міг би одержати власник
землі, землекористувач, у тому числі
орендар, із земельної ділянки і який
він не одержав внаслідок її вилучення
(викупу) або тимчасового зайняття,
обмеження прав, погіршення якості
землі або приведення її у
непридатність для використання за
цільовим призначенням у результаті
негативного впливу, спричиненого
діяльністю підприємств, установ,
організацій та громадян.

При цьому відшкодуванню підлягають
збитки власників землі і
землекористувачів, у тому числі
орендарів, включаючи і неодержані
доходи, якщо вони обґрунтовані.

Оскаржуваним рішенням затверджено акт
комісії про визначення розміру збитків
у вигляді неодержаного догоду
(неодержаної орендної плати), та ані
рішення, ані затверджений ним акт не
містять обґрунтування того, що
Землевласник дійсно мав змогу
розраховувати на отримання
відповідних грошових коштів.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", самовільне зайняття
земельної ділянки - будь-які дії, які
свідчать про фактичне використання
земельної ділянки за відсутності
відповідного рішення органу
виконавчої влади чи органу місцевого
самоврядування про її передачу у
власність або надання у користування
(оренду) або за відсутності вчиненого
правочину щодо такої земельної
ділянки, за винятком дій, які
відповідно до закону є правомірними.

Оскільки, як вказано в Акті, позивач не
мав правоустановчих документів на
землю, якою користувався, при
визначенні розміру грошових коштів,
які підлягають стягненню з боку
Позивача на користь Відповідача,
необхідно застосовувати не Постанову
КМУ від 19.04.1993р. №284, а Методику
визначення розміру шкоди, заподіяної
внаслідок самовільного зайняття
земельних ділянок, використання
земельних ділянок не за цільовим
призначенням, зняття ґрунтового
покриву (родючого ґрунту) без
спеціального дозволу, затвердженої
постановою КМУ від 25.07.2007 р. №963.

Положенням статті 33 Закону України "Про
оренду землі" (чинного на час
закінчення дії договору) встановлено,
що у разі продовження орендарем
користування земельною ділянкою після
закінчення строку договору оренди та
за відсутності письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той строк і на
тих самих умовах, які були передбачені
договором. Письмове заперечення
здійснюється листом-повідомленням.

Матеріали рішення не містять доказів
направлення позивачу
листом-повідомленням відповідного
заперечення.

Отже, ствердження, що позивач не мав
правоустановчих документів на землю, є
безпідставним.

При визначенні розміру грошових
коштів, які підлягають стягненню з боку
позивача на користь відповідача,
необхідно застосовувати розмір
процентної ставки, встановлений п.3.1
договору оренди (копія додається), а
саме 1,5% від грошової оцінки земельної
ділянки, а не 3%, як випливає з
розрахунків комісії.

Ст.96 Земельного кодексу України
зобов'язує землекористувачів
своєчасно сплачувати земельний
податок або орендну плату. Як свідчать
розрахунки комісії, податок на землю
Позивачем сплачувався, тобто
встановлені законом обов'язки ним
виконано.

Згідно ст. 24 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Просить скасувати рішення
виконавчого комітету Криворізької
міської ради №242 від 10.07.2013 р. «Про
затвердження акта комісії з визначення
розміру збитків, заподіяних власникам
землі та землекористувачам».

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві
та просила задовольнити їх судом.

Представник відповідача проти
позову заперечує та просить в
задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши представника
позивача, представника відповідача,
думку прокурора, яки проти позову
заперечує та просить в задоволенні
позову відмовити, дослідивши матеріали
справи, вважає, що в позові повинно бути
відмовлено з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що рішенням виконавчого комітету
Криворізької міської ради №242 від
10.07.2013 р. «Про затвердження акта комісії
з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам» затверджено акт
комісії з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам від 01.07.2013р

Пункт 4 вказаного акту зазначає, що
рішенням міської ради від 23.09.2009 р. №3477
ТОВ «Автокортеж» поновлено договір
оренди земельної ділянки площею 4281 м2
по вул. Урицького, 56 б для розташування
підприємства автомобільного
транспорту. Пунктом 4.1 рішення
директора ТОВ «Автокортеж» зобов'язано
у тримісячний термін від дати
ухвалення рішення укласти з міською
радою договір оренди земельної ділянки
та зареєструвати його в органі, що
здійснює реєстрацію.

Відповідно до Конституції України
земля є об'єктом права власності
Українського народу. Від імені
Українського народу права власника
здійснюють органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Основним законом.

Згідно зі ст. 83 ЗК України у комунальній
власності перебувають усі землі в
межах населених пунктів, крім земель
приватної та державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності. Аналогічну норму містять 16,
60 закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні»

На підставі ст. 80 ЗК України
територіальна громада є суб'єктом
права власності на землі комунальної
власності та реалізує це право
безпосередньо або через органи
місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 10 вищевказаного закону,
Криворізька міська рада наділена
повноваженнями виступати
представником територіальної громади
м. Кривого Рогу, та від її імені і в її
інтересах здійснює відповідні дії.

Крім того, стаття 12 ЗК України зазначає,
що до повноважень міських рад у галузі
земельних відносин на території міста
належить розпорядження землями
територіальної громади.

В зв'язку із вищезазначеним між
Криворізькою міською радою та
приватним підприємством «Автокортеж»
існували договірні відносини щодо
використання позивачем на умовах
оренди земельної ділянки, площею 4281
кв.м. по вул. Урицького,56б в м. Кривому
Розі для розміщення підприємства
автомобільного транспорту. Строк дії
вищезазначеної угоди сплив 01.07.2009року.
Для подальшого врегулювання земельних
правовідносин з позивачем
Криворізькою міською радою 23.09.2009року
було прийнято рішення №3477 «Про
поновлення договорів оренди земельної
ділянки».

Однак, ПП «Автокортеж», не уклавши
новий договір оренди зазначеної
земельної ділянки, здійснював її
подальше неправомірне використання .

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право
оренди земельної ділянки - це засноване
на договорі строкове платне володіння
і користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Аналогічні норми містять ст. 13 ЗУ "Про
оренду землі" та ст. 792 ЦК України.

Крім того, обов'язок землекористувачів
своєчасно здійснювати оплату за
користування земельними ділянками в
формі відповідного податку або
орендної плати визначений ч. 1 ст. 96
Земельного кодексу України та розділом
13 Податкового кодексу України.

Таким чином, законодавець чітко
визначив, що використання земельного
ресурсу зацікавленими особами, з метою
проведення підприємницької
діяльності, має бути належним чином
оформлене та здійснюватись на платній
основі.

На виконання вимог чинного
законодавства було здійснено
визначення розмір збитків, що понесла
територіальна громада міста як власник
земельної ділянки внаслідок обмеження
її прав при використанні приватним
підприємством «Автокортеж» без право
установчих документів земельної
ділянки площею 4 281 кв.м. для
розташування підприємства
автомобільного транспорту.
Відповідний акт комісії затверджено,
згідно вимог чинного законодавства,
рішенням виконкому міськради.

Позивач, не погодившись із наведеним
рішенням, просить його скасувати.
Однак, відповідно до норм статті 2 КАС
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті вони з
додержанням наступних умов:

1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та

законами України;

2) з використанням повноваження з
метою, з якою це повноваження надано.

Стаття 171 КАС України зазначає, що під
час вирішення питання щодо визнання
оскаржуваного акту протиправним суд
адміністративної юрисдикції вирішує
питання щодо законності та
відповідності правовим актам вищої
юридичної сили оскаржуваних
нормативно-правових актів органів
місцевого самоврядування.

Крім того, згідно з Роз'ясненнями
Президії Вищого арбітражного суду
України «Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» від 26.01.2000 р. № 02-5/35
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його: вимогам
чинного законодавства; визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з

прийняттям відповідного акта прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у справі.

Враховуючи той факт, що виконавчий
комітет Криворізької міської ради діяв

виключно в межах наданих законом
повноважень, з метою недопущення
порушень

інтересів територіальної громади
міста, у спосіб, прямо визначений
нормами діючого

законодавства та той факт, що ПП
"Автокортеж" не наведено жодних
обставин, що в зв"язку з прийняттям
оскаржуваного рішення порушено його
інтереси, заявлені вимоги позивача є
безпідставною

У зв'язку з невиконанням рішення
Криворізької міської ради від 23.09.2009
№3477 в частині укладання ПП
«Автокортеж» договору оренди
земельної ділянки площею 4 281 кв.м. для
розташування підприємства
автомобільного транспорту, як вже
зазначалося вище, компетентною
комісією було встановлено розмір
неодержаного доходу за використання
вищезазначеної земельної ділянки без
належних право установчих документів.

Відповідно до ст.22 ЦК України, збитками
є: 2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода),
в даному випадку територіальна громада
міста не одержала доход (у вигляді
орендної плати за землю) до міського
бюджету, (що було вказано в акті комісії
з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам від 01.07=2013 р., який
затверджено рішенням виконавчого
комітету Криворізької міської ради №242
від 10.07.2013 р. «Про затвердження акта
комісії з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам».

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 152 ЗК України зазначає, що захист
прав громадян та юридичних осіб
здійснюється шляхом відшкодування
заподіяних збитків.

Ст. 156 ЗК України встановлює, що
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок: д) неодержання доходів за
час тимчасового невикористання
земельної ділянки. Ст. 157 ЗК України
зазначено, що відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
громадяни та юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів.

Відповідно до положень статті 206 ЗК
України, використання землі в Україні є
платним. Об'єктом плати за землю є
земельна ділянка.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 5 ст. 126 ЗК України право оренди
земельної ділянки посвідчується
договором оренди землі, зареєстрованим
відповідно до закону, або договором
оренди землі та договором відчуження
права оренди землі, зареєстрованими
відповідно до закону.

Згідно ст. 1 З У "Про державний контроль
за використанням та охороною земель"
самовільним зайняттям земельної
ділянки є будь-які дії особи, які
свідчать про фактичне використання не
наданої їй земельної ділянки чи намір
використовувати земельну ділянку до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), до одержання документа, що
посвідчує право на неї, та до його
державної реєстрації.

Постанова КМУ від 19.04. 1993 р. N 284 «Про
Порядок визначення та відшкодування
збитків власникам землі та
землекористувачам» встановлює, що
власникам землі та землекористувачам
відшкодовуються збитки, заподіяні
тимчасовим зайняттям земельних
ділянок, та неодержанням доходів у
зв'язку з тимчасовим невикористанням
земельних ділянок. Відшкодуванню
підлягають і неодержані доходи. Цією ж
постановою визначено, що неодержаний
доход - це доход, який міг би одержати
власник землі, землекористувач, у тому
числі орендар, із земельної ділянки і
який він не одержав внаслідок її
вилучення (викупу) або тимчасового
зайняття, обмеження прав, погіршення
якості землі або приведення її у
непридатність для використання за
цільовим призначенням у результаті
негативного впливу, спричиненого
діяльністю підприємств, установ,
організацій та громадян.

Отже, враховуючи викладене, слід
зазначити, що використання земельної
ділянки без належної правової
підстави, в даному випадку - оформлення
права на оренду, позбавляє власника
такої земельної ділянки права
отримувати від цієї земельної ділянки
дохід в розмірі орендної плати.

Вищезазначена постанова встановлює, що
власникам землі та землекористувачам

відшкодовуються збитки, заподіяні
вилученням (викупом) та тимчасовим
зайняттям земельних ділянок,
встановленням обмежень щодо їх
використання, погіршенням якості
ґрунтового покриву та інших корисних
властивостей земельних ділянок або
приведенням їх у непридатний для
використання стан та неодержанням
доходів у зв'язку з тимчасовим
невикористанням земельних ділянок.
Розміри збитків визначаються
комісіями, створеними Київською та
Севастопольською міськими, районними
державними адміністраціями,
виконавчими комітетами міських (міст
обласного значення) рад.

Методика визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок стосується
тільки безпідставного використання
земельних ділянок. В даному випадку,
позивачу було запропоновано, після
закінчення строку дії договору оренди,
укласти нову угоду з Криворізькою
міською радою за для забезпечення
правомірності використання земельної
ділянки. Однак ПП «Автокортеж» не
вважав необхідним врегулювати земльні
відносини з територіальною громадою в
межах правового поля.

Між Криворізькою міською радою та ПП
«Автокортеж» було укладено договір
оренди земельної ділянки площею 4 281
кв.м. для розташування підприємства
автомобільного транспорту, строк дії
якого сплив 01.07.2009року. В подальшому
позивач не уклав з органом місцевого
самоврядування угоду щодо
правомірного використання
вищезазначеної земельної ділянки.

Таким чином, на теперішній момент,
позивачем здійснюється використання
зазначених земельних ділянок без
належних правоустановчих документів.

Однак, з матеріалів позовної заяви
вбачається, що ПП «Автокортеж» не
погоджується із вищевказаним фактом,
мотивуючи свою позицію тим, що
відповідно до положень ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» у разі
продовження орендарем користування
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди та за
відсутності письмових заперечень з
боку орендаря протягом одного місяця
після закінчення строку договору, він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Отже, представник ПП «Автокортеж»
виходить із тієї позиції, що первинний
договір оренди земельної ділянки є
діючим. Однак, одночасно з цим, в
супереч викладениій позиції,
представником позивача 16.03.2010 року, на
підставі рішення Криворізької міської
ради від 23.09.2009 року №3477 «Про
поновлення договорів оренди земельної
ділянки», було отримано в Управлінні
земельних ресурсів виконкому
міськради проект договору оренди
земельної ділянки по вул. Урицького, 566,
що підтверджено витягом із Журналу
обліку прийому-передачі проектів
договорів оренди земельних ділянок в
2010 році.

Таким чином, вищенаведений факт
підтверджує ту обставину, що ПП
"Автокортеж" визнає факт закінчення дії
договору оренди на вищевказану
земельну ділянку та мало намір укласти
нову угоду щодо використання земельної
ділянки по вул. Урицького, 566. А отже і
посилання на необхідність
застосовувати, під час визначення
розміру грошових коштів, що підлягають
стягненню з боку позивача на користі
територіальної громади, розміру
процентної ставки, встановленої п. 3.1
договору оренди, а саме 1,5% від грошової
оцінки земель, а не 3%, як визначено
Податковим кодексом України, є
безпідставним.

Відповідно до Розділу 13 Податкового
кодексу України використання землі в
Україні є платним. Плата за землю
справляється у вигляді земельного
податку або орендної плати.

Відповідно до ст. 21 ЗУ "Про оренду землі"
орендна плата за землю -це платіж, який
орендар вносить орендодавцеві за
користування земельною ділянкою.
Розмір, форма і строки внесення
орендної плати за землю встановлюються
за згодою сторін у договорі оренди
(крім строків внесення орендної плати
за земельні ділянки державної та
комунальної власності, які
встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

Статтею 274.1 Податкового кодексу
України встановлено ставку податку за
земельні ділянки, нормативну грошову
оцінку яких проведено, - у розмірі
одного відсотка від їх нормативної
грошової оцінки.

Відповідно до п.288.5 Податкового кодексу
України розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку.

Таким чином, орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є прямо регульованою
законодавцем та не може бути меншою
визначеною ставки.

Згідно п, 2.19. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 6 від
17.05.2011р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин" у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Таким чином, використання
трьохвідсоткової річної ставки
орендної плати у розрахункку суми
збитків по земельній ділянці площею 4 281
кв.м. на вул. Урицька,56б, що
використовується позивачем для
розміщення підприємства
автомобільного транспорту, за період
01.07.2010-30.06.2013 є правомірним та
законодавчо обгрунтованим.

Крім того, ПП "Автокортеж" просить
скасувати рішення виконавчого
комітету Кривоірзької міської ради №
242 від 10.07.20ІЗ року « Про затвердження
акта комісії з визначення розміру
збитків, заподіяних власникам землі та
землекористувачам», однак зазначений
акт комісії складено не тільки
стосовно позивача, а й щодо ряду інших
суб»єктів земельних відносин, що грубо
порушить інтереси територіальної
громади в частині надходження до
місцевого бюджету коштів за
використання земель міста.

Таким чином, суд вважає необхідним в
позові ПП „Автокортеж" до виконавчого
комітету Криворізької міської ради про
скасування рішення виконавчого
комітету Криворізької міської ради №
242 від 10.07.2013 р. „ Про затвердження акта
комісії з визначення розміру збитків,
заподіяних власникам землі та
землекористувачам" - відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 86, 71, 86, 94, 159, 161, 163
КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В позові ПП „Автокортеж" до
виконавчого комітету Криворізької
міської ради про скасування рішення
виконавчого комітету Криворізької
міської ради № 242 від 10.07.2013 р.

„ Про затвердження акта комісії з
визначення розміру збитків, заподіяних
власникам землі та землекористувачам"
- відмовити.

Постанова може бути оскаржена
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
суд першої інстанції шляхом подачі
протягом 10 днів з дня складення
постанови в повному обсязі
апеляційної скарги.

Суддя:
Н. А. Літвіненко