Справа № К/9991/5249/12-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/5249/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів Білуги С. В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 19
вересня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 06 грудня 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки про зобов'язання
провести нарахування та виплату
одноразової допомоги,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року року ОСОБА_2
звернулася до суду з позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки про зобов'язання
провести нарахування та виплату
одноразової допомоги.

Постановою Совєтського районного суду
м. Макіївки Донецької області від 19
вересня 2011 року, залишеною без змін
ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 грудня 2011
року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначені судові
рішення та ухвалити нове судове
рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі в
межах, визначених статтею 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що ОСОБА_3 за життя мав
професійне захворювання - хронічний
обструктивний бронхіт пилової
етіології, що підтверджується актом
розслідування професійного
захворювання № 75 від 26.05.2006 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що
підтверджено свідцовтом про смерть
серії НОМЕР_1.

Позивач ОСОБА_2 є дружиною померлого
ОСОБА_3, шлюб зареєстрований 25.08.1994 року
і даний факт підтверджено відповідним
свідоцтвом серії НОМЕР_2.

Рішенням Донецької обласної
профпатологічної МСЕК № 1084 від 12.05.2010
року причинний зв'язок смерті ОСОБА_3 з
професійним захворюванням не
встановлено.

Згідно з висновком
лікувально-експертної комісії
Українського державного науково -
дослідного інституту
медико-соціальних проблем
інвалідності м. Дніпропетровська за №
166 від 27.08.2010 року, куди позивачем
оскаржено висновок Донецької
профпатологічної МСЕК, основною
причиною смерті ОСОБА_3 з'явилась
декомпенсована серцева-судинна
недостатність на фоні ІХС і
розповсюдженої форми атеросклерозу, що
призвело до набряку легенів, тому
причинного зв'язку між його смертю і
професійним захворюванням немає.

Відповідно до статті 21 п. "б" Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування від
нещасного випадку на виробництві та
професійного захворювання, які
спричинили втрату працездатності" у
разі стійкої втрати професійної
працездатності або смерті потерпілого,
виплачується одноразова допомога.

Усі види соціальних послуг та виплат,
передбачені цією статтею, надаються
застрахованому та особам, які
перебувають на його утриманні,
незалежно від того, перебуває на обліку
підприємство, на якому стався
страховий випадок, як платник
страхових внесків чи ні.

Згідно положенням статті 33 цього
Закону у разі смерті потерпілого
внаслідок нещасного випадку або
професійного захворювання розмір
одноразової допомоги його сім'ї
повинен бути не меншим за п'ятирічну
заробітну плату потерпілого і, крім
того, не меншим за однорічний заробіток
потерпілого на кожну особу, яка
перебувала на його утриманні, а також
на його дитину, яка народилася протягом
не більш як десятимісячного строку
після смерті потерпілого.

Статтею 34 зазначеного Закону
передбачено, що причинний зв'язок
смерті потерпілого з одержаним
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я має підтверджуватися
висновками відповідних медичних
закладів.

Інструкцією про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, затвердженою
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 15 листопада 2005 р. N 606,
передбачено, що органом, який
встановлює причинний зв'язок смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, є МСЕК.

Згідно Інструкції про встановлення
причинного зв'язку смерті з
професійним захворюванням (отруєнням)
або трудовим каліцтвом, затвердженої
наказом Міністерства охорони здоров'я
України від 15 листопада 2005 р. N 606,
рішення Кримської республіканської,
обласної, центральної міської МСЕК
може бути оскаржене до МОЗ України, за
дорученням якого, справи можуть бути
розглянуті в Українському державному
науково-дослідному інституті
медико-соціальних проблем
інвалідності МОЗ України (м.
Дніпропетровськ), Українському
державному науково-дослідному
інституті реабілітації інвалідів МОЗ
України (м. Вінниця) або визначеною
комісією іншої області.

Рішення Донецької обласної МСЕК було
оскаржено позивачем до Українського
державного науково-дослідного
інституту медико-соціальних проблем
інвалідності. Проте, Українським
державним науково-дослідним
інститутом медико-соціальних проблем
інвалідності також не встановлено
причинний зв'язок смерті ОСОБА_3 із
професійним захворюванням.

Такам чином, суди попередніх інстанцій
дійшли вірного та обґрунтованого
висновку, що відповідачем обгрунтовано
відмовлено у виплаті одноразової
допомоги внаслідок смерті чоловіка у
зв'язку з відсутністю причинного
зв'язку смерті із професійним
захворюванням.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку, що судами першої
та апеляційної інстанцій при розгляді
справи допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права.

Постановлені у справі судові рішення є
законними та обґрунтованими, підстави
для їх зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Совєтського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 19 вересня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 06 грудня 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України в Совєтському
районі м. Макіївки про зобов'язання
провести нарахування та виплату
одноразової допомоги- без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.Загородній