Справа № К/9991/9475/11-С
Суддя: Гаманко О.І.
Дата ухвалення: 2014-03-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/9475/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого Гаманка
О.І.

суддів
Білуги С.В.

Загороднього А.Ф.

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 30 листопада
2010 року та ухвалу Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 03 лютого 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Харківського прикордонного
загону Східного регіонального
управління Державної прикордонної
служби України, Адміністрації
Державної прикордонної служби України
про визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2010 року ОСОБА_2
звернувся до суду з позовом до
Харківського прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби
України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення коштів.

Ухвалою судді Харківського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2010 року відмовлено у відкриті
провадження в частині позовних вимог
про застосування до начальника
Харківського прикордонного загону
статті 212-3 Кодексу України «Про
адміністративні правопорушення»та
накладення штрафу або притягнення до
відповідальності згідно з Законом
України «Про боротьбу з корупцією».

Ухвалою судді Харківського окружного
адміністративного суду від 17 вересня
2010 року відкрито провадження у справі в
частині визнання протиправними дій
Харківського прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби
України; зобов'язання Адміністрації
Державної прикордонної служби України
перерахувати на рахунок Харківського
прикордонного загону Східного
регіонального управління Державної
прикордонної служби України грошову
компенсацію замість продовольчого
пайка у розмірі 18919,67грн; стягнути з
Харківського прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби України
на користь позивач компенсацію замість
продовольчого пайка за період 11
березня 2000 року по 31 грудня 2007 року з
урахуванням розміру інфляції.

Після уточнень позовних вимог позивач
просив суд:

- визнати окремо дії керівництва
Харківського прикордонного загону та
окремо Адміністрації Державної
прикордонної служби України щодо
невиплати позивачеві грошової
компенсації замість продовольчого
забезпечення (пайка, харчування)
незаконними;

- зобов'язати Адміністрацію Державної
прикордонної служби України негайно
перерахувати на рахунок Харківського
прикордонного загону гроші (грошова
компенсація замість пайка) у розмірі
18511,01грн, 7112,88грн відповідно до
розрахунку компенсації за продовольче
забезпечення;

- стягнути з Харківського
прикордонного загону на користь
позивача грошову компенсацію за
неотримане продовольче забезпечення
(пайка, харчування) з 11 березня 2000 року
по 31 грудня 2007 року, у сумі 18511,01грн;

- стягнути з Харківського
прикордонного загону на користь
позивача грошову компенсацію за
неотримане продовольче забезпечення
(пайка, харчування) з 01 січня 2008 року по
09 червня 2010 року, у сумі 7112,88грн;

- у випадку задоволення хоча б одної
позовної вимоги, в яких йде мова про
суму Грошової компенсації замість
продовольчого забезпечення (пайка,
харчування) на підставі пункту 2 статті
22 Закону України «Про захист прав
споживачів» вирішити питання щодо
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди в розмірі задоволеної вимоги або
за рішенням суду.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 30 листопада
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року, позовні вимоги в частині
стягнення з Харківського
прикордонного загону на користь
позивача грошової компенсації за
неотримане продовольче забезпечення
(пайка, харчування) з 11 березня 2000 року
по 31 грудня 2007 року; стягнення з
Харківського прикордонного загону на
користь позивача грошової компенсації
за неотримане продовольче
забезпечення (пайка, харчування) з 01
січня 2008 року по 13 вересня 2009 року
залишено без розгляду. Продовжено
провадження в решті позовних вимог.

В касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, просить
скасувати ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року, а справу направити для
продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши та обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі в межах, визначених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду частину
позовних вимог суд першої інстанції, з
яким погодився і суд апеляційної
інстанції, зазначили, що позивачу під
час проходження було відомо про
порушення його права. Однак, до суду він
звернувся лише 14 вересня 2009 року, тобто
з пропуском строку, встановленого
статтею 99 Кодексу адміністративного
судочинства України, а тому в порядку
статті 100 цього Кодексу позовні вимоги
за період по 13 вересня 2009 року слід
залишити без розгляду.

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується із такими висновками
судів оскільки позивач не надав суду
належних доказів, які б свідчили про те,
що йому не було відомо про порушення
його прав, свобод чи інтересів до
отримання листа відповідача від 30
липня 2010 року №613-5337 щодо відсутності
заборгованості по продовольчим пайкам.

Відповідно до вимог частини 1 статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

За правилами статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанції не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій. Не може
бути скасовано судове рішення з
мотивів порушення норм процесуального
права, якщо це не призвело і не могло
призвести до неправильного вирішення
справи.

Оскаржувані судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
постановлені з дотриманням норм
процесуального права, доводами
касаційних скарг не спростовуються
висновки, викладені в судових рішеннях,
підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а ухвалу Харківського
окружного адміністративного суду від 30
листопада 2010 року та ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Харківського прикордонного загону
Східного регіонального управління
Державної прикордонної служби
України, Адміністрації Державної
прикордонної служби України про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання вчинити певні дії та
стягнення коштів - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.І. Гаманко

Судді
С.В. Білуга

А.Ф.
Загородній