Справа № 2а/1770/4073/12
Суддя: Рецебуринський Ю.Й.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/19117/13

Вищий адміністративний суд України у
складі:

Головуючого
Рецебуринського Ю.Й.,

Суддів
Ємельянової В.І.,

Лиски Т.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
приватного підприємства «Ранг» на
постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 3 грудня 2012
року та ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 18 березня 2013 року у справі за
позовом прокурора Святошинського
районну м. Києва в інтересах держави в
особі Управління Пенсійного фонду
України в Святошинському районі м.
Києва (далі - Управління) до приватного
підприємства «Ранг» (далі - ПП «Ранг»)
про стягнення заборгованості зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2012 прокурор
Святошинського району м. Києва
звернувся до суду в інтересах держави
в особі Управління з адміністративним
позовом, в якому просив стягнути з ПП
«Ранг» заборгованість зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у сумі
14507 грн 53 коп.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 3 грудня
2012 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2013 року, позов задоволено. Стягнуто з ПП
«Ранг» на користь Управління
заборгованість зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
14507 грн 53 коп., в тому числі: недоїмку в
сумі 8684 грн 77 коп., штраф у сумі 5132 грн 28
коп., пеню у сумі 690 грн 48 коп.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалені ними судові
рішення та постановити нове рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог.

Справа вирішується в порядку
письмового провадження за наявними у
ній матеріалами відповідно до статті 222
Кодексу адміністративного судочинства
України, оскільки відсутні клопотання
всіх осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю.

З'ясувавши обставини справи,
перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права згідно статті 220 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів приходить до
наступних висновків.

Судами встановлено, що ПП «Ранг»
перебуває на обліку як платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування та є
страхувальником відповідно до Закону
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» №2464-VI від 8
липня 2010 року (далі - Закон №2464-VI).

Згідно даних обліку за відповідачем
рахується заборгованість по сплаті
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
загальній сумі 14507 грн 53 коп., в
тому числі недоїмка у сумі 8684 грн 77 коп.,
штраф у сумі 5132 грн 28 коп., пеня у сумі 690
грн 48 коп.

Відповідно до пункту 1, пункту 2 частини
2 статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного
внеску зобов'язаний своєчасно та в
повному обсязі нараховувати,
обчислювати і сплачувати єдиний
внесок, вести облік виплат (доходу)
застрахованої особи та нарахування
єдиного внеску за кожним календарним
місяцем і календарним роком, зберігати
такі відомості в порядку,
передбаченому законодавством.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 7
Закону №2464-VI єдиний внесок для
платників, зазначених у пункті 1 (крім
абзацу 7) частини 1 статті 4 цього Закону
нараховується на суму нарахованої
заробітної плати за видами виплат, які
включають основну та додаткову
заробітну плату, інші заохочувальні та
компенсаційні виплати, у тому числі в
натуральній формі, що визначаються
відповідно до Закону України «Про
оплату праці», та суму винагороди
фізичним особам за виконання робіт
(надання послуг) за цивільно-правовими
договорами.

Частиною 8 статті 9 Закону №2464-VI
встановлено, що платники єдиного
внеску зобов'язані сплачувати єдиний
внесок, нарахований за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом. При цьому платники,
зазначені у пункті 1 (крім абзацу 7)
частини 1 статті 4 цього Закону, під час
кожної виплати заробітної плати
(доходу, грошового забезпечення), на
суми якої (якого) нараховується єдиний
внесок, одночасно з видачею зазначених
сум зобов'язані сплачувати нарахований
на ці виплати єдиний внесок у розмірі,
встановленому для таких платників
(авансові платежі). Базовим звітним
періодом є календарний місяць.

Порушуючи наведені норми, відповідач
не сплатив єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в загальній сумі
8684 грн 77 коп.

Рішенням від 12 квітня 2012 року №918 до
відповідача застосовано штрафні
санкції в сумі 5748 грн 70 коп. та
нараховано пеню в сумі 789 грн 32 коп. за
несплату (неперахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне
перерахування) єдиного внеску за
період з 21 березня 2012 року по 29 лютого
2011 року.

Згідно з частиною 14 статті 25 Закону
№2464-VІ суми пені та штрафів,
передбачених цим Законом, підлягають
сплаті платником єдиного внеску
протягом десяти робочих днів після
надходження відповідного рішення.

Відповідачем не сплачено штраф та пеню,
відомості щодо оскарження рішення
про застосування до відповідача
штрафних санкцій та нарахування пені в
матеріалах справи відсутні.

Пунктом 15 статті 25 Закону №2464-VI
передбачено, що суми штрафів та
нарахованої пені, застосованих за
порушення порядку та строків
нарахування, обчислення і сплати
єдиного внеску, стягуються в такому
самому порядку, що і суми недоїмки із
сплати єдиного внеску. Суми штрафів та
нарахованої пені включаються до вимоги
про сплату недоїмки, якщо їх
застосування пов'язано з виникненням
та сплатою недоїмки.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону
№2464-VI територіальний орган Пенсійного
фонду в порядку, за формою і в строки,
встановлені Пенсійним фондом за
погодженням з центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом.

Управлінням для відповідача надіслано
вимогу №Ю-381 від 7 червня 2012 року про
сплату боргу по єдиному внеску в сумі
22072 грн 68 коп., в тому числі недоїмки зі
сплати єдиного внеску в сумі 16249 грн 92
коп., штрафу у сумі 5132 грн 28 коп., пені у
сумі 690 грн 48 коп. Проте, відповідачем
недоїмку не сплачено, відомостей щодо
узгодження або оскарження вимоги
відповідачем не надано.

Відповідно до абзаців 5, 6 частини 4
статті 25 Закону №2464-VI слідує, що в разі
якщо платник єдиного внеску протягом
десяти робочих днів з дня надходження
вимоги не сплатив зазначені у вимозі
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею, не узгодив вимогу з
органом Пенсійного фонду, не оскаржив
вимогу в судовому порядку або не
сплатив узгоджену суму недоїмки
протягом десяти робочих днів з дня
надходження узгодженої вимоги,
територіальний орган Пенсійного фонду
надсилає в порядку, встановленому
законом, до підрозділу державної
виконавчої служби вимогу про сплату
недоїмки. У зазначених випадках
територіальний орган Пенсійного фонду
також має право звернутися до суду з
позовом про стягнення недоїмки. При
цьому заходи досудового врегулювання
спорів, передбачені законом, не
застосовуються.

З огляду на викладене, суди попередніх
інстанцій прийшли до правильного
висновку про задоволення позовних
вимог.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Згідно з частиною 1 статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Суди першої та апеляційної інстанцій
повно і всебічно встановили обставини
справи, дали їм належну юридичну
оцінку, правильно застосували норми
матеріального і процесуального права,
тому відсутні підстави для скасування
або зміни прийнятих ними рішень.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

У Х В А Л И
В:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Ранг» залишити без
задоволення.

Постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 3 грудня
2012 року та ухвалу
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 18 березня
2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Ю.Й. Рецебуринський

Судді
В.І. Ємельянова

Т.О. Лиска