Справа № 813/1152/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2014 року 10 год. 05 хв.
Справа № 813/1152/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Сакалоша В.М.,
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Ковальчук О.Я.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судовому засіданні адміністративну
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі Львівської
області до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області про визнання протиправними
дій і скасування постанови, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Управління Пенсійного
фонду України в Старосамбірському
районі Львівської області до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області про визнання
протиправними дій і скасування
постанови про накладення штрафу від
27.01.2014 року ВП № 41251318 в розмірі 1020,00 грн.
Ухвалою суду від 11.02.2014 року
відкрито провадження у справі. В
судовому засіданні 01.04.2014 року
відповідно до вимог ч.3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірна постанова є протиправною,
оскільки винесена відповідачем в час
оскарження правомірності відкриття
виконавчого провадження та без
врахування того, що позивачем виконано
рішення суду про зобов'язання
управління Пенсійного фонду в
Старосамбірському районі Львівської
області провести перерахунок
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2
згідно довідки територіального
управління державної судової
адміністрації у Львівській області №
827 від 28.11.2008 року з 31.08.2008 року. Про
вищевказані обставини відповідача
було повідомлено листами, проте
останній не врахував усіх обставин, що
виникли під час виконавчого
провадження, внаслідок чого прийшов до
помилкового висновку про невиконання
рішення суду без поважних причин та
прийняв спірну постанову про
накладення штрафу в сумі 1020,00 грн.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала з підстав
зазначених в ньому та наданих
поясненнях, просила задовольнити його
в повному обсязі.

Відповідач у справі заперечень на
позов не надав, явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив. Суд вжив всі залежні від
нього заходи для повідомлення
відповідача належним чином про час і
місце розгляду судової справи за його
участю та реалізації ним права
судового захисту своїх прав та
інтересів, а тому вважає за можливе
розглянути справу без участі
відповідача відповідно до положень
ст.128 КАС України на підставі наявних у
справі доказів.

Розглянувши і дослідивши подані
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
встановив наступні факти та відповідні
їм правовідносини.

19.12.2011 року постановою ВП № 41251318
державного виконавця підрозділу
примусового виконання рішень відділу
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області відкрито виконавче
провадження на виконання виконавчого
листа № 2а-177/2010 від 06.12.2013 року та надано
строк для добровільного виконання
судового рішення до 26.12.2011 року.

Судом взято до уваги те, що вищевказану
постанову разом із супровідним листом
від 23.12.2013 року за № 09.01 - 45/1649/В9-20269
відповідачем надіслано на адресу
позивача для виконання лише 26.12.2013 року,
а останнім її отримано тільки 02.01.2014
року. Відтак, позивач був позбавлений
можливості виконати виконавчий лист №
2-а-177/2010 від 06.12.2013 року самостійно у
термін наданий для добровільного
виконання рішення суду.

У зв'язку з вищенаведеним, позивачем
було подано заяву від 03.01.2014 № 54/06-23 до
відділу ПВР управління ДВС головного
управління юстиції у Львівській
області, з висловленим проханням
відкласти виконавчі дії на строк до 10
робочих днів та повідомити про це
сторони відповідно до ст. 35 Закону
України «Про виконавче провадження».

21.01.2014р. позивачем було отримано
постанову відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області від 15.01.2014 року ВП № 41251318 про
відкладення провадження виконавчих
дій з примусового виконання
виконавчого листа по справі № 2-а-177/2010
виданого 06.12.2013 року до 23.01.2014 року.

23.01.2014 року Управлінням Пенсійного
фонду України в Старосамбірському
районі було скеровано листа від 23.01.2014
року № 378/06-23 на адресу відповідача, в
якому повідомлено про те, що у зв'язку
із оскарженням до суду постанови про
відкриття виконавчого провадження від
19.12.2013 року ВП № 41251318 та керуючись ст. 35
Закону України «Про виконавче
провадження», виконання виконавчого
листа № 2-а-177/2010 виданого 06.12.2013 року
потребує додаткового часу для
добровільного виконання, що є
обставиною, яка перешкоджає
провадженню виконавчих дій.

Як вбачається із матеріалів справи,
ухвалою Старосамбірського районного
суду від 03.02.2014 року було відкрито
провадження за адміністративним
позовом управління Пенсійного фонду
України в Старосамбірському районі до
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Львівській області про
оскарження постанови головного
державного виконавця про відкриття
виконавчого провадження від 19. 12.2013
року ВП № 41251318. Копія ухвали була
скерована сторонам у справі.

Проте, незважаючи на вищевказані
обставини, відділом примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області було винесено
постанову від 27.01.2014 року ВП № 41251318 про
накладення штрафу на боржника в
розмірі 1020,00 грн. за невиконання
рішення суду та вказано рахунок, на
який потрібно перерахувати кошти.

При цьому, суд зважає на те, що ще до
моменту фактичного отримання
вищевказаної постанови, 31.01.2014 року
листом № 485/06-23 управління Пенсійного
фонду України в Старосамбірському
районі повідомило відділ примусового
виконання рішень управління ДВС
Головного управління юстиції у
Львівській області про виконання
виконавчого листа № 2-а-177/2010 від 06.12.2013
року та про проведення перерахунку
щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці ОСОБА_2, а
також зазначено, що перерахунок
проведений згідно з розпоряджень від
30.01.2014 року та переданий в управління по
виплаті пенсій головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області.

Згідно п. 13.3.5 Розділу 13 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом Мінюста
України від 02.04.2012 № 512/5 зі змінами,
постанова про накладення штрафу не
пізніше наступного робочого дня після
її винесення направляється боржнику.

Судом встановлено, що всупереч
вищенаведеним вимогам, відділом ПВР
управління ДВС головного управління
юстиції у Львівській області постанову
про накладення штрафу на боржника в
розмірі 1020,00 грн. від 27.01.2014 року ВП №
41251318 разом із супровідним листом від
27.01.2014 року за № 09.1-45/1649/В-9/758 надіслано
на адресу позивача для виконання лише
31.01.2014 року, про що свідчать відповідні
відмітки на конверті, із змісту якого
вбачається, що позивачем отримано
вищевказану постанову тільки 04.02.2014
року.

Окрім вищевказаного, судом також взято
до уваги те, що в ході судового розгляду
справи представником позивача було
долучено до матеріалів справи
постанову Старосамбірського районного
суду Львівської області від 26.02.2014 року
по справі № 455/43/14-а якою
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі було
задоволено, визнано неправомірними дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області та скасовано
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 19.12.2013 року ВП № 41251318.

Приймаючи рішення, суд виходив з
наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Підстави та процедура відкриття
виконавчого провадження
регламентуються Законом України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон ).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КАС України
учасник виконавчого провадження має
право звернутися до адміністративного
суду із позовною заявою, якщо вважає, що
рішенням, дією або бездіяльністю
державного виконавця порушено його
права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
виконавчої влади.

Відповідно до ст.1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно частини 1 статті 2 цього Закону,
примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.

Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України "Про
виконавче провадження", сторони
зобов'язані протягом трьох робочих
днів письмово повідомити державного
виконавця про повне чи часткове
самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

У відповідності до п.1 ч.2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»,
примусове виконання рішень державною
виконавчою службою здійснюється на
підставі виконавчих документів, якими,
зокрема, є виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Виходячи з вимог зазначеного Закону у
кореспонденції із приписами Закону
України «Про державну виконавчу
службу», державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених Законом України «Про
виконавче провадження», неупереджено,
своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Статтею 25 Закону України «Про
виконавче провадження» встановлено,
що державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст. 35 цього ж Закону, за
наявності обставин, що перешкоджають
провадженню виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Згідно ст. 75 цього ж Закону, після
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим документом, що зобов'язує
боржника вчинити певні дії або
утриматися від їх вчинення, державний
виконавець перевіряє виконання
рішення не пізніше ніж на наступний
день після закінчення строку,
встановленого частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення. Якщо рішення
підлягає негайному виконанню, його
виконання перевіряється не пізніше
наступного робочого дня після
відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України
«Про виконавче провадження», у разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян; на посадових осіб - від
двадцяти до сорока неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян; на
боржника - юридичну особу - від сорока
до шістдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян та
встановлює новий строк виконання.

Оцінюючи доводи сторін щодо наявності
підстав для винесення оскаржуваної
постанови про накладення штрафу суд
взяв до уваги наступне.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі було подано
листа від 23.01.2014 року № 378/06-23 до відділу
примусового виконання рішень, в якому
повідомлено про те, що останнім
оскаржується до суду постанова про
відкриття виконавчого провадження від
19.12.2013 року ВП № 41251318. Відтак, керуючись
ст. 35 Закону України «Про виконавче
провадження», виконання виконавчого
листа № 2-а-177/2010 виданого 06.12.2013 року
потребує додаткового часу для
добровільного виконання, що є
обставиною, яка перешкоджає
провадженню виконавчих дій.

Не зважаючи на вищенаведене,
відповідачем 27.01.2014 року було винесено
оскаржувану постанову про накладення
штрафу.

До того ж, судом взято до уваги те, що
постановою Старосамбірського
районного суду Львівської області від
26.02.2014 року по справі № 455/43/14-а
адміністративний позов управління
Пенсійного фонду України в
Старосамбірському районі було
задоволено, визнано неправомірними дії
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області та скасовано
постанову про відкриття виконавчого
провадження від 19.12.2013 року ВП № 41251318.

Доказів того, що вищевказана постанова
оскаржується в апеляційному порядку,
або ж є такою, що не набрала законної
сили, відповідачем не наведено.

Окрім вищенаведеного, суд зважає також
на те, що позивачем виконано виконавчий
лист № 2-а-177/2010 від 06.12.2013 року, а саме
здійснено перерахунок щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці ОСОБА_2. Перерахунок
проведений згідно з розпоряджень від
30.01.2014 року та переданий в управління по
виплаті пенсій головного управління
Пенсійного фонду України у Львівській
області.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень, адміністративні суди
перевіряють чи прийняті вони
обґрунтовано, з урахуванням усіх
обставин справи, що мають значення для
прийняття рішення

З урахуванням викладеного, суд прийшов
до висновку, що постанова про
накладення штрафу на позивача в
розмірі 1020,00 грн. від 27.01.2014 року ВП №
41251318 не відповідає критеріям
правомірного рішення, визначеним ч. 3
ст. 2 КАС України, оскільки є
передчасною та такою, що прийнята без
урахування усіх обставин, що мають
значення для її прийняття, що дає
підстави її скасувати.

Відповідно до вимог ст. 94 КАС України
судові витрати з сторін у даній справі
не підлягають до стягнення.

Керуючись ст. ст. 17-19, 94, 160-163, 167, Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії
головного державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Львівській області ОСОБА_3 при
винесенні постанови про накладення
штрафу в розмірі 1020,00 грн. (одна тисяча
двадцять гривень 00 копійок) від 27.01.2014
року ВП № 41251318 протиправними.

3.Визнати протиправною та скасувати
постанову винесену головним державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Львівській
області ОСОБА_3 про накладення штрафу в
розмірі 1020,00 грн. (одна тисяча двадцять
гривень 00 копійок) від 27.01.2014 року ВП №
41251318.

Постанова може бути оскаржена до
Львівського апеляційного
адміністративного суду. Апеляційна
скарга подається до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі виготовлена
08 квітня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.