Справа № 825/4377/13-а
Суддя: Пилипенко О.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Лобан Д.В.
Суддя-доповідач: Пилипенко
У Х В А Л А

Іменем України

25 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді -
Пилипенко О.Є.

суддів -
Глущенко Я.Б. та Шелест С.Б.,

при секретарі -
Грабовській Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області на
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м. Чернігові Головного
управління Міндоходів у Чернігівській
області про визнання дій незаконними
та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2013 року позивач - фізична
особа - підприємець ОСОБА_2 звернувся до
Чернігівського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області про визнання дій
незаконними та скасування вимоги, в
якому просив визнати дії ДПІ у м.
Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області щодо
нарахування фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_2, яка обрала спрощену систему
оподаткування, пенсіонеру, яка вийшла
на пенсію за віком, якій призначена
пенсія за віком довічно, яка отримує
пенсію за віком довічно і яка не
укладала з Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Чернігові договір на
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, боргу
(недоїмки) зі сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування станом на 31.10.2013
року в сумі 9186,5 грн. незаконними,
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу (недоїмки) ДПІ у
м. Чернігові ГУ Міндоходів у
Чернігівській області №Ф-667 від 18
листопада 2013 року про сплату суми
заборгованості (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування станом
на 31.10.2013 року в сумі 9186,5 грн.

Постановою Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року адміністративний позов
задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року та ухвалити нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позову в
повному обсязі. Свої вимоги апелянт
обґрунтовує тим, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального та процесуального права.

У судове засідання сторони та їх
представники не з'явилися, причини
неявки суду невідомі, про розгляд
справи були повідомлені належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року - без змін виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин у адміністративній
справі, підтверджених такими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

У відповідності до ст. 200 КАС України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що платники єдиного
внеску, зазначені у пункті 4 частини
першої статті 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу.

Колегія суддів погоджується із
наведеними висновками суду першої
інстанції, оскільки вони знайшли своє
підтвердження під час апеляційного
розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено в суді першої
інстанції, ОСОБА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, зареєстрована як фізична
особа-підприємець 12.10.2009 року
виконавчим комітетом Чернігівської
міської ради, що підтверджується
свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи-підприємця серії та
знаходиться на спрощеній системі
оподаткування, що підтверджується
свідоцтвом платника єдиного податку (а.
с. 12, 17).

Згідно відомостей, зазначених у
трудовій книжці, позивач звільнена
згідно ч. 2 ст. 40 КЗпП України з
виявленою невідповідністю працівника
займаній посаді за станом здоров'я, яка
перешкоджає продовженню роботи
відповідно до наказу від 27.09.2011 року №
209к.

ОСОБА_2 призначена пенсія за віком з
вересня 2011 року, що підтверджується
розпискою-повідомленням та довідкою
від 28.10.2013 року № 45 (а. с. 19,21).

Відповідно до пенсійного посвідчення
№ НОМЕР_1, ОСОБА_2 з 06.12.2011 року є
пенсіонером за віком та має пільги як
ветеран праці, що підтверджується
копією посвідчення (а. с. 22, 23).

Відповідачем 18.11.2013 року сформовано
вимогу № Ф-667 про сплату суми недоїмки
зі сплати єдиного внеску, штрафів та
пені на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування в розмірі 9186, 50
грн. (а. с. 24).

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивачка звернулась до
суду.

Обговорюючи правомірність позовних
вимог колегія суддів приходить до
наступного.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати,
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначено
Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від 8
липня 2010 року № 2464-VI (далі по тексту -
Закон України № 2464-VI).

Так, статтею 4 вищевказаного Закону
визначено, що платниками єдиного
внеску є, в тому числі: фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором, фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Разом з тим, Законом України від 7 липня
2011 року № 3609-VI «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України», який
набрав чинності 6 серпня 2011 року, статтю
4 Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування»
доповнено частиною четвертою такого
змісту: «особи, зазначені у пункті 4
частини першої цієї статті, які обрали
спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування».

З наведеної норми вбачається, що особа
може бути звільнена від сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування у випадку, якщо
вона:

- перебуває на спрощеній системі
оподаткування;

- є пенсіонером за віком або інвалідом
та отримує відповідно до закону пенсію
або соціальну допомогу.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», пенсіонер - це особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону
України № 1058-IV, відповідно до цього
Закону за рахунок коштів Пенсійного
фонду в солідарній системі
призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства);

3) пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Умови призначення пенсії за віком
визначено статтею 26 Закону України №
1058-IV, згідно якої, особи мають право на
призначення пенсії за віком після
досягнення віку 60 років та наявності
страхового стажу не менше 15 років.

Щодо пенсії по інвалідності, то вона
призначається у разі настання
інвалідності, що спричинила повну або
часткову втрату працездатності
внаслідок загального захворювання (в
тому числі каліцтва, не пов'язаного з
роботою, інвалідності з дитинства) за
наявності страхового стажу,
передбаченого статтею 32 цього Закону
(частина 1 статті 30 Закону України №
1058-IV).

Згідно ст. 21 Закону України «Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні» особам,
трудовий договір з якими розірвано за
півтора року до досягнення пенсійного
віку, встановленого ст. 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", або
віку, що дає право на призначення
пенсії відповідно до законів України
«Про державну службу», «Про статус
народного депутата України», «Про
прокуратуру», «Про наукову і
науково-технічну діяльність» (за
наявності відповідних умов), з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу у зв'язку із
змінами в організації виробництва і
праці, в тому числі ліквідацією,
реорганізацією, перепрофілюванням
підприємств, установ та організацій,
скороченням чисельності або штату
працівників, а також виявленою
невідповідністю працівника займаній
посаді за станом здоров'я, гарантується
право на достроковий вихід на пенсію за
півтора року до встановленого
законодавством строку, якщо вони мають
страховий стаж, необхідний для
призначення пенсії за віком у
мінімальному розмірі, передбачений
абзацом першим частини першої ст. 28
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_2 вийшла на пенсію за віком у віці
53 роки 6 місяців за півтора року до
встановленого законодавством строку, а
саме 55 років, маючи необхідний
загальний трудовий і страховий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком, у зв'язку з розірванням з нею
трудового договору за півтора року до
досягнення пенсійного віку,
встановленого ст. 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з ініціативи власника
(уповноваженого ним органу) у зв'язку із
виявленою невідповідністю ОСОБА_2
займаній посаді за станом здоров'я,
який перешкоджає продовженню даної
роботи.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що на позивача як на
пенсіонера в розумінні норм Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»,
поширюються положення частини 4 ст.4
Закону України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування».

З огляду на те, що з серпня 2011 року такі
пенсіонери за віком можуть бути
платниками єдиного соціального внеску
лише виключно на добровільних засадах,
колегія суддів вважає, що вимога
відповідача про сплату боргу є
незаконною та підлягає скасуванню.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку, що судом першої
інстанції було вірно встановлено
фактичні обставини справи, надано
належну оцінку дослідженим доказам. В
зв'язку з цим колегія суддів вважає
необхідним апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.
Чернігові Головного управління
Міндоходів у Чернігівській області -
залишити без задоволення, а постанову
Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року - без змін.

Керуючись ст.ст. 41, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254, 255 КАС України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м. Чернігові
Головного управління Міндоходів у
Чернігівській області - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського окружного
адміністративного суду від 03 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Є.Пилипенко

Судді
Я.Б. Глущенко

С.Б. Шелест

Головуючий суддя
Пилипенко О.Є.

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.