Справа № 2-а-2117/11/0219
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-2117/11/0219
Головуючий у 1-й інстанції: Боднар В.В.
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

Головуючий суддя: Сапальова Т.В.

судді: Боровицький О. А. Загороднюк А.Г.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду в
Піщанському районі Вінницької області
на постанову Піщанського районного
суду Вінницької області від 19 вересня
2011 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду в Піщанському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії,

В С Т А Н О В И В :

в серпні 2011 року позивач звернулася до
Піщанського районного суду Вінницької
області з позовом до Управління
Пенсійного фонду України у Піщанському
районі Вінницької області про визнання
діяння відповідача протиправними;
зобов'язання відповідача зробити
перерахунок пенсії з 02.07.2007 року та
сплачувати надалі як дитині війни
щомісячну державну допомогу у розмірі
30 % мінімальної пенсії за віком,
передбаченої ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру за ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування";
стягнення з відповідача на користь
позивача невиплачену щомісячну
державну соціальну допомогу як дитині
війни, передбаченої ст. 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни" за
період з 05.06.2010 року по час винесення
рішення судом.

Постановою Піщанського районного суду
Вінницької області від 19 вересня 2011
року позов задоволено: визнано дії
відповідача щодо ненарахування та
невиплати позивачу щомісячної доплати
до пенсі в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком з 01 березня 2011 року по 30
серпня 2011 року незаконними; зобов'язано
відповідача нарахувати та виплатити
позивачу щомісячну доплату до пенсії в
розмірі 30 % мінімальної пенсії за віком
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
виходячи з розміру мінімальної пенсії
за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з
урахуванням встановленого
законодавством прожиткового мінімуму
для осіб, які втратили працездатність,
з 01 березня 2011 року по 30 серпня 2011 року,
з урахуванням фактично отриманих сум;
зобов'язано відповідача нараховувати
та виплачувати позивачу щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст. 6 Закону України "Про соціальний
захист дітей війни", виходячи з розміру
мінімальної пенсії за віком,
встановленої ст. 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з 31 серпня 2011
року до дня припинення права позивача
на таку допомогу.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та відмовити в задоволені
позовних вимог позивачу.

Згідно зі ст.ст.183-2, 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши рішення
суду першої інстанції та доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, з
наступних підстав.

Так, позивач є особою, що належить до
соціальної категорії громадян "діти
війни" в розумінні статті 1 Закону
України "Про соціальний захист дітей
війни", а відтак, на позивача повністю
розповсюджуються всі пільги та
соціальні гарантії, передбачені
зазначеним вище Законом України.

Згідно статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" особам,
що належать до соціальної категорії
громадян "діти війни", з 01.01.2006 року
відповідач повинен був нараховувати та
виплачувати щомісячне підвищення до
пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії
за віком.

Розмір мінімальної пенсії за віком
визначений статтею 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №
1058, згідно якої мінімальна пенсія за
віком дорівнює прожитковому мінімуму,
встановленому для осіб, що втратили
працездатність.

На момент звернення позивача до суду,
нарахування доплати до його пенсії в
розмірі 30% від мінімальної пенсії за
віком відповідно до положень статті 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни" відповідачем не
здійснено, у зв'язку з чим він звернувся
до суду за захистом своїх прав.

Всупереч статті 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни"
позивачу щомісячне підвищення до
пенсії виплачувалось відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 28.05.2008 року № 530.

З огляду на загальні засади
пріоритетності законів над
підзаконними актами, Закон України "Про
соціальний захист дітей війни" має вищу
юридичну силу в порівняні з постановою
Кабінету Міністрів України від 28.05.2008
року № 530. Отже, відповідач
неправомірно виплачував щомісячне
підвищення до пенсії в меншому розмірі,
ніж це передбачено статтею 6
зазначеного Закону.

Виходячи з приписів частини 2 статті 152
Конституції України та дати ухвалення
рішень Конституційним Судом України,
колегія суддів погоджується з
висновками суду щодо наявності у
відповідача обов'язку нараховувати та
сплачувати позивачу доплату до пенсії,
передбачену статтею 6 Закону України
"Про соціальний захист дітей війни".

Однак, задовольняючи позовні вимоги в
повному обсязі, суд першої інстанції не
звернув увагу на те, що 19 червня 2011 року
набув чинності Закон України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік", яким передбачено, зокрема, що
у 2011 році положення статтей 39, 50, 51, 52, 54
Закону України "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи",
ст. 6 ЗУ "Про соціальний захист дітей
війни" застосовуються у порядку та
розмірах, встановлених Кабінетом
Міністрів України, виходячи із
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік.

На виконання вимог вищезазначеного
Закону Кабінетом Міністрів України
прийнято постанову від 06.06.2011 №745 "Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету", яка набрала
чинності 23.07.2011 року

Згідно з рішенням Конституційного Суду
України №20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року у
справі за конституційним поданням щодо
відповідності Конституції України
(конституційності) пункту 4 розділу VII
"Прикінцеві положення" ЗУ "Про
державний бюджет України на 2011 рік"
положення Закону України від 14.06.2011
№3491-VI "Про внесення змін до Закону
України "Про державний бюджет України
на 2011 рік" визнані такими, що
відповідають Конституції України (є
конституційними).

Таким чином, суд першої інстанції
необґрунтовано задовольнив позовні
вимоги про нарахування та виплату
позивачу за період з 23 липня 2011 року по
день припинення такого права щомісячну
доплату до пенсії в розмірі,
передбаченому ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни",
оскільки, починаючи з 23 липня 2011 року,
для проведення таких виплат
встановлений інший порядок, визначений
законодавством.

У зв'язку з цим апеляційна скарга
Управління Пенсійного фонду України в
Піщанському районі Вінницької області
підлягає частковому задоволенню, а
постанова Піщанського районного суду
Вінницької області скасуванню у
вказаній частині.

Разом з тим, враховуючи позовні вимоги
позивача задовольнити її порушене
право в подальшому та норми
законодавства України, чинного на
момент існування спірних
правовідносин, колегія суддів
Вінницького апеляційного
адміністративного суду вважає за
необхідне в задоволенні позовних вимог
в цій частині відмовити.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 198 КАС України, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції має право скасувати її та
прийняти нову постанову.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 183-2, 195, 196, 198, 202, 205,
207, 254 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду в Піщанському районі
Вінницької області задовольнити
частково.

Постанову Піщанського районного суду
Вінницької області від 19 вересня 2011
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду в Піщанському районі
Вінницької області про перерахунок
пенсії, - скасувати в частині
задоволення позовних вимог про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в Піщанському районі
Вінницької області нараховувати та
виплачувати ОСОБА_2 щомісячну доплату
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком за період з 23 липня 2011
року до дня припинення права позивача
на таку допомогу.

Прийняти в цій частині нову постанову,
якою в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Піщанському
районі Вінницької області
нараховувати та виплачувати щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30 %
мінімальної пенсії за віком за період з
23 липня 2011 року по день винесення
рішення відмовити.

В іншій частині постанову Піщанського
районного суду Вінницької області від
19 вересня 2011 року залишити без змін.

Відповідно до ч. 10 ст. 183-2 КАС України у
разі оскарження в апеляційному порядку
постанови, прийнятої у скороченому
провадженні, судове рішення
апеляційної інстанції є остаточним та
оскарженню не підлягає.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Загороднюк А.Г.