Справа № 805/3541/14
Суддя: Бойко М.І.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2014 р.
Справа № 805/3541/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

Суддя Донецького окружного
адміністративного суду Бойко М.І.,
розглянувши у письмовому провадженні
адміністративну справу за позовом
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату недоїмки від 21.02.2014 року № Ф-442-25
на суму 4800,76 грн., -

В С Т А Н О
В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1
(далі - позивач) звернулась до суду з
позовом до Красноармійської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області (далі - відповідач)
про скасування вимоги про сплату
недоїмки від 21.02.2014 року № Ф-442-25 на суму
4800,76 грн.

В обґрунтування вимог позивач
посилається на те, що вона
зареєстрована рішенням виконавчого
комітету Красноармійської міської
ради від 02.10.2012 р. як фізична особа -
підприємець та є платником єдиного
внеску

У 2005 році позивачу було призначено
пенсію за віком на пільгових умовах за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці.

15.03.2014 року позивачем була отримана
вимога відповідача № Ф-442-25 від 21.02.2014 р.
про сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску у розмірі 4800,76 грн.

Позивач не згоден з зазначеною вимогою
та просить її скасувати.

Позивач у судове засідання не з'явився.
Через канцелярію суду надав клопотання
у якому позовні вимоги підтримав та
просив розглянути адміністративну
справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Через канцелярію
суду надав клопотання, у якому проти
задоволення позовних вимог
заперечував та просив розглянути
адміністративну справу за його
відсутності.

Дослідивши матеріали справи, судом
встановлено, що позивач - ОСОБА_1
зареєстрована рішенням виконавчого
комітету Красноармійської міської
ради від 02.10.2012 р. як фізична особа -
підприємець, ще підтверджується
випискою з єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців серії НОМЕР_1

Відповідно до пенсійного посвідчення
серії НОМЕР_2, виданого 23.03.2006 року,
позивач є пенсіонером за віком.

Відповідно до вимоги про сплату боргу
(недоїмки) № Ф-442-25 від 21.02.2014 р. зі сплати
єдиного внеску за позивачем
обліковується заборгованість зі
сплати єдиного внеску у розмірі 4800,76
грн. Зазначена заборгованість
складається з суми переданої ПФУ 2388,06,
та нарахування ЄСВ за 3 квартал 2013 року
у розмірі 1194,03 та за 1 квартал 2014 року в
сумі 1218,67 грн.

Відповідач - Красноармійська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області у розумінні п.41.1 ст.41
Податкового кодексу України є
контролюючим органом органів доходів і
зборів.

Контролюючим органом органів доходів і
зборів - є центральний орган виконавчої
влади, що забезпечує формування єдиної
державної податкової, державної митної
політики в частині адміністрування
податків і зборів, митних платежів та
реалізує державну податкову, державну
митну політику, забезпечує формування
та реалізацію державної політики з
адміністрування єдиного внеску,
забезпечує формування та реалізацію
державної політики у сфері боротьби з
правопорушеннями при застосуванні
податкового та митного законодавства,
а також законодавства з питань сплати
єдиного внеску (далі - центральний
орган виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику), його
територіальні органи.

Тобто, відповідачі у справі - органи
владних повноважень, які виконують
владні управлінські функції, надані їм
чинним законодавством, відносно
платників єдиного внеску на на
загальнообовязкове державне соціальне
страхування.

Як вбачається з матеріалі справи
відповідачем Красноармійською
об'єднаною державною податковою
інспекцію Головного управління
Міндоходів у Донецькій області була
винесена спірна вимога № Ф-442-25 від
21.02.2014 р. про сплату боргу (недоїмки) зі
сплати єдиного внеску у розмірі 4800,76
грн.

Статтею 19 Конституції України
встановлено, що правовий порядок в
Україні ґрунтується на засадах,
відповідно до яких ніхто не може бути
примушений робити те, що не передбачено
законодавством. Органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Між тим, статтею 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних та юридичних осіб у
сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку у тому числі органів
державної влади. У справах щодо
оскарження рішень суди перевіряють чи
прийняті вони на підставі, у межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Пунктом 10 зазначеної норми Закону
визначено, що страхувальники -
роботодавці та інші особи, які
відповідно до цього Закону зобов'язані
сплачувати єдиний внесок.

Згідно абз. 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про збір та обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є роботодавці -
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами.

Між тим, п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» платниками
єдиного внеску є: фізичні особи -
підприємці, в тому числі ті, які обрали
спрощену систему оподаткування, та
члени сімей цих осіб, які беруть участь
у провадженні ними підприємницької
діяльності.

Тобто, позивач, в розумінні зазначених
норм Закону, є страхувальником та на
нього покладений обов'язок
нараховувати та сплачувати єдиний
внесок на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону
України «Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» встановлено,
що платник єдиного внеску зобов'язаний
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок; подавати звітність до
територіального органу Пенсійного
фонду у строки, в порядку та за формою,
встановленими Пенсійним фондом за
погодженням з відповідними фондами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та
центральним органом виконавчої влади у
галузі статистики.

Пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону
України «Про збір та обік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» на платника
єдиного внеску покладений обов'язок
своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Статтею 9 Закону України «Про збір та
обік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначені
порядок обчислення і сплати єдиного
внеску, зокрема, сплата єдиного внеску
здійснюється у національній валюті
шляхом внесення відповідних сум
єдиного внеску на рахунки органів
доходів і зборів, відкриті в
центральному органі виконавчої влади,
що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів для його зарахування,
крім єдиного внеску, який сплачується
в іноземній валюті розташованими за
межами України підприємствами,
установами, організаціями (у тому числі
міжнародними) за працюючих у них
громадян України та громадянами
України, які працюють або постійно
проживають за межами України,
відповідно до договорів про
добровільну участь у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платники єдиного внеску зобов'язані
сплачувати єдиний внесок, нарахований
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше 20 числа місяця, що настає за
базовим звітним періодом.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника.

Як встановлено судом сума єдиного
внеску у встановлений строк позивачем
до відповідача не перерахована.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» регіональним
інспекціям Міністерства доходів і
зборів України за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» суми недоїмки
стягуються з нарахуванням пені та
застосуванням штрафів.

Частиною 4 ст. 4 Закону України «Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» визначено, що
особи, зазначені у пункті 4 частини
першої цієї статті, які обрали спрощену
систему оподаткування, звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або

інвалідами та отримують відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Статтею 4 Закону України «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» в редакції, яка
діє з 06.08.2011 року, визначено вичерпний
перелік фізичних осіб, які
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску: підприємців, які є
пенсіонерами за віком або інвалідами
без урахування віку та отримують
пенсію або соціальну допомогу.

Суд зазначає, що відповідно до
матеріалів справи, а саме пенсійного
посвідчення позивача позивач є
пенсіонером за віком, тобто
відноситься до осіб на яких
розповсюджується зазначена стаття.
Посилання відповідача на необхідність
досягнення позивачем пенсійного віку
та неможливості застосування
зазначеної статті на осіб яким
призначена пенсія на пільгових умовах
є незмістовними, оскільки в зазначеній
нормі законодавцем визначено особу яка
звільняється від сплати єдиного внеску
- яка здобула статус пенсіонера за
віком, в зазначеній нормі не виключені
особи, які є пенсіонерами та отримують
пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином дії відповідача щодо
винесення спірної № Ф-442-25 від 21.02.2014 р.
про сплату боргу (недоїмки) зі сплати
єдиного внеску у розмірі 4800,76 грн. є не
правомірними та такими, які не
відповідають нормам діючого
законодавства, а тому заявлені позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.94 КАС України
визначено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», Законом України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», ст. 2, ст. 11, ст.
17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 159,
ст. 160, ст. 161, ст. 162, ст. 163, ст. 167, ст. 185, ст.
186, ст. 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

П О С Т А
Н О В И В:

Адміністративний позов фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про скасування вимоги про
сплату недоїмки від 21.02.2014 року № Ф-442-25
на суму 4800,76 грн., - задовольнити.

Визнати дії Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області щодо
нарахування заборгованості зі сплати
єдиного внеску неправомірними.

Скасувати вимогу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області № Ф-442-25
від 21.02.2014 р. про сплату боргу (недоїмки)
зі сплати єдиного внеску у розмірі 4800,76
грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 182 (сто
вісімдесят дві) грн. 70 коп. сплачений
відповідно до квитанцій від 17.03.2014 року.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили постановою
за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її отримання.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною 4 статті 167 цього Кодексу, було
повідомлено про можливість отримання
копії постанови суду безпосередньо в
суді, то десятиденний строк на
апеляційне оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків подання
апеляційної скарги, якщо вона не була
подана у встановлені строки. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя
Бойко М.І.