Справа № 414/2387/13-а
Суддя: Костроба Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2014 Справа
№ 414/2387/13-а

Провадження № 2-а/414/17/2014

Суд Кремінського району Луганської
області

у складі: головуючого Костроба Ю.
Ю.

при секретарі Міщенко
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Кремінна
справу за адміністративним позовом

ОСОБА_1

до Управління Пенсійного фонду
України в Кремінському районі
Луганської області

про визнання дій незаконними та
зобов'язання вчинити певні дії.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в
якому пояснив, що він є учасником
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї
категорії та інвалідом 2-ї групи по
захворюванням пов'язаних з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Відповідно статті 54 Закону України „
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи " від 28.02.1991
року (796-12) , позивачу була призначена
пенсія. З 05.04.2012 року позивачу
встановлена 2 група інвалідності
безстроково згідно довідки МСЕК серії
ААБ № 101367.

З 11 квітня 2012року відповідач припинив
нараховувати позивачу пенсію згідно
рішення Кремінського районного суду
Луганської області № 2а-376/09 від 12
жовтня 2009року, а став нараховувати
відповідно до Постанови КМУ від
23.11.2011року № 1210 «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали в наслідок Чорнобильської
катастрофи».

Відповідно до ст.. 49 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали в наслідок
Чорнобильської катастрофи» позивач
має право на одержання державної та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю внаслідок Чорнобильської
катастрофи.

Крім того, у відповідності статті 50
даного Закону, позивач як учасники
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї
- інваліду війни 2-ї групи повинна бути
призначена додаткова пенсія за шкоду,
причинену здоров'ю у розмірі по 2-й
групі інвалідності 75 відсотків
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України „
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи "
передбачено обчислення і призначення
державної (основної) пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виходячи із восьми кратному збільшенні
мінімальної пенсії за віком. тобто в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
не може бути нижчими по 2- групі
інвалідності -- 8 мінімальних пенсій за
віком;

Згідно ч.3 статті 67 Закону України „ Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи " від 28.02.1991
року (796-12) вказані пенсії повинні
перераховуватися у відповідності
збільшення прожиткового мінімуму та
розміру мінімальної пенсії за віком
встановленого Законом.

Відповідач нарахував позивачу пенсію,
але застосував розрахункові дані які
не відповідають вимогам статей 49,50,54,67
Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ", тобто нарахування пенсій
проведено в розмірі меншому ніж
встановлено законом.

Обов'язок проведення перерахунку
пенсій покладено на органи пенсійного
забезпечення, не залежно від наявності
заяви пенсіонера про проведення такого
перерахунку.

14 вересня 2013року позивач звернувся до
відповідача з заявою про нарахування
пенсії з 11.04.2012року у розмірах
встановлених ст.. 50 ч.4, 54 ч.3, 67 Закону
України „Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи ".

Позивач вважає дії відповідача
неправомірними та такими, що порушили
його права, як громадянина, і як
пенсіонера по інвалідності й не
відповідають конституційним
положенням про гарантування прав та
соціальний захист, громадян, для яких
пенсія є складовою частиною, якої є
пенсійне забезпечення за рахунок
бюджетних коштів (ст. 46 Конституції
України).

Позивач просить суд визнати дії
відповідача незаконними, щодо
нарахування та виплати за період з
11.04.2012року і в подальшому.

Також позивач просить суд зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок
починаючи з 11.04.2012року і в подальшому
та виплачувати основну пенсію у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ст. 50 ч.4, 54 ч.3, 67
Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ", відповідно мінімальної
пенсії за віком рівній прожитковому
мінімуму для непрацездатних громадян.

Позивач у судове засідання не з'явився,
але надав заяву про розгляд справи за
його відсутності, позовні вимоги
підтримав.

У судове засідання відповідач свого
представника не надіслав, але надав
суду заперечення проти позову в яких
прохав справу розглянути у відсутності
його представника, позовні вимоги не
визнав.

Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутності сторін.

Дослідивши надані докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково.

В суді прийнято без заперечень, що
позивач є учасником ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії та
інвалідом 2 групи, що підтверджено
довідкою /а. с.4/, копією посвідчення /а.
с. 12/ та має право відповідно норм
статей 49, 50, частини 4 статті 54 Закону
України „ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
на призначення державної пенсії у
розмірі 8 мінімальних пенсій за віком
та додаткової пенсії у розмірі 75
відсотків мінімальної пенсії за віком.
Також позивач відповідно статті 67
Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " має право на отримання
збільшеної пенсії відповідно до
збільшення розмірів мінімального
прожиткового мінімуму, встановленого
законом, шляхом проведення
перерахунків державної та додаткової
пенсії за шкоду, причинену здоров'ю, як
учасник ліквідації наслідків аварії на
ЧАЕС 1-ї категорії і як інвалід війни 2-ї
групи, захворювання якого пов'язано з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС у разі збільшення
мінімального прожиткового мінімуму
встановленого законом.

Суд зазначає, що вихідним критерієм
обрахунку державної та додаткової
пенсій виступає мінімальна пенсія за
віком для непрацездатних. Мінімальний
розмір пенсії за віком згідно до статті
28 Закону України від з липня 2003 року №
1058-IV «Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Суд вважає, що позов підлягає
задоволенню за наступних підстав.

Статтею 22 Конституції України
передбачено, що Конституційні права і
свободи гарантуються і не можуть бути
відмінені. При прийнятті нових Законів
або внесенні змін до чинних Законів не
допускається звуження обсягу та об'єму
прав і свобод.

Відповідно до статті 46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом. Це
право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Статтею 49 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» позивач має право на
одержання державної та додаткової
пенсії за шкоду, причинену здоров'ю,
внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 50 Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи " передбачено позивачу
додаткову пенсію за шкоду здоров'ю,
завдану, внаслідок Чорнобильської
катастрофи у розмірі 75 процентів
мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону України „
Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи "
передбачено обчислення і призначення
державної (основної) пенсії по
інвалідності, що настала внаслідок
каліцтва чи захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
виходячи із восьми кратному збільшенні
мінімальної пенсії за віком. тобто в
усіх випадках розміри пенсій для
інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою
не може бути нижчими по 2- групі
інвалідності -- 8 мінімальних пенсій за
віком;

Стаття 67 Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи " від 28.02.1991 року передбачає,
що: «у разі збільшення розміру
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом, підвищується розмір пенсії,
визначений відповідно до статті 54
цього Закону, а також розмір додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю,
особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4,
розмір щомісячної компенсації сім'ям
за втрату годувальника внаслідок
Чорнобильської катастрофи.
Перерахунок пенсії здійснюється з дня
встановлення нового розміру
прожиткового мінімуму. (статтю 67
доповнено частиною третьою згідно із
Законом № 231-V (231- 16) від 05.10.2006 р.).

При визначенні термінів, застосованих
в наведеній статті, треба
користуватися діючим законодавством,
наразі пенсії за віком призначаються і
виплачуються тільки у відповідності із
спеціальним Законом, яким є Закон
України „ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи " .

Конституційні принципи, на яких
базується здійснення прав і свобод
людини і громадянина в Україні,
включаючи і право на пенсійне
забезпечення, передбачені статтями 1, 3,
частиною 2 статті 6, статтею 8, частиною 2
статті 19, статтями 22, 23, частиною 1
статті 24 Конституції України, набуте в
сфері пенсійного забезпечення, не може
бути скасоване, звужене.

Правовою гарантією забезпечення
державою даного права є виконання
прийнятих на себе зобов'язань, виходячи
з положень принципу верховенства
права, закріпленого як статтею 8
Конституції України, так і статтею 8
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Аналізуючи норми права відносно
пенсійного забезпечення громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, суд вважає, що при
вирішенні даного спору треба
керуватися статтями 49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», згідно з якими розмір
пенсії для інвалідів війни 2 групи, по
захворюванням зв'язаних з роботами по
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не
можуть бути нижчими 8 мінімальних
пенсій за віком, а додаткова пенсія за
шкоду, заподіяну здоров'ю, внаслідок
Чорнобильської катастрофи у розмірі 75
процентів мінімальної пенсії за віком,
а також проведення постійного
перерахунку пенсій у випадках
збільшення розмірів мінімального
прожиткового мінімуму (мінімальної
пенсії за віком).

Для виконання перерахунків державної
пенсії та додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, внаслідок
Чорнобильської катастрофи треба
звертатися до норми статті 67 Закону
України „ Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи "
(796-12).

В даному випадку є наявність невірного
й неповного застосування спеціального
Закону, наявна суперечливість погляду
відповідача на виконання чинного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 8 КАС України
забороняється відмова в розгляді та
вирішенні адміністративної справи з
мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, що регулює спірні
правовідносини.

Відповідно до статті 9 КАС України у
разі невідповідності
нормативно-правового акту Конституції
України, Закону України, Міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту, суд застосовує
правовий акт який має вищу юридичну
силу.

Таким чином, суд вважає за необхідне
при вирішенні даного спору застосувати
статті 22 та 46 Конституції України;
статті 49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71 Закону
України „ Про статус і соціальний
захист громадян, постраждалих
внаслідок Чорнобильської катастрофи " .

Суд прийшов до висновку, що вказаними
протиправними діями відповідач не
застосовує чинні законодавчі акти, а
потому виникли спірні правовідносини
між позивачем та відповідачем, та
дійсно порушується конституційний
принцип рівності громадян перед
Законом.

Оскільки позивач звернувся до суду
25.10.2013р., оскільки пенсійні виплати є
періодичними платежами, позовні вимоги
повинні бути задоволені з урахуванням
шестимісячного строку звернення до
адміністративного суду, та повинні
бути задоволені з 26.04.2013р.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 22, 24, 26, 46 Конституції України ;;
статтями 49, 50, ч.4 ст.54, ч.3 ст.67, ст.71
Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян,
постраждалих внаслідок Чорнобильської
катастрофи "(796- 12); статтями 8, 9, 159-163 КАС
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до
Управління Пенсійного фонду України в
Кремінському районі Луганської
області про визнання дій незаконними
та зобов'язання вчинити певні дії -
задовольнити частково;

Визнати дії Управління Пенсійного
фонду України в Кремінському районі
Луганської області щодо нарахування та
виплати пенсії ОСОБА_1 починаючи з
26.04.2013року - незаконними.

Зобов'язати Управління Пенсійного
фонду України в Кремінському районі
Луганської області здійснити
перерахунок починаючи з 26.04.2013року і
подальшому та виплачувати основну
пенсію у розмірі 8 мінімальних пенсій
за віком та додаткової пенсії за шкоду
заподіяну здоров'ю у розмірі 75%
мінімальної пенсії за віком з
урахуванням вимог ст. 50 ч.4, 54 ч.3, 67
Закону України „ Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи ", відповідно мінімальної
пенсії за віком рівній прожитковому
мінімуму для непрацездатних громадян.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду
України в Кремінському районі
Луганської області судовий збір на
користь держави в сумі 73,08грн.

Апеляційна скарга на постанову
суду першої інстанції подається
протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя
Ю.Ю.Костроба