Справа № П/805/45/14
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний
суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2014 р.
Справа №П/805/45/14

приміщення суду за адресою: 83052,
м.Донецьк, вул. 50-ої Гвардійської
дивізії, 17

час прийняття постанови:

Донецький окружний адміністративний
суд в складі:

головуючого - судді
Христофорова А.Б.

при секретарі
Сапєгіній А.Г.,

представника позивача
не з'явився,

представника відповідача
не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом Управління Пенсійного фонду
України в м.Селидове Донецької області
до Державного підприємства
«Селидіввугілля» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на суму 254424,38
гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Пенсійного фонду
України в м.Селидове Донецької області,
звернулось до суду з позовною заявою до
Державного підприємства
«Селидіввугілля» про стягнення
заборгованості з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на суму 272947,38
гривень.

В обґрунтування позову вказав, що
відповідач повинен був відшкодувати
позивачу зазначену в розрахунках суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, відповідно до п. „а"
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення», по працівниках
підприємства, яким відповідно до
вказаного Закону призначено пенсію.

Станом на момент подання позовної
заяви, відповідачем, згідно
виставлених розрахунків сума витрат
на виплату та доставку пільгових
пенсій призначених відповідно до п „а"
ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» за період липень-грудень
2013 року на суму 272947,38 гривень не
сплачена.

Зазначає, що відповідач не сплачуючи
заборгованість порушує інтереси
держави, тому просить задовольнити
позовні вимоги.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився про дату час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином. Надав до суду заяву про
уточнення позовних вимог, згідно до
якої просив стягнути з відповідача
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій на суму 254424,38
гривень. Просив суд розглянути справу
без його участі.З огляду на те, що в
матеріалах справи міститься достатньо
доказів, що стосуються спірних
правовідносин, суд вважає за можливе
розглянути справу за відсутність
представника позивача на підставі
доказів наявних в матеріалах справи.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про дату час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав до суду
заперечення № 61 від 26.02.2014 року.

Згідно наданих суду заперечень просив
суд відмовити у задоволенні позову у
повному обсязі. Просив суд розглянути
справу без його участі.З огляду на те,
що в матеріалах справи міститься
достатньо доказів, що стосуються
спірних правовідносин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутність представника відповідача
на підставі доказів наявних в
матеріалах справи.

Суд, перевіривши матеріали справи і
обговоривши доводи адміністративного
позову, встановив наступне.

Позивач,- Управління Пенсійного фонду
України в м.Селидове Донецької області,
є суб'єктом владних повноважень, згідно
ст. 48 КАС України здатний особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки.

Відповідач,- Державне підприємство
«Селидіввугілля» (вул. К. Маркса, 41, м.
Селидове, Донецька область, 85400, ), є юридичною особою, згідно ст. 48
КАС України здатний особисто
здійснювати свої адміністративні
процесуальні права та обов'язки.

Як вбачається з розрахунку суми позову,
станом на момент звернення до суду із
даним позовом, відповідач за має
заборгованість по відшкодуванню
фактичних витрат по виплаті і доставці
пільгових пенсій, призначених
відповідно до п. „а" ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
(за списком 1).

Вказана заборгованість утворилась у
зв'язку із несвоєчасною сплатою у
повному обсязі витрат по виплаті і
доставці пільгових пенсій за період
липень-грудень 2013 року на суму 254424,38
гривень.

Ухвалою суду від 27.01.2014 року
провадження у справі було зупинено до
набрання законної сили судовим
рішенням у пов'язаній справі № 805/5233/13-а
за позовом Державного підприємства
"Селидіввугілля" до Управління
Пенсійного фонду у м. Селидове
Донецької області про часткове
визнання протиправними та скасування
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 04.07.2013 року
у справі № 805/5233/13 відмовлено у
задоволенні позову Державного
підприємства "Селидівввугілля" до
Управління Пенсійного фонду у м.
Селидове Донецької області про
визнання протиправними та скасування
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п. "а" ст. 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" (крім працівників,
безпосередньо зайнятих повний робочий
день на підземних роботах з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників) в частині включення до
розрахунків осіб, що набули право на
пільгову пенсію до 01.01.2004 року та в
частині включення до розрахунку
доплат, надбавок і підвищень, що
призначені відповідно до
законодавства України та виплачуються
за рахунок інших джерел, ніж кошти
Пенсійного фонду України.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
скасовано постанову Донецького
окружного адміністративного суду від
04.07.2013 року у справі № 805/5233/13.

Позов Державного підприємства
"Селидівввугілля" до Управління
Пенсійного фонду у м. Селидове
Донецької області про часткове
визнання протиправними та скасування
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
задоволено частково, внаслідок чого:

Визнано протиправними та скасовано
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до ч.2
прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», в частині
пенсій, призначених відповідно до п.
«а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» Управління Пенсійного
фонду у м. Селидове Донецької області
від 04.01.2013 року № 02-59/36, № 02-59/37, 3 02-59/40, №
02-59/42; від 08.01.2013 року № 02-59/272; від 03.01.2013
року № 02-59/3191; від 04.02.2013 року № 02-75/301, №
02-75/300, № 02-75/434, № 02-75/303,
№ 02-75/431, № 02-75/430, № 02-75/533; від 04.03.2013 року
№ 02-75/906, в частині суми 4184,96 гривень.

В іншій частині позовних вимог,-
відмовлено.

Згідно описової частини постанови
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
у справі № 805/5233/13 суд, з урахуванням
висновків судово-економічної
експертизи відповідачем - Управління
Пенсійного фонду України у м.Селидове
Донецької області не доведена
правомірність прийняття розрахунків
фактичних на виплату та доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», призначених відповідно
до п. «а» ст. 13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» Управління
Пенсійного фонду України у м.Селидове
Донецької області від 04.01.2013 року №
02-59/36, № 02-59/37, № 02-59/40, №
02-59/42; від 08.01.2013 року № 02-59/272; від
03.01.2013 року № 02-59/3191; від 04.02.2013 року №
02-75/301, № 02-75/300, № 02-75/434, № 02-75/303, № 02-75/431,
№ 02-75/430, № 02-75/533; від 04.03.2013 року №
02-75/571; від 30.04.2013
року № 02-75/906, в частині суми 4184 грн. 96
коп., також судом встановлено, що
розбіжності між даними експертного
дослідження та розрахунками УПФУ у
м.Селидове Донецької області на 2013 рік
склалися внаслідок включення УПФУ до
розрахунків від 04.01.2013 року № 02-59/41, від
04.01.2013 року № 02-59/38, від 08.01.2013 року №
02-59/271, від 08.01.2013 року № 61/02, витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
особам, що набули право на пільгову
пенсію до 01.01.2004 року у розмірі 4184,96 грн.

Представник відповідача у поданій суду
заяві про уточнення позовних вимог
зазначив, що громадянин ОСОБА_1,
зазначений у розрахунку № 02-59/38 від
04.01.2013 року досяг пенсійного віку 26.09.2013
року і тому у розрахунку суми позову за
період липень-грудень 2013 року витрати
на відшкодування його пенсії були
пред'явлені за 3 місяці у сумі 7468,54
гривень;

громадянин ОСОБА_2 зазначений у
розрахунку № 02-75/300 від 04.02.2013 року досяг
пенсійного віку 20.07.2013 року і тому у
розрахунку суми позову за період
липень-грудень 2013 року витрати на
відшкодування його пенсії були
пред'явлені за липень місяць у сумі 319,73
гривень;

витрати по громадянину ОСОБА_3
зазначені у розрахунку № 02-75/902 від
30.04.2013 року, були пред'явлені
відповідачу помилково на суму 1823,00
гривень.

Суд зазначає, що саме на суму 1823,00
гривень УПФУ у м. Селидове зменшено
пред'явлені позовні вимоги.

При цьому стосовно витрат по
громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
загальній сумі 7788,27 гривень, зменшень
не надходило.

Перевіривши матеріали справи,
вирішивши питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та заперечення, та якими
доказами вони підтверджуються, чи є
інші фактичні дані, які мають значення
для вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, яку правову норму
належить застосувати до цих
правовідносин, суд приходить до
висновку про те, що позов підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

За змістом пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» пенсійне забезпечення
застрахованих осіб, які працювали або
працюють на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України «Про
пенсійне забезпечення». У цьому
випадку розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» При цьому зберігається
порядок покриття витрат на виплату і
доставку цих пенсій, що діяв до
набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абзацу 4 підпункту 1
зазначеного пункту, підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

В абзаці 5 цього ж підпункту зазначено,
що виплата пенсій особам, які були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників, за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, та особам,
пенсії яким призначені відповідно до
пунктів «в»-«е» та «ж» статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
здійснюється до 1 січня 2005 року за
рахунок коштів Пенсійного фонду, а з 1
січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що витрати на виплату та доставку
пенсій особам, які були зайняті на
роботах за списком №1 покриваються за
рахунок підприємств та організацій.

При цьому суд зазначає, що винятком із
цього правила є лише порядок покриття
витрат на виплату та доставку пенсій
особам, що були безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних
роботах (включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників, за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, оскільки за змістом абзацу
п`ятого підпункту 1 пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсій таким
особам, здійснюється до 1 січня 2005 року
за рахунок коштів Пенсійного фонду, а з
1 січня 2005 року - за рахунок коштів
Державного бюджету України до
досягнення пенсійного віку,
передбаченого статтею 26 цього Закону,
то і витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються за
рахунок Пенсійного фонду та Державного
бюджету України відповідно.

Проте специфіка такого порядку полягає
в особливостях пенсійного
забезпечення зазначених осіб.

Так, зі змісту статті 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення» випливає,
що працівники, безпосередньо зайняті
повний робочий день на підземних і
відкритих гірничих роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) по видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт і рудників та в
металургії, - за списком робіт і
професій, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, мають право на
пенсію незалежно від віку, якщо вони
були зайняті на цих роботах не менше 25
років.

Таким чином, аналіз положень пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» у контексті
положень статті 14 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» дає підстави
для висновку про те, що порядок, за яким
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій покриваються до 1
січня 2005 року за рахунок коштів
Пенсійного фонду, а з 1 січня 2005 року - за
рахунок коштів Державного бюджету
України, стосується лише витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених особам за умов,
передбачених статтею 14 Закону України
«Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 6.4 Інструкції,
розмір сум до відшкодування на
поточний рік визначається відділами
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно в повідомленнях про
розрахунок сум фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», які
надсилаються підприємствам до 20-го
січня поточного року та протягом 10 днів
з новопризначених пенсій.

Як встановлено судом, позивачем
направлялись на адресу відповідача
розрахунки фактичних витрат на виплату
та доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» у частині
пенсій, призначених відповідно до п.
„а" ст. 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» (за списком 1).

Згідно пункту 6.8 Інструкції,
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах.

Таким чином, з відповідача підлягає
стягненню заборгованість з фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах за
Списком № 1.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку про часткову обґрунтованість
позовних вимог, з огляду на що
задовольняє позов у повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 72 КАС України,- обставини,
встановлені судовим рішенням в
адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до частин 2, 3, 4 ст. 13 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI судові
рішення, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для
інших судів визначається
процесуальним законом. Судові рішення
інших держав є обов'язковими до
виконання на території України за умов,
визначених законом, відповідно до
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Невиконання судових
рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Згідно ст. 124 Конституції України,-
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Делегування функцій
судів, а також привласнення цих функцій
іншими органами чи посадовими особами
не допускаються.

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Згідно ч. 2 ст.14 КАС України,- постанови
та ухвали суду в адміністративних
справах, що набрали законної сили, є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

У відповідності до ст. 255 КАС України,-
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Таким чином, з урахуванням постанови
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2014 року
у справі № 805/5233/13, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
вимог з урахуванням неправомірності
виставлених розрахунків витрат по
громадянам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у
загальній сумі 7788,27 гривень.

Відповідно до частини четвертої статті
94 Кодексу адміністративного
судочинства України, судові витрати з
відповідача не підлягають стягненню.

На підставі вищевикладеного,
керуючись статтями 2, 12 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», статтями 1, 4, 7 Положенням
про Пенсійний фонд України,
затвердженим Указом Президента
України від 6 квітня 2011 року за №384/2011,
пунктами 2.1, 2.1.1, 6.4, 6.8 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
Постановою правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованою
в Міністерстві юстиції України 16 січня
2004 р. за № 64/8663, статтями 17 - 20, 33, 51, 69 - 72,
86, 94, 128, 158 - 163, 167, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Управління
Пенсійного фонду України в м.Селидове
Донецької області до Державного
підприємства «Селидіввугілля» про
стягнення заборгованості з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
на суму 254424,38 гривень, - задовольнити
частково.

Стягнути з Державного підприємства
«Селидіввугілля» (вул. К. Маркса, 41, м.
Селидове, Донецька область, 85400, ) на користь Управління Пенсійного
фонду України в м.Селидове Донецької
області заборгованість з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій
за списком № 1 за період липень-грудень
2013 року на суму 246636,11 гривень (двісті
сорок шість тисяч шістсот тридцять
шість) гривень 11 коп.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог,- відмовити.

Постанова ухвалена у нарадчій кімнаті
та проголошено її вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 17 березня 2014 року.

Повний текст постанови складений 22
березня 2014 року.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 КАС України, і може бути
оскаржена до Донецького апеляційного
адміністративного суду через суд
першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 КАС України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України, а також прийняття постанови у
письмовому провадженні апеляційна
скарга подається протягом десяти днів
з дня отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Христофоров А.Б.