Справа № 813/1871/14
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/1871/14
Львівський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого-судді
секретар судового засідання
від позивача - ОСОБА_2,
від відповідача - не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Львові адміністративну
справу за позовом ОСОБА_1 до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Львівській області про
визнання протиправними та скасування
припису і постанови,-
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області про визнання
протиправним і скасування припису № 21-
Л про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил від
Позовні вимоги мотивовані тим,
зокрема, що оскільки об'єкт архітектури
відноситься до ІІ категорії
складності, а порядок контролю цієї
категорії складності законодавством
не передбачено, припис є протиправним.
Також позивач вважає, що відповідач під
час перевірки встановив порушення
передбачені Законом України «Про
планування і забудову», який втратив
чинність на підставі Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Крім того, позивач вважає,
що дозволу на виконання будівельних
робіт в цьому випадку згідно вимог
чинного законодавства не вимагається.
Позивач та його представник позов
підтримали просять позов задоволити.
У запереченні на позовну заяву
відповідач зазначає, що відповідач має
право здійснювати контролю об'єкту
архітектури, який відноситься до ІІ
категорії складності. Також,
відповідач вважає, що він правомірно
керувався Законом України «Про
планування і забудову», оскільки
порушення вчинялись під час дії саме
цього Закону. Крім того, відповідач
зазначає, що позивач повинен мав мати
дозвіл на виконання будівельних робіт
оскільки ним проводилась
реконструкція горища.
Дослідивши зібрані по справі
докази, заслухавши позивача та його
представника, з'ясувавши обставини
справи, суд виходив з наступного.
За результатами проведеної
перевірки дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області складено акт №123-Л
від 15.11.2013 року та прийнято припис №21-Л
від тієї ж дати , яким від позивача
вимагалось здійснити знесення
влаштованих стін на горищі житлового
будинку по вул.Курінній, 5 у м.Львові з
ліквідацією самовільно-влаштованої
В акті перевірки зазначено, що позивач
здійснила реконструкцію житлового
будинку за рахунок влаштування
житлової кімнати на мансардному
поверсі без належним чином розробленої
та затвердженої проектної
документації та без дозволу на
виконання будівельних робіт.
Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
За приписами ст. 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають, зокрема, право
видавати обов'язкові для виконання
а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
Разом з цим, оскаржуваним приписом
позивача зобов'язано знести влаштовані
стіни на горищі житлового будинку по
вул.Курінній, 5 у м.Львові з ліквідацією
самовільно-влаштованої житлової
У зв'язку з цим слід зазначити, що
порядок знесення самочинно збудованих
об'єктів визначений у ст. 38 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності».
Так, статтею 38 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
передбачено, що у разі виявлення факту
самочинного будівництва об'єкта,
перебудова якого з метою усунення
істотного відхилення від проекту або
усунення порушень законних прав та
інтересів інших осіб, істотного
порушення будівельних норм є
неможливою, посадова особа відповідної
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
видає особі, яка здійснила (здійснює)
таке будівництво, припис про усунення
порушень вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил з
визначенням строку для добровільного
У разі якщо особа в установлений строк
добровільно не виконала вимоги,
встановлені у приписі, Інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю подає позов до суду про
знесення самочинно збудованого об'єкта
та компенсацію витрат, пов'язаних з
таким знесенням. За рішенням суду
самочинно збудований об'єкт підлягає
знесенню з компенсацією витрат,
пов'язаних із знесенням об'єкта, за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
таке самочинне будівництво.
Замовником робіт із знесення
зазначеного об'єкта є інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю, за позовом якої прийнято
відповідне рішення суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважається
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
Згідно із ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі
істотного відхилення від проекту, що
суперечить суспільним інтересам або
порушує права інших осіб, істотного
порушення будівельних норм і правил
суд за позовом відповідного органу
державної влади або органу місцевого
самоврядування може постановити
рішення, яким зобов'язати особу, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
провести відповідну перебудову. Якщо
проведення такої перебудови є
неможливим або особа, яка здійснила
(здійснює) будівництво, відмовляється
від її проведення, таке нерухоме майно
за рішенням суду підлягає знесенню за
рахунок особи, яка здійснила (здійснює)
будівництво.

Тобто, чинне законодавство не надає
повноважень відповідачу приймати
припис який стосується знесення
самочинного будівництва, оскільки
такими повноваженнями наділений лише
суд. В іншому випадку, буде мати місце
порушення конституційного принципу
розподілу влад, передбаченого ч.1 ст.6
Конституції України.

Не можна залишити поза увагою і те, що у
відповідності до положень ч.2 ст.41
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Порядок здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України від 23 травня 2011 року
№553, з наступними змінами та
доповненнями, як передбачено п.1 цього
Порядку, визначає процедуру здійснення
заходів, спрямованих на дотримання
вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил та
ліцензійних умов провадження
господарської діяльності, пов'язаної з
будівництвом об'єкта архітектури, який
за складністю
архітектурно-будівельного рішення та
(або) інженерного обладнання належить
до IV і V категорії складності.

Відповідно до п.1.2 Додатку П до ДБН
А.2.2-3-2004 «Склад, порядок розроблення,
погодження та затвердження проектної
документації для будівництва» та
Додатку М до ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст
проектної документації на
будівництво» одно -трьохповерхові жилі
будинки садибного типу, в яких проживає
до 50 осіб відносяться до ІІ категорії
складності.

Об'єкт архітектури, який перевірявся,
відноситься до ІІ категорії
складності, а відтак на нього не може
поширюватись Порядок здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

З врахуванням викладеного, можна
прийти до висновку, що чинним
законодавством не врегульовано
порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
об'єктів архітектури, які відносяться
до І-ІІІ категорії складності, а тому
відповідач діяв не у спосіб,
передбачений Конституцією та законами
України і прийняв спірне рішення, яке
не відповідає критерію правомірності
передбаченому п.1 ч.1 ст.2 КАС України.

При цьому, судом не беруться до уваги
заперечення відповідача, які
стосуються поширення сфери дії
згаданого Порядку на об'єкти
архітектури, які відносяться до І-ІІІ
категорії складності, оскільки такі не
відповідають п.1 цього Порядку.

Посилання позивача на те, що відповідач
під час перевірки встановив порушення
передбачені Законом України «Про
планування і забудову», який втратив
чинність на підставі Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», судом до уваги не
беруться, оскільки будівельні роботи з
влаштування стін на горищі житлового
будинку по вул.Курінній, 5 у м.Львові,
здійснювались під час дії Закону
України «Про планування і забудову».

Не беруться до уваги також посилання
позивача на те, що дозволу на виконання
будівельних робіт, в цьому випадку,
згідно вимог чинного законодавства не
вимагається, оскільки позивачем
здійснювалась реконструкція горища, на
що потрібен дозвіл.

За викладених обставин, суд вважає
позов обґрунтованим, а тому такий
підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності
до вимог ст.94 КАС України, такі належить
присудити з позивача.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163 КАС України,
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов
задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати
припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Львівській області за №21-Л від 15.11.2013
року.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь ОСОБА_1, що мешкає за
адресою АДРЕСА_1, 73 грн. 08 коп. (сімдесят
три гривні вісім копійок) сплаченого
судового збору.

4. Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

5. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії повного тексту
постанови.

Повний текст постанови виготовлений та
підписаний 08 квітня 2014 року.

Суддя
В.Я.Мартинюк