Справа № 2-а-7255/11
Суддя: Василенко Я.М.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Компанієць
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2014 року

м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василенка
Я.М.

суддів:
Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 31.05.2011 у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України в
м. Сміла Черкаської області про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду першої
інстанції з позовом до відповідача про
перерахунок та виплату пенсії
відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" за
період з 24.12.2008 по 2010.

Ухвалою Смілянського міськрайонного
суду Черкаської області від 13.05.2011,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 13.12.2010 та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
11.12.2013 позов ОСОБА_2 в частині
зобов'язання нарахувати і виплатити
підвищення до пенсії як дитині війни за
період з 24.12.2008 по 10.11.2010 залишено без
розгляду.

Постановою Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 31.05.2011 позов задоволено
частково: зобов'язано відповідача
здійснити перерахунок та виплату
пенсії позивачу за період з 11.11.2010 по
31.12.2010.

Не погоджуючись з постановою
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 31.05.2011,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій він просить оскаржувану постанову
скасувати як таку, що постановлена із
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нову
постанову, якою позовні вимоги
задовольнити за період з 08.11.2010 по
08.05.2011.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є дитиною війни.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" від
18.11.2004 № 2195 дітям війни пенсії або
щомісячне довічне грошове утримання чи
державна соціальна допомога, що
виплачується замість пенсії,
підвищуються на 30 % мінімальної пенсії
за віком.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" мінімальний
розмір пенсії за віком встановлюється
у розмірі прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
визначеного законом.

Розміри прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність у 2010
році встановлювались ст. 52 Закону
України "Про державний бюджет на 2010 рік"
з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706
гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня
- 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.

Хоча у вищевказаний період дія
положень ст. 6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" не
зупинялась, розрахунок зазначеного
щомісячного підвищення до пенсії
відповідачем здійснено не згідно ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", а згідно постанов КМ
України.

Крім того, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 9
КАС України щодо пріоритетності
законів над підзаконними актами,
безпідставними є посилання
відповідача на постанови КМ України,
якими обмежені права на отримання
вищезазначеної додаткової пенсії,
порівняно з правами, встановленими ст. 6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", а тому застосуванню
підлягає саме остання.

В свою чергу доводи апелянта про те, що
судом першої інстанції протиправно не
задоволені позовні вимоги про
нарахування та виплату щомісячної
державної соціальної допомоги за
період з 08.11.2010 до 08.05.2011 є
необгрунтованими, з огляду на те, що зі
змісту резолютивної частини постанови
Смілянського міськрайонного суду
Черкаської області від 31.05.2011
вбачається, що позовні вимоги за період
11.11.2010 по 31.12.2010 задоволено, а вимоги
апелянта про зобов'язання відповідача
здійснити нарахування та виплату
щомісячної державної соціальної
допомоги за період з 01.01.2011 до 08.05.2011
взагалі позивачем не заявлялися, про що
свідчить прохальна частина позовної
заяви ОСОБА_2 (а.с. 3).

При цьому, апелянтом в порушення вимог
частин 1, 2 статті 71 КАС України не
надано жодних доказів на спростування
правомірності оскаржуваної постанови
суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила
згідно ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Смілянського
міськрайонного суду Черкаської
області від 31.05.2011 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

.

Головуючий суддя
Василенко Я.М.

Судді:
Кузьменко В. В.

Шурко О.І.