Справа № 813/496/14
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2014 року 15 год. 07 хв.
Справа № 813/496/14
Львівський окружний адміністративний
суд
у складі: головуючого судді - Сакалоша
за участю секретаря судового засідання
представника позивача - Шпека В.В.,
представника відповідача - Вовк О.І.,
розглянувши у м. Львові у відкритому
судому засіданні адміністративну
справу за позовом Залізничного відділу
Львівського міського управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області, Головного державного
санітарного лікаря Залізничного
району м.Львова Когута Н.М. до
Львівського дошкільного навчального
закладу ясла-садок №26 Львівської
міської ради Львівської області про
застосування заходів
адміністративного примусу, -
На розгляд Львівського окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Залізничного відділу
Львівського міського управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області, Головного державного
санітарного лікаря Залізничного
району м.Львова Когута Н.М. до
Львівського дошкільного навчального
закладу ясла-садок №26 Львівської
міської ради Львівської області про
застосування заходів
адміністративного примусу з проханням
тимчасово заборонити надання послуг з
дошкільної освіти у Львівському
дошкільному навчальному закладі
Львівської міської ради ясла-садок № 26
до усунення порушень санітарного
законодавства вказаних у приписі
Залізничного відділу Львівського
міського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Львівській області від 12.08.2013 року
№563/08-03.
Ухвалою суду від 10.02.2014 року
відкрито провадження у справі. Хід
розгляду справи відображений в ухвалах
суду. В судовому засіданні 31.03.2014 року
відповідно до вимог ч. 3 ст.160 Кодексу
адміністративного судочинства України
проголошено вступну та резолютивну
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
головним спеціалістом Залізничного
відділу Львівського міського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області Орищак У.В. згідно направлення
з метою перевірки виконання припису
Залізничного відділу Львівського
міського управління Головного
управління Держсанепідслужби
здійснено перевірку у Львівському
дошкільному навчальному закладі
Львівської міської ради ясла-садок № 26.
За результатами перевірки виявлено, що
вимоги припису не виконано, а тому
позивач, просить суд тимчасово
зупинити надання послуг з дошкільної
освіти у Львівському дошкільному
навчальному закладі Львівської
міської ради ясла-садок № 26 до усунення
порушень санітарного законодавства
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав і просив
його задовольнити у повному обсязі.
Відповідач надав заперечення від
14.02.2014 року в яких просить суд відмовити
у задоволенні адміністративного
позову повністю. Зокрема зазначає, що
виявленні позивачем за результатами
перевірки невідповідності чинним
санітарним нормам не є систематичними,
не представляють загрози для здоров'я
дітей, і не впливають на
навчально-виховний процес тощо.
Заслухавши доводи представників
позивача і відповідача, з'ясувавши
обставини які мають значення для
вирішення справи та дослідивши докази,
яким вони обґрунтовуються, суд, даючи
правову оцінку спірним
правовідносинам, виходив з наступного.
Залізничним відділом Львівського
міського управління Головного
управління Держсанепідслужби у
Львівській області здійснено планову
перевірку дотримання санітарного
законодавства у Львівському
дошкільному навчальному закладі
Львівської міської ради ясла-садок № 26.
За результатами перевірки виявлено
порушення зазначені у акті перевірки
дотримання санітарного законодавства
від 06.08.2013 року і надано відповідачу
припис керуючись Законом України «Про
забезпечення санітарного та
епідемічного благополуччя населення»
від 24.02.94 року, «Положенням про Державну
санітарну епідеміологічну службу
України» від 6.04.2011 року, «Положенням
про територіальні органи Державної
санітарної епідеміологічної служби
України» затвердженого наказом МОЗ
України від 19.01.2012 року № 34.
З приводу виконання відповідачем
зазначеного припису, відповідно до
направлення на перевірку дошкільного
навчального закладу «Ясла - садок № 26»
№ 224 від 25 листопада 2013 року позивачем
проведено позапланову перевірку 26
листопада 2013 року, про що складено акт
перевірки дотримання вимог
санітарного законодавства в
дошкільному навчальному закладі від
26.11.2013 року, примірник якого цього ж дня
отримано завідувачем вказаного
З детального опису у акті виявлених
порушень вбачаються наступні.
Не обладнано дитячі площадки
дошкільного навчального закладу
тіньовими навісами, не обладнано
фізкультурну площадку із розрахунку 150
кв.м. на 75 дітей, не проведено
озеленення території не менш як 50% та по
периметру шириною 5м., не забезпечено
ізольовану господарську площадку з
окремим заїздом, не встановлено в
туалетних кімнатах ясельної,
різновікової, старшої груп додаткових
унітазів, душових піддонів з душовою
сіткою та гнучкім шлангом,
рушникосушки, не замінено стаціонарні
двох ярусні ліжка на розкладні або
вбудовані одно або двох ярусні ліжка в
спальних кімнатах двох груп, не
поновлено покриття пошкоджених стін в
спальних кімнатах двох груп, не
приведено до нормативної кількості
дітей в групах, не вирішено питання
розміщення на першому поверсі
ізолятора, не обладнано розділені ходи
у пральні для здачі брудної та
отримання чистої білизни, не
забезпечено миття посуди при
температурі не нижче 65 градусів
Цельсія, не поновлено пошкодження
підлоги та стін в складських
приміщеннях, не дотримано повторної
термічної обробки страв не проведено
С-вітамінізації 3х страв, на час
перевірки відсутні супровідні
документи, що підтверджують якість і
безпечність продуктів згідно
вказаного у акті списку (п.91), не
виконуються норми харчування дітей
віку від 1 до 3 років зокрема молоко 2,6 %,
сир 5,9%, сметана 9,1%, та для дітей віку від
3 до 6 років зокрема молоко 21,7 %, не
проводиться щомісячний розрахунок
інгредієнтів та калорійності їжі, не
проводиться щорічна хімчистка
постільних приналежностей закладу,
медичний кабінет закладу не
забезпечено вказаному у п. 1.2 акту
інвентарем (ширмою, набором
скіаскопічних лінійок, гумовими
джгутами, плантографом, маскою гумовою
лицевою, повітропроводом, мішком
«Амбу», кисневою подушкою, лонгетами).
З посиланням на п.5 ст.4 Закону України
«Про основні засади державного нагляду
у сфері господарської діяльності» від
05.04.2007 року № 877-V, п.п. 3,11,13, 27, 29, 39,53, 56, 63 64,
94 ДСанПіН№ 3231-85 від 20.03.85 року, р.п.1.12, 1.13,
Інструкції затв. Наказом МОЗ України ід
17.04.2006 року № 298/227 позивач звернувся в
суд з позовною вимогою про тимчасове
зупинення надання послуг з дошкільної
освіти у Львівському навчальному
закладі ясла-садок № 26 Львівської
Завданням адміністративного
судочинства відповідно до ч.1 ст.2
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі КАС України) є захист
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб
у сфері публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст.18 КАС України, окружним
адміністративним судам підсудні
адміністративні справи, у яких однією
зі сторін є орган державної влади,
інший державний орган, орган влади
Автономної Республіки Крим, обласна
рада, Київська або Севастопольська
міська рада, їх посадова чи службова
особа, крім випадків, передбачених цим
Кодексом, та крім справ з приводу їхніх
рішень, дій чи бездіяльності у справах
про адміністративні проступки та
справ, які підсудні місцевим загальним
судам як адміністративним судам.
Закріплений у ч. 1 ст.11 КАС України
принцип змагальності сторін
передбачає, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюється на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
Вміщений у ч. 2 цієї ж статті принцип
диспозитивності визначає, що суд
розглядає адміністративні справи не
інакше як за позовною заявою, поданою
відповідного до цього Кодексу, і не
може виходити за межі позовних вимог.
Суд може вийти за межі позовних вимог
тільки в разі якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять.
Відповідно до ч. 1 ст. 138 Кодексу
адміністративного судочинства
України, предметом доказування є
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги чи заперечення або які
мають інше значення для вирішення
справи (причини пропущення строку для
звернення до суду тощо) та які належить
встановити при ухваленні судового
рішення у справі.

Відповідно до ч. 1. ст. 6 КАС України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Суб'єкти владних повноважень, згідно з
ч.3 ст.6 КАС України, мають право
звернутися до адміністративного суду у
випадках, передбачених Конституцією та
законами України. У випадках,
установлених законом, до суду можуть
звертатися органи та особи, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб (ч.2 ст.6 КАС
України).

Правові та організаційні засади,
основні принципи і порядок здійснення
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності,
повноваження органів державного
нагляду (контролю), їх посадових осіб і
права, обов'язки та відповідальність
суб'єктів господарювання під час
здійснення державного нагляду
(контролю) визначає, згідно преамбули,
Закон України «Про основні засади
державного нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» від 5 квітня
2007 року N 877-V у редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин (далі
- Закон N 877-V).

Згідно з ст. 1 Закону N 877-V, державний
нагляд (контроль) - діяльність
уповноважених законом центральних
органів виконавчої влади, їх
територіальних органів, державних
колегіальних органів, органів
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим, органів місцевого
самоврядування (далі - органи
державного нагляду (контролю)) в межах
повноважень, передбачених законом,
щодо виявлення та запобігання
порушенням вимог законодавства
суб'єктами господарювання та
забезпечення інтересів суспільства,
зокрема належної якості продукції,
робіт та послуг, прийнятного рівня
небезпеки для населення, навколишнього
природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю)
є планові та позапланові заходи, які
здійснюються шляхом проведення
перевірок, ревізій, оглядів, обстежень
та інших дій.

Згідно Положення про Державну
санітарно-епідеміологічну службу
України, затвердженого Указом
Президента України від 06 квітня 2011 року
№ 400/2011, Держсанепідслужба України є
центральним органом виконавчої влади,
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Віце-прем'єр-міністра
України - Міністра охорони здоров'я
України.

Зілізничний відділ у складі міського
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області діє на підставі Положення про
територіальні органи Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України, затвердженого Наказом
Міністерства охорони здоров'я України
від 19 січня 2012 № 31 (далі - Положення),
згідно якого Львівське міське
управління Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області підпорядковується Державній
санітарно-епідеміологічній службі
України і є її територіальним органом.

Відповідно до вказаного Положення,
Залізничний відділ у складі
Львівського міського управління
Головного управління
Держсанепідслужби у Львівській
області у своїй діяльності керується
Конституцією та законами України,
актами та дорученнями Президента
України, актами Кабінету Міністрів
України, дорученнями Прем'єр-міністра
України, наказами Міністерства охорони
здоров'я України, дорученнями Міністра
охорони здоров'я України, наказами
Держсанепідслужби України,
дорученнями Голови Держсанепідслужби
України, актами головного санітарного
лікаря України, актами Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, місцевих
держадміністрацій, органів місцевого
самоврядування.

Згідно п.4.4. Положення про
територіальні органи Державної
санітарно-епідеміологічної служби
України, Головні управління та їх
структурні підрозділи здійснюють
державний санітарно-епідеміологічний
нагляд та контроль за дотриманням
вимог санітарного законодавства
органами виконавчої влади і органами
місцевого самоврядування, органами
влади Автономної Республіки Крим,
підприємствами, установами,
організаціями незалежно від форми їх
власності, фізичними особами та
громадянами, виконанням ними
санітарних та протиепідемічних
(профілактичних) заходів, а відповідно
до п.4.5. Положення застосовують
передбачені законодавством заходи для
припинення порушення санітарного
законодавства.

Пунктами 4.31, 5.5 Положення передбачено,
що Головні управління та їх структурні
підрозділи видають обов'язкові для
виконання постанови, накази,
розпорядження, висновки, приписи з
питань усунення або обмеження
шкідливого впливу на стан здоров'я і
життя людини факторів середовища
життєдіяльності, контролюють їх
виконання, а також складають акти
перевірок за результатами здійснення
заходів державного
санітарно-епідемічного нагляду,
застосовують передбачені законом
адміністративні та
адміністративно-господарські санкції
(штрафи) за порушення санітарного
законодавства, в тому числі на підставі
складених уповноваженими посадовими
особами органів, установ і закладів
державної санітарно-епідеміологічної
служби протоколів про адміністративні
правопорушення.

За правилами, встановленими ст. 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КАС України,
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

З матеріалів справи судом встановлено,
що відповідачем вчинялися необхідні
дії до виконання вимог припису, а саме.

Скеровано подання листом від 29.08.2013
року № 32 до відділу освіти
Залізничного району з проханням про
включення коштів для обладнання
дитячих площадок тіньовими навісами,
встановлення в туалетній кімнаті
молодшої групи душового піддону з
душової сіткою та гнучким шлангом, для
проведення заміни стаціонарних
двохярусних ліжок на 60 розкладних
ліжок або вбудованих 30 двохярусних, для
забезпечення закладу 45 комплектами
білизни і 75 наматрацниками, для
поновлення покриття стін та стелі
спальнях і кімнатах 2х груп, для
забезпечення сухо жарової шафи з метою
дезінфекції посуду, для поновлення
пошкодження стін і підлоги складських
приміщень, ремонту в коридорах і
пральні, для придбання духової шафи з
терморегулятором, холодильника, для
забезпечення коштів на хімчистку,
забезпечення медичного кабінету
закладу необхідним інвентарем тощо.

26 листопада 2013 року у якості
благодійного внеску заклад
забезпечено електричною духовою шафою
«Зануссі».

Що ж до вимог у приписі про
необхідність обладнання дошкільного
закладу окремими входами, ізольованими
приміщеннями, та заїздами тощо, то
судом взято до уваги, що заклад
розташовано у частині будинку пам'ятці
архітектури 1891-92 року і згідно
охоронного договору від 11.03.2007 року він
бере на себе зобов'язання щодо охорони,
зокрема проводити
ремонтно-реставраційні роботи лише
згідно проектної документації
погодженої у встановленому порядку.

Щодо вимог про вітамінізацію в
дошкільному навчальному закладі, судом
взято до уваги, що згідно Змін до
інструкції з організації харчування
дітей у дошкільних навчальних закладах
відповідно до наказу МОЗ України від
26.02.2013 року № 202/165 її проведення можливе
лише за призначенням лікаря-педіатра в
умовах ускладнення епідемічної
ситуації.

Стосовно відсутності під час перевірки
документів на продукт харчування,
судом взято до уваги надані
відповідачем під час судового розгляду
посвідчення якості та сертифікати
відповідності на продукти (арк. справи
№№……..), та лист відділу освіти
Залізничного району від 11.02. 2014 року
щодо характеру поставок продуктів в
дошкільний навчальний заклад, зокрема
поставці нефасованих продуктів у
розсип, з метою уникнення перевитрат
міського бюджету.

Також у цьому контексті суд ураховує
рекомендації Кабінету Міністрів
України органам місцевого
самоврядування стосовно вжиття
заходів щодо економного та
раціонального використання бюджетних
коштів, відкладених у Постанові від 1
березня 2014 р. № 65.

Крім цього, щодо питання належного
функціонування закладу, суд зважає на
наданий відповідачем та підписаний у
складі комісії з числа керівників ДНЗ,
керівників районних відділів освіти
міста, інженерів господарських груп
відділів, акт прийому готовності
дошкільного навчального закладу
«Ясла-садок №26» до нового 2013-2014
навчального року відповідно до наказу
від 19.08.2013 року Департаменту
гуманітарної політики Управління
освіти Львівської міської ради.

Таким чином суд дійшов висновку, що
відповідач вживав усіх належних
заходів для виконання вимог припису №
563/08-03 від 12.08.2013 року, а не усунуті, у
зв'язку з відсутністю коштів, та
особливостями розташування закладу
недоліки не перешкоджають його
нормальному функціонуванню. А виявлені
під час перевірки недоліки не
зумовлюють системного характеру і не
можуть представляти загрози для
здоров'я дітей та не впливають на
доброякісність навчального виховного
процесу.

А відтак, вищенаведені встановлені
судом фактичні обставини справи
вказують на безпідставність доводів
позивача, і тому позовні вимоги є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що згідно із статтею 3 Конституції
України, людина, її життя і здоров'я,
честь і гідність, недоторканність і
безпека визнаються в Україні найвищою
соціальною цінністю. Тому обраний
позивачем спосіб реагування шляхом
зупинення надання послуг дошкільним
навчальним закладом не є адекватним до
методу усунення тих недоліків, які
залишилися, і його застосування судом
може поставити під загрозу
благополуччя сімей, діти з яких
відвідають вищевказаний заклад.

Також при прийнятті рішення суд
керується положенням Конвенції про
права дитини (від 20.11.1989 року,
ратифікованою Постановою ВР № 789-ХІІ
від 27.02.91 р. зокрема ст. 3, згідно якої в
усіх діях щодо дітей, незалежно від
того, здійснюються вони державними чи
приватними установами, що займаються
питаннями соціального забезпечення,
судами, адміністративними чи
законодавствами органами,
першочергова увага приділяється
якнайкращому забезпеченню інтересів
дитини та ст. 27, згідно якої
держави-учасниці Конвенції визнають
право кожної дитини на рівень життя,
необхідний для фізичного, розумового,
духовного, морального і соціального
розвитку дитини.

Згідно ст. 19 Конституції України,
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі і в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закон України
«Про основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності», повне або часткове
зупинення виробництва (виготовлення)
або реалізації продукції, виконання
робіт, надання послуг допускається за
постановою адміністративного суду,
ухваленою за результатами розгляду
позову органу державного нагляду
(контролю) щодо застосування заходів
реагування.

Вжиття інших заходів реагування,
передбачених законом, допускається за
вмотивованим письмовим рішенням
керівника органу державного нагляду
(контролю) чи його заступника, а у
випадках, передбачених законом, - із
наступним підтвердженням
обґрунтованості вжиття таких заходів
адміністративним судом.

Позивачем не надано суду доказів
неможливості застосування інших
заходів реагування ніж той, про
застосування якого просить позивач.

Враховуючи встановлені фактичні
обставини справи та вищенаведені норми
діючого законодавства, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими, недоведеними
матеріалами справи, і такими, що не
підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до
вимог ст. 94 КАС України з відповідача не
належить стягувати.

Керуючись ст. ст. 7-14, 50, 71, 86, 143, 158, 160-163, 167
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Львівського
апеляційного адміністративного суду
через Львівський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова в повному обсязі виготовлена
07 квітня 2014 року.

Суддя
Сакалош В.М.