Справа № 2а-3307/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Київ К/9991/87743/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.11.2011 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.11.2010 року по справі № 2а-3307/11/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Батир Менеджмент»
до Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва про
визнання протиправними дій та
зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2011 року ТОВ «Батир
Менеджмент» звернулося до суду з
позовом до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі
міста Києва про зобов'язання
зареєструвати податкові декларації, що
були подані за період з березня по
вересень 2010 року та проведення по
особовому рахунку.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.11.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.11.2011 року
у даній справі позов задоволено
частково. Зобов'язано відповідача
зареєструвати та провести по особовому
рахунку позивача податкові декларації
за період з березня по серпень 2010 року.
У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ТОВ «Батир Менеджмент»
були подані до ДПІ у Шевченківському
районі м. Києва податкові декларації з
податку на додану вартість за період з
березня по вересень 2010 року.

Вказані декларації відповідачем не
були визнані як податкова звітність,
про що позивача було повідомлено
відповідними листами.

У якості підстав для невизнання
податкових декларацій позивача
податковою звітністю відповідач
зазначив наступне: податкова
декларація за квітень 2010 року
заповнена у спосіб, що не надає
можливості вільно прочитати її
показники; у податковій декларації за
травень, липень та серпень 2010 року
зазначено недостовірне
місцезнаходження платника податку; до
податкової декларації за червень 2010
року не додано обов'язкового додатку №
5 «Розшифровка податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів»; до податкової
декларації за вересень 2010 року не
додано обов'язкового додатку № 2
«Довідка щодо залишку суми від'ємного
значення попередніх податкових
періодів, що залишилися непогашеними
після бюджетного відшкодування,
отриманого у звітному податковому
періоді, та підлягає включенню до
складу податкового кредиту наступного
податкового періоду».

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Абзацом 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті
4 Закону №2181-III встановлено, що
податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, доказів на
підтвердження законних підстав для
неприйняття документів податкової
звітності позивача, відповідачем не
надано.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі міста Києва
відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 17.11.2011 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.11.2010 року по справі №2а-3307/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.