Справа № 2а-24860/11
Суддя: Запотічний І.І.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р.

Справа № 156944/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі колегії
суддів :

головуючого судді:
Запотічного І.І.,

суддів:
Довгої О.І., Ліщинського А.М.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Тернопільському районі на
постанову Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 21.02.2012 року по справі №
2а-24860/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі, третьої особи
без самостійних вимог - приватного
підприємства «Онікс» про визнання
нечинною відмови у підтвердженні
пільгового стажу та зобов'язання
призначити пенсію за віком на
пільгових умовах,

ВСТАНОВИВ:

21.11.2011 року ОСОБА_1 звернувся в суд із
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в Тернопільському районі про
визнання неправомірними дій
відповідача щодо відмови у зарахуванні
стажу роботи та зобов'язання
зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 21
серпня 1992 року по 21 лютого 2000 року на
посаді електрогазозварювальника на
різці ручної звари як пільговий стаж
для призначення пенсії на пільгових
умовах згідно Списку № 2.

Постановою Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської
області від 21.02.2012 року позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволено. Визнано
неправомірними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі щодо відмови у
зарахуванні позивачу до стажу роботи
який дає право на призначення пенсії на
пільгових умовах періоду роботи з 21
серпня 1992 року по 21 лютого 2000 року на
посаді електрогазозварювальника у
підприємстві агрофірма-колгосп
«Поділля» та сільськогосподарському
товаристві власників земельних та
майнових паїв «Поділля»; зобов'язано
Управління Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі зарахувати
ОСОБА_1 у стаж роботи період з 21 серпня
1992 року по 21 лютого 2000 року на посаді
електрогазозварювальника у
підприємстві агрофірма-колгосп
«Поділля» та сільськогосподарському
товаристві власників земельних та
майнових паїв «Поділля»,як такий що дає
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Не погоджуючись з постановою суду
першої інстанції, Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі оскаржило її,
подавши до Львівського апеляційного
адміністративного суду апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції та
прийняти нову, якою в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в
повному обсязі.

Сторони по справі належним чином судом
були повідомлені про розгляд справи,
однак з невідомих для суду причин не
з'явилися в зал судового засідання, а
тому відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Судова колегія перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_1 з 13.08.1979 року по 08.02.1982 року
працював на будівельно- монтажному
управлінні «Промбуд», з 15.02.1985 року по
21.02.2000 року - на посаді
електрогазозварювальника агрофірми -
колгосп «Поділля», який у 1996 році був
реорганізований у
сільськогосподарське товариство
власників земельних та майнових паїв
«Поділля».

Відповідно до довідки за № 8 від 16.01.2012
року, виданої ПП «Онікс»,
встановлено,що 30.06.1988року згідно
рішення зборів утворено агрофірму -
колгосп «Поділля»; 18.11.1992 року назва
Агрофірма-колгосп «Поділля» змінена на
Агрофірма «Поділля»; 30.01.1996 року
агрофірму «Поділля» реорганізовано на
сільськогосподарське товариство
власників земельних та майнових паїв
«Поділля»; 25.02.2008 року Товариство
власників «Поділля» припинено шляхом
приєднання до ПП «Онікс».

Листом №1739 від 07.11.2011 року Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі відмовило
ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком по
ст. 13 п. «б» Закону України «Про
пенсійне забезпечення», оскільки його
пільговий стаж за списком № 2 становить
лише 9 років 4 міс. 03 дні, що є
недостатнім для призначення пенсії на
таких умовах. Крім цього, стаж роботи з
21.08.1992 року по 21.02.2000року не зарахований
до загального стажу роботи на
пільгових умовах у зв'язку із
відсутністю атестації робочих місць.

Відповідно до вимог підпункту 3 пункту 2
Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» особам, які
працювали на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці та мали або
матимуть право на пенсію відповідно до
вимог ст. 100 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", пенсії
призначаються за нормами цього Закону,
виходячи з вимог віку та стажу,
встановлених раніше діючим
законодавством.

Згідно з вимогами пункту «б» частини 1
статті 13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 55 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 12
років 6 місяців на зазначених роботах.

При визначенні права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовують
Списки, що чинні на період роботи особи.

На виконання вимог статті 13 Закону
України «Про пенсійне
забезпечення»Кабінетом Міністрів
України прийнято постанову від 1
серпня 1992 року № 442 «Про Порядок
проведення атестації робочих місць за
умовами праці».

Разом з тим, Порядок застосування
Списків №1 і №2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників при
обчисленні стажу роботи, що дає право
на пенсію на пільгових умовах,
затверджений наказом Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 року №383 і зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 1 грудня
2005 року за №1451/117731, передбачає, що у
разі підтвердження права на пільгове
пенсійне забезпечення за результатами
атестації робочих місць, вперше
проведеної до 21.08.1997 р. (впродовж 5 років
після введення в дію Порядку
проведення атестації робочих місць) до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на даному підприємстві у
виробництвах, передбачених списками,
тобто період роботи із шкідливими та
важкими умовами праці, до дати видання
наказу на підприємстві про результати
проведення атестації та період роботи
впродовж наступних 5 років.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
у період з 1986 року по 2000 р. на
підприємстві «Поділля» регулярно
проводилась атестація робочих місць.
Однак, із пояснень директора ПП «Онікс»
Самотяги О.В. встановлено, що при
припиненні діяльності Товариства
власників «Поділля» шляхом приєднання
до ПП «Онікс», згідно акту
передачі ПП «Онікс» документ щодо
атестації робочих місць не
передавалось.

Колегія суддів суду апеляційної
інстанції, погоджується із висновком
суду першої інстанції та вважає, що
відсутність документів, які
підтверджують проведення атестації
робочих місць на підприємстві
«Поділля» не може свідчити про те, що
така атестація не проводилася.

Враховуючи наведене, колегія суду
апеляційного суду погоджується із
судом першої інстанції про
неправомірність відмови позивачу в
зарахуванні періоду роботи з 21.08.1992 по
21.02.2000 роки до пільгового стажу роботи
за професією електрогазозварювальника
на різці ручної звари, що дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, оскільки факт роботи
на цій посаді не заперечується
відповідачем та підтверджується
копією трудової книжки позивача.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що судом першої інстанції
правильно встановлені обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, доводами
апеляційної скарги висновки, викладені
в судовому рішенні, не спростовуються
і підстав для його скасування не
вбачається.

За наведених обставин, апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Тернопільському районі слід
залишити без задоволення, а
оскаржувану постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 197, 198, 200, 205, 206,
254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тернопільському районі залишити без
задоволення, а постанову
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області від 21.02.2012 року
по справі № 2а-24860/11 - без змін.

Ухвала апеляційного адміністративного
суду набирає законної сили через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі та може бути
оскаржена шляхом подання касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий суддя
І.І. Запотічний

Судді
О.І.Довга

А.М.Ліщинський