Справа № 688/5106/13-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 688/5106/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:Стаднійчук
Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Сапальової Т.В.

суддів: Боровицького О. А. Граб Л.С.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2
на постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області про
визнання протиправним та скасування
рішення,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулась
до Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області з позовом до
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області про
визнання протиправним та скасування
рішення №185 від 01 жовтня 2013 року.

Шепетівський міськрайонний суд
Хмельницької області постановою від 28
січня 2014 року в задоволенні позову
відмовив.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати постанову
Шепетівського міськрайонного суду
Хмельницької області та прийняти нову,
якою позовні вимоги задовольнити.

Сторони повноважних представників в
судове засідання не направили, хоча
повідомлялися про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі неприбуття жодної з
осіб, які беруть участь у справі, у
судове засідання, хоча вони були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для правильного
вирішення апеляційної скарги, колегія
суддів визнала за можливе розглянути
справу в порядку письмового
провадження.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно залишити без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області №185
від 22 липня 2011 року "Про організацію
тимчасових ринків по продажу
сільськогосподарської продукції"
організовано тимчасові ринки з продажу
сільськогосподарської продукції по
проспекту Миру, 20 та по вул. Червоній, 1
(а. с. 8).

Позивач є фізичною особою-підприємцем
та здійснювала продаж
сільськогосподарської продукції на
ринку по пр. Миру, 20 в м. Шепетівка.

Рішенням виконавчого комітету
Шепетівської міської ради
Хмельницької області №185 від 01 жовтня
2013 року "Про припинення функціонування
тимчасових ринків" припинено
функціонування тимчасових ринків з
продажу сільськогосподарської
продукції по проспекту Миру, 20 та по
вул. Червоній, 1 з 07.10.2013 року. Згідно з
цим рішенням, рішення виконавчого
комітету №185 від 22.07.2011 р. "Про
організацію тимчасових ринків по
продажу сільськогосподарської
продукції" втратило чинність з 07.10.2013
року (а. с. 9).

Не погодившись з таким рішенням
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області
ОСОБА_2 звернулась з позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірне рішення прийняте органом
місцевого самоврядування на підставі
та в межах повноважень, передбачених
законом.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції по
суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виконавчими органами сільських,
селищних, міських, районних у містах (у
разі їх створення) рад є їх виконавчі
комітети, відділи, управління та інші
створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ч. 6 ст. 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
виконавчий комітет сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради в межах своїх
повноважень приймає рішення. Рішення
виконавчого комітету приймаються на
його засіданні більшістю голосів від
загального складу виконавчого
комітету і підписуються сільським,
селищним, міським головою, головою
районної у місті ради.

П.п. 8 п. "а" ст. 30 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
визначено, що до відання виконавчих
органів сільських, селищних, міських
рад належать: власні (самоврядні)
повноваження, зокрема, організація
місцевих ринків, ярмарків, сприяння
розвитку всіх форм торгівлі.

Оскарженим рішенням виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
припинено функціонування тимчасових
ринків з продажу
сільськогосподарської продукції по
проспекту Миру, 20 та по вул. Червоній, 1 з
07.10.2013 року.

З аналізу змісту вказаного рішення
слідує, що органом місцевого
самоврядування було прийнято рішення
щодо регулювання діяльності
тимчасового ринку, що входить до
повноважень виконавчого комітету,
визначених п.п. 8 п. "а" ст. 30 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні".

При цьому, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що відповідач не скасовував своє
рішення №185 від 22.07.2011 року, а в межах
своєї компетенції прийняв нове
рішення.

Колегія суддів не приймає до уваги
посилання апелянта на рішення
Конституційного суду України №7-рп від
16 квітня 2009 року, відповідно до якого
орган місцевого самоврядування не має
права скасовувати свої акти
індивідуальної дії.

Так, актом індивідуальної дії є
правовий акт, який породжує права і
обов'язки лише у тих конкретних
суб'єктів, яким вони адресовані, у
конкретному випадку. Такі акти
спрямовані на реалізацію вимог
юридичних норм, тому що конкретизують
загальні розпорядження норм права
стосовно конкретних ситуацій та осіб,
офіційно фіксують їх суб'єктивні права,
обов'язки або ступінь юридичної
відповідальності, тобто виконують
функцію індивідуального регулювання.

Оскаржене рішення виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
Хмельницької області не є актом
індивідуальної дії, оскільки
стосується необмеженого кола осіб.

Стаття 19 Конституції України та ст.10
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» зобов'язують
органи місцевого самоврядування та їх
посадових осіб діяти лише на підставі,
у межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

У певних випадках компетенція цих
органів і зміст їх прав та обов'язків
чітко визначені правовими нормами. В
інших випадках органу місцевого
самоврядування надається свобода у
виборі діяти на власний розсуд - діяти
чи утримуватися від певних дій,
оцінюючи ситуацію або вибирати один із
кількох варіантів дій чи один із
варіантів можливих рішень (дискреційні
повноваження).

Повноваження виконавчого комітету
органу місцевого самоврядування щодо
організації місцевих ринків належить
саме до дискреційних повноважень,
тобто в даних правовідносинах
виконавчому комітету міської ради
Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні" надано право
самостійно (на власний розсуд)
вирішувати питання щодо створення чи
припинення функціонування місцевих
ринків. При цьому, чинне законодавство
України не визначає умови, за яких
виконавчий комітет органу місцевого
самоврядування зобов'язаний прийняти
конкретний варіант можливого рішення
(не містить імперативних норм, які б
регулювали спірні правовідносини).

Оскаржене рішення виконавчого
комітету Шепетівської міської ради
прийнято у зв'язку з розглядом
звернення начальника Шепетівського
міжрайонного управління Головного
управління Держсанепідемслужби у
Хмельницькій області, Головного
державного санітарного лікаря
Шепетівського та Полонського районів
Нечипорука А.Г. №776 від 17.07.2013 року.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про
безпечність та якість харчових
продуктів" до системи державних
органів, які в межах їх компетенції
забезпечують розробку, затвердження
та впровадження санітарних заходів, а
також державний контроль та нагляд за
їх виконанням входять: Кабінет
Міністрів України; центральний орган
виконавчої влади з питань охорони
здоров'я; Державна
санітарно-епідеміологічна служба
України (далі - Санітарна служба);
Державна служба ветеринарної медицини
України (далі - Ветеринарна служба);
центральний орган виконавчої влади з
питань аграрної політики; центральний
орган виконавчої влади з питань
технічного регулювання та споживчої
політики.

Колегія суддів не заперечує доводів
апеляційної скарги про те, що п. 7 ч. 1 ст.
7 Закону України "Про безпечність та
якість харчових продуктів" визначено,
що ветеринарна служба здійснює
державний контроль та/або державний
нагляд на агропродовольчих ринках.

Разом з тим, відповідно до ст. 7 Закону
України "Про забезпечення санітарного
та епідемічного благополуччя
населення" підприємства, установи і
організації зобов'язані за
пропозиціями посадових осіб державної
санітарно-епідеміологічної служби
розробляти і здійснювати санітарні та
протиепідемічні заходи.

Враховуючи положення вказаної статті,
лист Головного державного санітарного
лікаря Шепетівського та Полонського
районів Хмельницької області №776 від
17.07.2013 року був обґрунтовано взятий до
уваги органом місцевого
самоврядування при вирішенні питання
про припинення функціонування
тимчасових ринків.

Крім того, оскаржене рішення
виконавчого комітету Шепетівської
міської ради Хмельницької області №185
від 01 жовтня 2013 року "Про припинення
функціонування тимчасових ринків" має
ознаки регуляторного акту.

Згідно з положеннями ст. 11 Закону
України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності"
регуляторний орган, який прийняв
відповідний акт, а у випадках,
передбачених Конституцією України та
цим Законом, - інший орган може приймати
рішення про зупинення дії
регуляторного акта, визнання його
неконституційним, про скасування чи
про необхідність залишення цього
регуляторного акта без змін або про
необхідність його перегляду.

Таким чином, Законом України "Про
засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" органу місцевого
самоврядування надано право за його ж
ініціативою переглянути, зупинити дію
та скасувати власний регуляторний акт.

Конституційний суд України також
дійшов відповідного висновку в
мотивувальній частині рішення №7-рп
від 16 квітня 2009 року у справі за
конституційним поданням
Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частин першої,
десятої статті 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" (справа про скасування актів
органів місцевого самоврядування).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198 , ст. 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції ухвалив
оскаржуване рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, а тому
підстави для його скасування або зміни
відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Шепетівського
міськрайонного суду Хмельницької
області від 28 січня 2014 року - без змін.

Постанова або ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення її копій особам,
які беруть участь у справі.

Касаційна скарга на судові рішення
подається протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції,
крім випадків, передбаченим цим
Кодексом, а в разі складення постанови
в повному обсязі відповідно до статті
160 цього Кодексу - з дня складення
постанови в повному обсязі.

Головуючий
Сапальова Т.В.

Судді
Боровицький О. А.

Граб Л.С.