Справа № К/9991/25208/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/25208/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на
постанову Бориславського міського
суду Львівської області від 21 червня 2007
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 23 жовтня 2008 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до Бориславської міської ради,
ОСОБА_5 треті особи Бориславський
міський відділ Львівської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру",
Управління Держкомзему в м.Борислав,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання незаконним
рішення та недійсним державного акту
про право приватної власності на землю,
-

в с т а н о в и л а :

Постановою Бориславського міського
суду Львівської області від 21 червня 2007
року відмовлено в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_4 до Бориславської міської
ради, ОСОБА_5 про визнання незаконним
рішення та недійсним державного акту
про право приватної власності на землю.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2008
року рішення суду першої інстанції
скасовано, провадження у справі
закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС
України.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями, позивач звернулася з
касаційною скаргою, та просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права та направити справу для
продовження розгляду.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, рішенням виконавчого
комітету Бориславської міської ради №
46 від 26 січня 1999 р. «Про вилучення,
надання у користування та передачу у
приватну власність земельних ділянок»
передано безоплатно у приватну
власність земельні ділянки із земель
міськземфонду та земель постійного
користування, які надані для
обслуговування будинків, з наступною
видачею державного акту на право
приватної власності на землю, а саме 423
кв. м. ОСОБА_5, 123 кв.м. ОСОБА_4, що
проживають АДРЕСА_1, на підставі
рішення видано Державний акт на право
приватної власності на землю від
09.07.1999р. ЛВ№2016 на ім`я ОСОБА_5 та ОСОБА_4,
на земельну ділянку площею 546 кв.м. для
обслуговування будинку, в тому числі 423
кв.м. - ОСОБА_5, 123 кв.м. - ОСОБА_4

Не погоджуючись з вказаним рішенням
міськради та вважаючи неправомірним
держакт на земельну ділянку, позивач
звернулась до суду з вимогою про їх
скасування.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив з пропуску позивачем
строку звернення до суду з вказаним
адміністративним позовом.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та закриваючи
провадження у справі вказав, що спірні
правовідносини є цивільно-правовими,
що виключає можливість їх вирішення в
порядку адміністративного
судочинства.

Колегія суддів не погоджується з
такими висновками суду апеляційної
інстанції з огляду на їх помилковість
та вважає за доцільне зазначити про
таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Статтею 3 КАС України встановлено, що
справа адміністративної юрисдикції -
це переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.2. ст. 4 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
всі публічно-правові спори, крім спорів
для яких законом встановлено інший
порядок судового вирішення.

Колегія суддів зазначає, що виходячи із
змісту та враховуючи суб'єктний склад
вказаних позовних вимог, апеляційний
суд дійшов передчасного висновку про
те, що зазначений спір не є
публічно-правовим та не підлягає
розгляду за правилами КАС України.

Статтею 159 Кодексу адміністративного
судочинства України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до частини другої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
переглядає судові рішення судів
першої та апеляційної інстанцій у
межах касаційної скарги, але при цьому
може встановлювати порушення норм
матеріального чи процесуального
права, на які не було посилання в
касаційній скарзі.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Справа направляється до суду
апеляційної інстанції для продовження
розгляду або на новий розгляд, якщо
порушення допущені тільки цим судом (ч.4
ст. 227 КАС України).

Зважаючи на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що суд апеляційної
інстанції закриваючи провадження у
даній справі, порушив норми
процесуального права, що унеможливило
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Львівського апеляційного
адміністративного суду від 23 жовтня 2008
року скасувати, а справу направити на
новий судовий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237. 238, 239-1 КАС
України.

Судді: