Справа № 352/1491/13-а, 2а-352/110/13
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 р.

Справа № 12562/13/876 Львівський
апеляційний адміністративний суд в
складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області на
постанову Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 12
вересня 2013 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Тисменицькому районі
Івано-Франківської області, третя
особа Приватне акціонерне товариство
«Завод тонкого органічного синтезу
«Барва», про зобов'язання до вчинення
дій,

В С Т А Н О
В И В :

31.05.2013 ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаним позовом до Управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області (далі - УПФ)
у якому (з врахуванням заяв про
уточнення позовних вимог від 30.08.2013 та
12.09.2013) просив призначити, нарахувати та
виплатити належну йому пенсію за віком
на пільгових умовах з 10.10.2012 із
зарахуванням до пільгового стажу його
періоду роботи склодувом з 01.03.1998 по
31.01.1999, з 01.02.1999 по 30.08.2005 та з 03.10.2005 по
10.02.2006.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
починаючи з 1998 року працював на посаді
яка віднесена до Списку №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, зайнятість в яких
повний робочий день дає право на пенсію
за віком на пільгових умовах (далі -
Список №1), оскільки виконував роботи з
піддування та видування виробів із
скла, а тому має право на призначення
пенсії на пільгових умовах відповідно
до п.«а» ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» (далі - Закон
№1788-ХІІ) з 2012 року, а оскільки звернувся
до УПФ за такою 10.10.2012 то саме з цієї
дати.

Постановою Тисменицького районного
суду Івано-Франківської області від 12
вересня 2013 року в справі №352/1491/13-а
заявлений позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим рішенням,
його оскаржило УПФ, яке покликаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати постанову суду першої
інстанції і винести нову постанову,
якою відмовити у задоволенні позову. У
поданій апеляційній скарзі вказує, що
при встановленні пенсії за віком на
пільгових умовах використовуються
результати атестації робочих місць,
яка у підприємстві де працював позивач
проведена неналежним чином, що в свою
чергу позбавляє його права на
призначення пенсії за якою він
звернувся.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, третя особа заявила
клопотання про розгляд справи без її
участі, а тому апеляційний суд, у
відповідності до ч.1 ст.197 КАС України,
вважає за можливе розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами,
оскільки таку може бути вирішено на
основі наявних у ній доказів.
Перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивач має право на призначення
пенсії за віком на пільгових умовах
оскільки посада на якій він працював
віднесена до Списку №1, а неналежне
проведення атестації робочих місць
підприємством на якому він працював не
може бути підставою для позбавлення
його такого права.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають фактичним обставинам
справи та є вірними з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 10.10.2012 позивач у звернувся
до відповідача із заявою (а.с.67) про
призначення йому пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №1, однак
листом від 23.11.2012 №9197/03 останній
відмовив ОСОБА_1 у призначенні пенсії, у
зв'язку із відсутністю необхідного
стажу.

Не погодившись із таким рішенням
відповідача, позивач звернувся до суду
із цим адміністративним позовом.

Зі змісту ч.3 ст.23 Загальної Декларації
прав людини, п.4 ч.1 Європейської
Соціальної хартії та ч.3 ст.46
Конституції України випливає, що кожна
особа похилого віку має право на
справедливу і задовільну винагороду,
соціальний захист, за роки важкої праці
та шкідливих робіт, - яка є основним
джерелом існування для них самих та
їхніх сімей.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно ст.ст.1,2 Закону №1788-ХІІ
громадяни України мають право на
державне пенсійне забезпечення за
віком, по інвалідності, у зв'язку з
втратою годувальника та в інших
випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 100 цього Закону передбачено, що
особам, які на день введення в дію цього
Закону мають стаж на роботах із
шкідливими умовами праці, передбачених
раніше діючим законодавством, мають
право на пенсію на пільгових умовах,
яка призначається відповідно до вимог
за віком і стажем, встановлених раніше
діючим законодавством.

Пунктом «а» ч.1 ст.13 Закону №1788-ХІІ
встановлено, що на пільгових умовах
мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 20 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах; жінки -
після досягнення 45 років і при стажі
роботи не менше 15 років, з них не менше 7
років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого ст.12 цього Закону, на 1
рік за кожний повний рік такої роботи
чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.

Відповідно до п.3 Наказу Міністерства
праці та соціальної політики України
від 18.11.2005 №383 затверджено «Порядок
застосування Списків №1 і №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах» (далі - Порядок
№383) при визначенні права на пенсію за
віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, що чинні на
період роботи особи. До пільгового
стажу зараховується весь період роботи
на відповідних посадах або за
професіями незалежно від дати їх
внесення до Списків за умови
підтвердження документами відповідних
умов праці за час виконання роботи до
21.08.92 року та за результатами
проведення атестації робочих місць за
умовами праці після 21.08.92 року.

Згідно роз'яснення Державного комітету
Ради Міністрів СРСР з питань праці та
заробітної плати і Секретаріату ВЦРПС
від 02.04.1976 №5/8 порядок застосування
Списків №1 та №2, передбачає в тих
випадках, коли в Списках №1 і №2
передбачені працівники, які виконують
певні роботи, то правом на пільгове
пенсійне забезпечення користуються
всі працівники, постійно зайняті на цих
роботах, незалежно від найменування їх
професії.

Пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що
для підтвердження стажу роботи зі
шкідливими і важкими умовами праці
необхідно подати трудову книжку із
оформленими належним чином записами
про займану посаду і період
виконуваної роботи, виписку із наказу
по підприємству про проведення
атестації на відповідному робочому
місці та, у разі відсутності в трудовій
книжці відомостей, що визначають право
на пенсію на пільгових умовах,
уточнюючу довідку.

Відповідно до ст.62 Закону №1788-ХІІ, п.1
«Порядку підтвердження наявного
трудового стажу для призначення пенсій
за відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній»,
затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993
№637 (далі - Порядок №637), основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Звідси, слід зробити висновок, що
Законом №1788-ХІІ та Порядком №637
затверджено, що основним документом, що
підтверджує трудовий стаж для
призначення пенсії - є трудова книжка.
Якщо її немає, або в ній відсутні
свідчення, що визначають право на
пільгову пенсію, можуть бути
витребувані уточнюючі довідки
підприємств або організацій.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що ОСОБА_1 працював повний
робочий день з 01.03.1998 по 31.08.2005 та з 03.10.2005
по 10.02.2005 склодувом шостого розряду.

Вказані періоди роботи позивача на
займаній посаді підтверджуються
матеріалами справи, зокрема: записами в
трудовій книжці (а.с.10-14), довідками про
заробітну плату для обчислення пенсії
(а.с.15-18), наказами по підприємству
(а.с.19-23).

В свою чергу відповідно до Списку №1,
затвердженого постановами КМУ від
11.03.1994 №162 та від 16.01.2003 №36 - робота на
посаді склодува дає право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах.

Факт наявності посади на якій працював
позивач у Списку №1 (в редакціях чинних
на період роботи позивача) є
беззаперечним.

Посилання відповідача на неможливість
врахування стажу роботи позивача на
посаді склодува у зв'язку із невірним
проведенням атестації робочих місць
підприємством на якому він працював,
апеляційний суд вважає безпідставними
виходячи із наступного.

Відповідно до п.1 «Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці», затвердженого постановою КМУ
від 01.08.1992 №442 атестація робочих місць
за умовами праці (надалі - атестація)
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Пунктом 4 цього Порядку передбачено, що
атестація проводиться атестаційною
комісією, склад і повноваження якої
визначається наказом по підприємству,
організації в строки, передбачені
колективним договором, але не рідше
одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Оскільки законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівника підприємства, то її
своєчасне та належне не проведення не
може позбавити громадян, зокрема
позивача конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питання надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до ст.13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Більше того, як вбачається із
матеріалів справи атестація на
підприємстві була проведена і за її
результатами посада на якій працював
позивач була віднесена до таких, що
надають останньому право на пільги
передбачені, зокрема ст.13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Питання ж правомірності проведеної
атестації робочих місць не є предметом
розгляду у даній справі, а тому суд не
вправі робити висновки щодо її
належного чи неналежного проведення
підприємством на якому працював
позивач.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що на час звернення про
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах за Списком №1 позивач
досяг 53 років, його загальний трудовий
стаж перевищував 35 років, пільговий
стаж становив не менше половини стажу
роботи з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці, що
підтверджується записами в трудовій
книжці та матеріалами справи.

Таким чином, відповідач дійшов
помилкового висновку щодо відсутності
у позивача права на призначення пенсії
на пільгових умовах, оскільки дані
записів зроблених в трудовій книжці
позивача є підставою для зарахування
періоду роботи на посаді склодува та
призначення пенсії на пільгових
умовах.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тому, враховуючи все вищенаведене,
апеляційний суд приходить до
переконання про підставність позовних
вимог ОСОБА_1 щодо зобов'язання
відповідача призначити та виплатити
пенсію за віком на пільгових умовах
починаючи з 10.10.2012 з зарахуванням
періодів його роботи на посаді
склодува до пільгового стажу.

Підсумовуючи, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що суд
першої інстанції при вирішенні даного
публічно-правового спору правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку. Доводи
апелянта висновків суду не
спростовують та не дають правових
підстав для скасування оскаржуваного
судового рішення.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 200, 205, 206, 254 КАС
України, суд,

У Х В А Л
И В :

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Тисменицькому районі
Івано-Франківської області залишити
без задоволення, а постанову
Тисменицького районного суду
Івано-Франківської області від 12
вересня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
В.В. Ніколін