Справа № 810/6926/13-а
Суддя: Романчук О.М
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
810/6926/13-а Головуючий
у 1-й інстанції: Головенко О.Д.
Суддя-доповідач: Романчук О.М
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого:
Романчук О.М.,

Суддів:
Глущенко Я.Б.,

Шелест С.Б.,

при секретарі
Артюхіній М.А.,

розглянувши в судовому засіданні в
місті Києві апеляційну скаргу
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 22 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «МаксіБуд
Інжиніринг» до Переяслав-Хмельницької
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
Переяслав - Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень - рішень від
06.08.2013 року № та № .

Постановою Київського окружного
адміністративного суду міста Києва від
22 січня 2014 року адміністративний позов
задоволено.

Не погодившись із постановою суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу в якій просить її
скасувати, та прийняти нову постанову
про відмову у задоволенні
адміністративного позову.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
залишити без задоволення, виходячи з
наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідачем на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1
ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст.
78, ст. 79 ПК України, відповідно до наказу
від 05.07.2013 року № 207 було проведено
документальну позапланову невиїзну
перевірку ТОВ «МаксіБуд Інжиніринг» з
питань підтвердження взаємовідносинах
з ТОВ «Престиж Строй 2012» за період з
01.06.2012 року по 30.06.2012 року.

В результаті проведеної перевірки
встановлено порушення, а саме:

- п.п. 198.1, п.п. 198.2 п.п. 198.3, ст. 198 ПК
України, в результаті чого завищено
податковий кредит на суму 89 735,21 грн., в
тому числі по періодах за червень 2012
року на 89 735,21 грн.;

- п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України, в
результаті чого завищено валові
витрати на суму 94 221,97 грн. в тому числі
за ІІ півріччя 2012 року на 94 221,97 грн.

На підставі акту перевірки податковим
органом винесено податкові
повідомлення-рішення від 06.08.2013 року №
та № .

Позивач не погоджуючись з вказаним
податковим повідомленням-рішенням
звернувся до суду про його скасування.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції між ТОВ «МаксіБуд
Інжиніринг» та його контрагентами ТОВ
«Престиж Строй 2012» укладено договір
будівельного підряду № 010612 від 01.06.2012
року.

Згідно даного договору позивач доручає
своєму контрагентові прийняти
зобов'язання власними і залученими
силами виконати комплекс
будівельно-монтажних робіт з
улаштування фасадних систем будинку №
1, 2, 3, першої черги будівництва
«Житлово-офісного та культурно -
оздоровчому комплексу з об'єктами
соціальної інфраструктури», що
розташований по вул. Дніпровська
набережна, 14 у м. Києві.

На підставі отриманих від контрагентів
податкових накладних позивачем
сформовано податковий кредит 89 735,21 грн.

Однак, під час перевірки позивача щодо
повноти визначення податкового
кредиту встановлено його завищення та,
як наслідок, заниження податку на
додану вартість, яка підлягає сплаті
(перерахуванню) до бюджету за
червень 2012 року.

Також, під час перевірки встановлено
безпідставне віднесення до складу
валових витрат за ІІ квартал 2012 року на
загальну суму 94 221,97 грн.

Так, податковий орган посилається на
те, що надані первинні документи, які
одночасно з тим складені з порушенням
вимог закону не вказують на реальність
угоди, та на те, що контрагент позивача
відсутній за податковою адресою,
оскільки будь-якого належного
підтвердження тому не надано.

Однак з такими посиланнями податкового
органу, колегія суддів не погоджується,
оскільки позивачем було надано копії
виписки з ЄДРПОУ щодо його контрагента
станом на 02.04.2012 року, довідки
статистики АА № 627262, довідки про взяття
на облік платників податків 4-ОПП,
свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість, ліцензії на
право здійснення господарської
діяльності у будівництві АЕ № 035460.

Також, на підтвердження реальності
укладеного договору позивач надав
копії вищевказаного договору № 010612 від
01.06.2012 року, акту прийняття виконаних
підрядних робіт за червень 2012 року,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3 за червень
2012 року, податкової накладної № 11065 від
11.06.2012 року, виписки з банку щодо руху
сплачених за послугу коштів від 11.06.2012
року, оборотно-сальдової відомості по
рах. 631 за червень 2012 року, акт передачі
фронту робіт від 01.06.2012 року, акт
прихованих робіт від 28.06.2012, акт за
червень 2012 року приймання - передачі на
безоплатній основі для виконання робіт
згідно договору підряду № 010612 від
01.06.2012 року, договір № 20511 від 20.05.2011
року, укладений між позивачем та ТОВ
«Будівельна компанія Міськжитлобуд»
на проведення будівельно - монтажних
робіт, реєстр отриманих та виданих
податкових накладних, акт звірки
взаєморозрахунків, довідки про
вартість виконаних будівельних робіт,
а також зображення об'єктів виконаних
робіт у м. Києві по вулиці Дніпровська
набережна, 14 у вигляді фотографій.

Відповідно до п. п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК
України - не включаються до складу
витрат витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими первинними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення бухгалтерського обліку та
нарахування податку.

Згідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України - право
на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 ПК України
- податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку;

придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту згідно з п. 198.2
ст. 198 ПК України вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України - не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» - підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Господарська операція згідно зі ст. 1
названого Закону - це дія або подія, яка
викликає зміни в структурі активів та
зобов'язань, власному капіталі
підприємства.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Отже, з наведених законодавчих
приписів вбачається, що наслідки в
податковому обліку створюють лише
реально вчинені господарські операції,
тобто ті, що пов'язані з рухом активів,
зміною зобов'язань чи власного
капіталу платника податків. При цьому
господарські операції мають бути
відображені в податковому обліку
відповідно до їх реального змісту та
відповідати господарській меті
підприємства.

Зокрема, не може визнаватися право
платника ПДВ на податковий кредит у
тому разі, якщо відповідні товари ним
реально не придбавалися, або якщо
витрати на таке придбання реально не
понесені тощо.

Відповідно до інформаційного листа
Вищого адміністративного суду України
№ 742/11/13-11 від 02 червня 2011 року з метою
встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
витрат для цілей визначення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість належить з'ясовувати,
зокрема, обставини щодо руху активів у
процесі здійснення господарської
операції, установлення спеціальної
податкової правосуб'єктності
учасників господарської операції,
установлення зв'язку між фактом
придбання товарів (послуг),
спорудженням основних фондів, імпортом
товарів (послуг), понесенням інших
витрат і господарською діяльністю
платника податку.

Дослідженню підлягають усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів тощо.

Необхідно перевірити фізичні, технічні
та технологічні можливості певної
особи до вчинення тих чи інших дій, що
становлять зміст господарської
операції, як-от: наявність
кваліфікованого персоналу, основних
фондів, у тому числі транспортних
засобів для перевезення або
виробництва, приміщень для зберігання
товарів тощо, якщо такі умови необхідні
для здійснення певної операції;
можливість здійснення операцій з
відповідною кількістю певного товару у
відповідні строки з урахуванням
терміну його придатності, доступності
на ринку тощо; наявність відповідних
ліцензій та інших дозвільних
документів, що необхідні для ведення
певного виду господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
реальність господарських відносин з
контрагентом підтверджується належним
чином оформленими первинними
документами, що підтверджує саме
направлення викладених у зазначеному
договорі правочинів на реальне
настання правових наслідків.

Посилання відповідача на висновок ВПМ
ДПІ у Києво-Святошинському районі щодо
наявності ознак фіктивності та
відсутності факту реального
здійснення господарської діяльності
ТОВ «Престиж Строй 2012» за травень 2012
року - грудень 2012 року, яким встановлено
відсутність придбання
товаро-матеріальних цінностей і
подальший їх продаж безпідставними,
оскільки позивач не несе юридичної
відповідальності за дії, або
бездіяльність своїх контрагентів. Крім
того, позивачем не було наданого
жодного доказу на підтвердження своїх
посилань.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції належним чином
дослідив реальність господарських
операцій, що є підставою для виникнення
права на податковий кредит та/або
бюджетне відшкодування,
добросовісність дій платника податку,
яка полягає у відповідності вчинених
ним дій господарській меті, а також
реальність усіх даних, наведених у
документах, що надають право на
податковий кредит та/або бюджетне
відшкодування.

Виходячи із вимог ст. 71 КАС України -
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 197, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу
Переяслав-Хмельницької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Київській області - залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду 22
січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складання в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.04.2014
року.

Головуючий суддя:
О.М. Романчук

Судді:
Я.Б. Глущенко

С.Б.Шелест

Головуючий суддя
Романчук О.М

Судді:
Глущенко Я.Б.

Шелест С.Б.