Справа № 802/758/14-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

07 квітня 2014 р.
Справа № 802/758/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді:Богоноса Михайла
Богдановича,

розглянувши в порядку письмового
провадження матеріали справи

за позовом: Козятинської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

14.03.2014 року до Вінницького окружного
адміністративного суду звернувся
позивач - Козятинська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Вінницькій області (далі - Козятинська
ОДПІ) з адміністративним позовом до
відповідача - фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП
ОСОБА_2) про стягнення податкового
боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що за відповідачем рахується
заборгованість з податку на доходи
фізичних осіб в сумі 121542,38 грн, яка в
добровільному порядку відповідачем не
погашена, у зв`язку з чим дана
заборгованість підлягає стягненню в
судовому порядку.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, проте подав до
суду заяву (вх.№6032) про розгляд справи в
порядку письмового провадження.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, хоча про дату,час
та місце розгляду справи повідомлявся
завчасно та належним чином. Проте до
суду повернувся конверт з відміткою
поштового відділення зв'язку із
зазначенням причин повернення - "за
заначеною адресою не проживає".

Положеннями частини 11 статті 35 КАС
України передбачено, що у разі
повернення поштового відправлення із
повісткою, яка не вручена адресату з
незалежних від суду причин, вважається,
що така повістка вручена належним
чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
вирішення справи, а особиста участь
сторін в судовому засіданні -
обов'язковою не визнавалася, суд, у
відповідності до ч. 6 ст. 128 КАС України,
визнав можливим проводити розгляд
справи в порядку письмового
провадження.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, оцінивши інші докази, які є
у справі, суд приходить до переконання,
що заявлений адміністративний позов
підлягає задоволенню з наступних
мотивів.

Встановлено, що станом на 10.02.2014 року
ФОП ОСОБА_2 має заборгованість перед
бюджетом у сумі 121542,38 грн, з яких 121541,84
грн - основний платіж, 0,54 грн - пеня.

Зокрема, заборгованість відповідача з
податку на доходи фізичних осіб
визначена на підставі поданої
платником податків податкової
декларації про доходи за 2012 рік (а.с. 3-7).

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України
передбачено, що платник податків
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого цим
Кодексом для подання податкової
декларації.

Факт заборгованості відповідача перед
бюджетом підтверджується обліковою
карткою платника (а.с. 8-9).

Приписами пункту 59.1 статті 59 ПК України
встановлено, що у разі коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно із п. 59.5 ст. 59 цього Кодексу у
разі коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Як встановлено судом, податковим
органом вживались заходи щодо
погашення платником податкового боргу
шляхом направлення рекомендованим
листом податкової вимоги №185-17 від
17.12.2013 року (а.с. 10). Однак, податкова
вимога залишилась без виконання.

Відповідно до п.п. 20.1.18 п. 20.1 ст. 20 ПК
України органи державної податкової
служби мають право звертатися до суду
щодо стягнення коштів платника
податків, який має податковий борг, з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, на суму податкового
боргу або його частини.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму заборгованості в
розмірі 121542,38 грн відповідач у
встановлені законодавством строки до
бюджету не сплатив, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог.

Крім того, суд критично ставиться до
вимоги позивача щодо стягнення податку
на доходи фізичних осіб на користь
Державного бюджету України з огляду на
наступне.

Згідно ст. 8 ПК України, до
загальнодержавних належать податки та
збори, що встановлені цим Кодексом і є
обов'язковими до сплати на усій
території України, крім випадків,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 9.1.2 п. 9.1 ст. 9 ПК
України, до загальнодержавних належать
такі податки та збори, зокрема, податок
на доходи фізичних осіб.

Пунктом 9.3 ст. 9 ПК України визначено, що
зарахування загальнодержавних
податків та зборів до державного і
місцевих бюджетів здійснюється
відповідно до Бюджетного кодексу
України.

Так, частиною 1 ст. 64 Бюджетного Кодексу
України встановлено, що до доходів, що
закріплюються за бюджетами місцевого
самоврядування та враховуються при
визначенні обсягу міжбюджетних
трансфертів, належать податок на
доходи фізичних осіб у частині,
визначеній статтею 65 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає за
необхідне стягнути заборгованість по
податку на доходи фізичних осіб з
рахунків у банках, обслуговуючих
платника в сумі 121542,38 грн із
урахуванням у відповідний бюджет в
порядку та розмірах визначених ст. 64-65
Бюджетного Кодексу України.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз,
відповідно до положень ст. 94 КАС
України, судові витрати (судовий збір)
стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163,
167, 255, 257 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1)
заборгованість по податку на доходи
фізичних осіб з рахунків у банках,
обслуговуючих платника в сумі 121542,38 грн
(сто двадцять одна тисяча п'ятсот сорок
дві гривні тридцять вісім коп).

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили в порядку,
визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України,
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови. Якщо
суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович