Справа № 2а-2870/11/1070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/43596/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Карася О.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області Державної
податкової служби на ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.06.2012 року та постанову Київського
окружного адміністративного суду від
31.01.2012 року по справі № 2а-2870/11/1070 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГВС-Сервіс» до
Державної податкової інспекції у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ГВС-Сервіс»
звернулось до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Вишгородському районі Київської
області про визнання дій
протиправними та скасування
податкового повідомлення-рішення від
11.05.2011 року №, згідно з яким до
позивача застосовано штрафні
(фінансові) санкції у сумі 510,00 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 31.01.2012 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14.06.2012 року у даній справі позов
задоволено з огляду на правомірність
заявлених вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що у березні 2011 року
Державною податковою інспекцією у
Вишгородському районі Київської
області видано наказ від 21.03.2011 року №148
«Про проведення планової виїзної
документальної перевірки ТОВ
«ГВС-Сервіс», згідно з яким вирішено
провести з 11.04.2011 року терміном 10
робочих днів планову виїзну
документальну перевірку позивача з
питань дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період роботи з 26.01.2005 року по
31.12.2010року. Згідно з наявним підписом,
примірник наказу отримав керівник
позивача 29.03.2011 року.

21.03.2011 року податковим органом складено
повідомлення №16/23-2 для позивача про
проведення виїзної планової перевірки
з 11.04.2011 року терміном 10 робочих днів та
запропоновано забезпечити надання
необхідних документів. Згідно з
розпискою, вказане повідомлення
вручено керівнику позивача 29.03.2011 року.

З 11.04.2011 року виїзна перевірка не
проводилася, а на адресу позивача
надійшов запит Державної податкової
інспекції у Вишгородському районі
Київської області від 15.04.2011 №2396/10/23-0/81
про надання документів до перевірки у
термін до 28.04.2011 року.

Листом від 26.04.2011 року №12-04/02 ТОВ
«ГВС-Сервіс» повідомило відповідача
про неможливість надання первинних
бухгалтерських документів у зв'язку з
тим, що усі документи підприємства
знаходять у Чеській Республіці з метою
проведення фінансового моніторингу.
Цим же листом повідомлено про
відсутність працівників підприємства
через їх звільнення та про перебування
керівника підприємства у відпустці
після стаціонарного лікування.

28.04.2011 року відповідачем видано трьом
посадовим особам податкового органу
направлення на проведення планової
документальної перевірки позивача
№151/23-1, №152/23-1 та №153/17-1, яка буде
проводитися на підставі наказу від
21.03.2011 року №148 із 28.04.2011 року терміном 10
робочих днів.

Позивачем надіслано відповідачу лист
від 04.05.2011 року №14-04/02 «Щодо переносу
термінів перевірки», в якому позивач у
зв'язку з перебування документів
підприємства у Чеській Республіці
просив відповідача зупинити планову
виїзну перевірку на термін, визначений
чинним законодавством.

04.05.2011 року відповідачем складено Акт
від 04.05.2011 №292/23-1 про відмову від
надання документів до перевірки.

Згідно з Актом перевірки від 20.05.2011 року
№1114/23-1/32050597 «Про результати
документальної невиїзної перевірки
товариства з обмеженою
відповідальністю «ГВС-Сервіс»,
посадовими особами Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області проведено
документальну невиїзну перевірку ТОВ
«ГВС-Сервіс» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
19.06.2002 року по 31.12.2010 року. При цьому, в
Акті перевірки відсутнє посилання на
наказ, на підставі якого проводилася ця
перевірка.

За наслідками перевірки податковий
орган дійшов висновку про порушення
позивачем приписів підпункту 1.2 пункту
1, підпункту 2.1 пункту 2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88; частини першої статті 203,
статей 215, 228, 662, 655 та 656 Цивільного
кодексу України.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до частин другої та третьої
статті 159 КАС України законним є
рішення, ухвалене судом відповідно до
норм матеріального права при
дотриманні норм адміністративного
процесуального права, а обґрунтованим -
ухвалене судом на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин в
адміністративній справі,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її вимоги та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів, що на виконання вимог
вказаної статті КАС України
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, не надав суду належних
доказів, які спростовували б
твердження позивача, а відтак, не довів
правомірності своїх дій та рішень.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Вишгородському
районі Київської області Державної
податкової служби відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14.06.2012 року
та постанову Київського окружного
адміністративного суду від 31.01.2012 року
по справі №2а-2870/11/1070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписКарась О.В.