Справа № 872/13162/13
Суддя: Поплавський В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-02-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 лютого 2014 рокусправа № 804/7776/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Поплавського В.Ю.

суддів:
Сафронової С.В. Чепурнова Д.В.

за участю секретаря судового
засідання: Смолка М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
комбінат ім.. Ф. Е. Дзержинського»

на постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2013 року по справі № 804/7776/13-а за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дніпропетровський
металургійний комбінат ім.. Ф. Е.
Дзержинського» до Дніпропетровської
митниці Міндоходів про скасування
картки відмови, визнати недійсним та
скасувати рішення, зобов'язання
вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство
«Дніпропетровський металургійний
комбінат ім.. Ф. Е. Дзержинського»
звернулося до суду з позовом про
скасування картки відмови в прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 110010000/2013/2005 від 22.03.2013,
визнання недійсним та скасування
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів №
110010000/2013/600168/1 від 22.03.2013 та зобов'язання
відповідача здійснити повернення
зарезервованих коштів у сумі 989 336,75
грн. і судових витрат у розмірі 2 328,41
грн.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального права,
неповне з'ясування обставин справи,
просить скасувати постанову суду,
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована
обставинами, наведеними в позовній
заяві.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

04.03.2013 року між ПАТ "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" (покупець) та фірмою
"JUGOHROM FERROALLYS DООЕL Jegunovse" Республіка
Макадонія (продавець) укладено
зовнішньоекономічний контракт за №
13-0473-12, згідно із умовами якого
продавець зобов'язаний покупцю
поставку товару зі змістом феросиліцію
Si менше 65% на умовах DAP - ст. Правда
Придніпровської залізниці, а покупець
зобов'язаний прийняти та оплатити
товар на умовах, визначених у додатках
до договору.

Пунктом 2.2 зовнішньоекономічного
контракту за № 13-0473-12 сторони погодили,
що ціна на товар буде розраховуватись
відповідно до офіційної публікації CRU
Monitor bulk ferroallos на сайті www.cruonline.com за
наступною формулою: EU CRU SPOT PRJSE (EUR) для
місяця, що передує (М-1) місяцю
відвантаження (М) (розрахований на
базовий відсоток феросиліцію 65%+7,5%).
Ціна на товар за кожен місяць буде
з'ясовуватись шляхом оформлення
Специфікації до контракту.

На виконання умов контракту за № 13-0473-12
фірма "JUGOHROM FERROALLYS DООЕL Jegunovse" здійснила
поставку товару зі змістом феросиліцію
Si менше 65% на умовах DAP - ст. Правда
Придніпровської залізниці, відповідно
до правил "Інкотермс-2010".

Митна вартість товару заявлена
позивачем шляхом подання декларацій
митної вартості від 22.03.2013 року за №
110010000/2013/020929 (форма ДВМ-1) - за методом
оцінки за ціною угоди щодо товарів, які
імпортуються, відповідно до ст. 58
Митного кодексу України (метод № 1) у
розмірі 1038,81 евро/т.

Для підтвердження заявленої митної
вартості позивачем надані документи,
передбачені ст.. 53 Митного кодексу
України, перелік яких наведено в графі
44 означеної вище вантажної митної
декларації, а саме: картка обліку особи,
яка здійснює операції з товарами від
26.11.2012р. за № 110/2012/0001471; залізничні
накладні для внутрішнього сполучення
від 18.03.2013р.; міжнародні автомобільні
накладні з 26.02.2013 по 01.03.2013р.; коносамент
від 05.03.2013р.; вантажна відомість від
05.03.2013р.; некласифікований комерційний
документ від 22.03.2013р. за № 062Д/298;
рахунок-фактура (інвойс) від 04.03.2013р. за
№ 01-10-00708; пакувальний лист (б/н) від
04.03.2013р.; зовнішньоекономічний контракт
від 04.03.2013р. за № 13-0473-12 та доповнення до
нього - Специфікація № 1 від 19.02.2013р.;
довідка про проведення декларування
валютних цінностей; інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю від 18.03.2013р. за
№ 2721; сертифікат з перевезення
(переміщення) товару форми EUR.1 № А 010220
від 18.03.2013р.; сертифікат з перевезення
(переміщення) товару форми EUR.1 -
сертифікат переміщення BG00100 від 12.03.2013р;
відвантажувальні специфікації від
18.03.2013р.; сертифікат якості № 00708 від
04.03.2013р.; копії митних декларацій країн
відправлення R638 та R644 від 07.03.2013 року.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці на першому аркуші ДМВ
здійснено запис: «Відповідно до п.6.2, 6.3
ст.54 митна вартість імпортованого
товару не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції) за
наявності наступних причин:

- документи, подані відповідно до п.2
ст.53 не містять достатньої інформації,
необхідної для визначення числових
значень складових митної вартості
відповідно до характеру постачання та
маршруту транспортування вантажу
(перевезення з Македонії вантажівками
до морського порту Бургас з подальшим
навантаженням на морське судно,
транспортування морським судном до
морського пору Миколаїв з подальшим
перевантаженням на залізничні вагони
та транспортуванням до
м.Дніпродзержинськ), але відсутні
будь-які документи відповідно п.2.6 ст.53
МКУ, що містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів до
кордону України, також відсутні
документи щодо складових митної
вартості до кордону України
(перевантаження, зберігання продукції
на складах морського порту);

- за відомостями залізничних накладних
товар застраховано за договором від
18.03.13 № 17667, але відсутні страхові
документи відповідно п.2.8 ст.53 МКУ, та
документи, що містять відомості про
вартість страхування оцінюваних
товарів;

- копія митної декларації країни
відправлення заповнена іноземною
мовою надана без перекладу та не
містить ознак, що дають змогу
ідентифікувати її з імпортованою
партією товару, тому унеможливлене
проведення контролю відповідно п. 3 ст.53
щодо наявних розбіжностей.

Також, згідно п.3 ст.337 МКУ проведений
контроль співставлення - порівняна
заявлена митна вартість з даними, які
містяться в електронних копіях МД №
700130000/2013/2238 (ІМ40) від 14.02.2013, № 700130000/2013/2239
(ІМ40) від 14.02.2013, - 1,6098 EUR/кг. Виявлені
розбіжності: заявлена митна вартість,
згідно наданих документів нижча, ніж в
електронних документах, пов'язаних з
перевіркою даних за МД.

Відповідно до ч. 3 ст.53 МК України, у разі
якщо документи, зазначені у частині
другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
додаткові документи, зазначені у цій
статті.

Відповідно п. 3 ст.53 МКУ в підтвердження
заявленої декларантом митної вартості
товару позивачу необхідно було надати
додаткові документи:

каталоги, специфікації,
прейскуранта (прайс-листа) виробника
товару, що містять відомості
максимально наближені до часу
здійснення поставки оцінюваного
товару;

виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

рахунки про сплату додаткових послуг
(складські витрати), пов'язані із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

документи, що містять відомості про
вартість перевезення оцінюваних
товарів;

страхові документи та документи, що
містять відомості про вартість
страхування оцінюваних товарів;

відповідно до ст.254 МКУ переклад копії
митних декларацій країни відправлення;

висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформацію
біржових організацій про вартість
товару з розрахунку коливання вартості
Si та його впливу на якісні та вартісні
характеристики товару, оскільки згідно
зовнішньо економічного договору від
19.02.2013 № 13-0473-12 ціна товару базується за
якісним складом Si, при цьому
порівнюються котировки на ринку Європи
згідно даних "CKU Bulk ferroalloy monitor".

Частиною 6 статті 53 Митного кодексу
України передбачено, що декларант або
уповноважена ним особа за власним
бажанням може подати додаткові наявні
у них документи для підтвердження
заявленої ними митної вартості товару,
про що повідомлено Позивача.

У разі відмови подати документи
декларант або уповноважена ним особа
робить відповідний запис із
зазначенням часу, дати, прізвища та
проставлення свого підпису на
зворотному боці основного аркуша ДМВ
на паперовому носії.

Позивач був ознайомлений з цим записом
під особистий підпис 22.03.2013р.

На зворотному боці ДМВ вчинено напис
„Додаткові документи на даний час
надати немає можливості. Проведена
консультація з декларантом з метою
вибору методу визначення митної
вартості", під яким міститься особистий
підпис декларанта із зазначенням дати -
22.03.2013.

Посадовою особою митного органу було
прийнято Рішення про коригування
митної вартості товару від 22.03.2013
№110010000/2013/600168/1. Митну вартість
скориговано за попередніми
оформленнями МД № 700130000/2013/2238 (ІМ 40)
від 14.02.2013, №700130000/2013/2239(ІМ 40) від 14.02.2013,
відповідно до якої митну вартість
визначено в розмірі - 1,6098 EUR /кг із
застосуванням другорядного методу
визначення митної вартості - 2-г -
резервний метод відповідно до ст.64
Митного кодексу України.

Декларанту надані роз'яснення щодо
прав на випуск у вільний обіг товарів,
що декларуються відповідно до розділу X
Митного Кодексу та прав щодо
оскарження рішення про коригування
заявленої митної вартості у митному
органі вищого рівня відповідно до
глави 4 цього Кодексу або до суду.

Посадовою особою Дніпропетровської
митниці в рішенні про коригування
митної вартості, відповідно до Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів, затверджених
наказом Міністерства фінансів Україні
від 24.05.2012 № 598, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01.06.2012 за
№ 883/21195 зазначено дані, щодо
неможливості визначення митної
вартості за ціною договору, вимоги про
надання додаткових документів,
проведення консультацій, отримання та
перевірки додаткових документів,
процедури коригування митної вартості,
послідовності застосування методів
визначення митної вартості, суми та
підстав коригування тощо.

У зв'язку з прийняттям митницею рішення
про коригування митної вартості
товару, позивачу було відмовлено в
митному оформленні та видано Картку
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні, випуску чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 22.03.2013 №
110010000/2013/20005.

Вищезазначений товар випущено у
вільний обіг під гарантійні
зобов'язання відповідно до п.7 статті 55
та статті 313 Митного кодексу України за
митною декларацією № 110010000/2013/020929 від
22.03.2013 з митною вартістю визначеною
декларантом та забезпеченням сплати
різниці між сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю,
визначеною декларантом, та сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю, визначеною митним
органом відповідно до прийнятого
Рішення про коригування митної
вартості від 22.03.2013 № 110010000/2013/601168/1.

При заповненні ВМД з коригованою ціною
1,6098 EUR/кг, в зв'язку зі збільшенням
загальної ціни товару позивачу
додатково нараховано 20% ввізного мита -
грошові кошти на суму 125 763,15 грн. та 20%
ПДВ на суму 863 573,60 грн., всього 989 336,75
грн., що були зарезервовані
відповідачем на рахунку позивача.

Під час дії гарантійних зобов'язань
позивачем до Дніпропетровської
митниці надано лист від 17.04.13 № 062Д/409
про відкликання рішення про
коригування митної вартості від 22.03.2013
№110010000/2013/600168/1 та надано додатково
наступні документи:

- калькуляція собівартості;

- договір про надання
транспортних послуг № М2/2002/13 від 20.02.2013;

- свідоцтво про
страхування № 10077980/26 від 06.03.2013;

- рахунок на перевезення
№ 1272 від 06.03.2013;

- рахунок на
перевезення № 023 від 22.02.2013;

- рахунок на перевезення
№ 044/F від 18.03.2013;

- висновок ДП
«Укрпромзовнішекспертиза» № 1233 від
25.03.2013;

- біржова інформація «CRU
Monitor Bulk ferroalloys».

У вказаному листі міститься прохання
зарезервовані грошові кошти повернути
на його рахунок при Дніпропетровській
митниці.

За результатом розгляду зазначеного
листа Дніпропетровською митницею на
адресу Позивача направлено лист від
24.04.2013 № 17- 10-2/3244, в якому повідомлено
про те, що рішення про коригування
митної вартості від 22.03.2013 №
110010000/2013/600168/1 залишено без змін з
наступних підстав:

- згідно умов договору від 19.02.2013 №
13-0473-12 ціна товару розраховується на
підставі офіційної публікації «CRU Monitor
bulk ferroalloys» за формулою: EU CRU spot price (EUR) для
місяця, що передує місяцю
відвантаження (перерахований на
базовий відсоток феросиліцію 65%) плюс
7,5%. Відповідно до відомостей, заявлених
декларантом у митній декларації ,
відвантаження товару здійснено за
коносаментом № 2 від 05.03.13. У
роздруківці відомостей вказаної
публікації зазначена вартість
феросиліцію 75% у лютому на рівні 1 140
EUR/т. При здійсненні обчислення ціни
товару, відвантаженого у березні з
урахуванням вищезазначених положень
зовнішньоекономічного контракту,
митна вартість товару розраховується
на ріві 1062,1 EUR/т., що не відповідає рівню
митної вартості, заявленої
декларантом;

- висновком ДП
«Укрпромзвнішекспертиза» від 25.03.2013 №
1233 підтверджено, що заявлений рівень
митної вартості товару «феросиліцію FeSi
65%» (1038,81 /т на умовах поставки DAP - м.
Дніпродзержинськ), імпортованого за
специфікації № 1 до контракту від 19.02.2013
№ 13-0473-12, відповідає поточній
кон'юктурі ринку. Але, зазначеним
висновком не враховано умови
формування вартості товару, визначені
зовнішньоекономічним контрактом.

Відповідно до ч. 4,5 ст.58 Митного кодексу
України, митною вартістю товарів, які
ввозяться на митну територію України
відповідно до митного режиму імпорту, є
ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за товари, якщо вони
продаються на експорт в Україну,
скоригована в разі потреби і
урахуванням положень частини десятої
цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті - це загальна сума всіх
платежів, які були здійснені або
повинні бути здійснені покупцем
оцінюваних товарів продавцю або на
користь продавця через третіх осіб
та/або на пов'язаних із продавцем осіб
для виконання зобов'язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни,
що була фактично сплачена або підлягає
сплаті за оцінювані товари, додаються
витрати (складові митної вартості),
якщо вони не включалися до ціни, що була
фактично сплачена або підлягає сплаті,
визначені ч. 10 ст.58 МК України.

Відповідно до Угоди про застосування
статті VII Генеральної угоди з тарифів і
торгівлі 1994 року за митними органами
зберігається право перевіряти
інформацію імпортерів щодо визначення
митної вартості, з точки зору її
повноти і правильності (стаття 17 та
додаток III, параграф 6 Угоди)

Відповідно до статті VII ГАТТ оцінка
ввезеного товару для митних цілей
повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару або вартості
аналогічного товару.

Під "дійсною вартістю" слід розуміти
ціну, за яку, під час та в місці,
визначеними законодавством
імпортуючої країни, такий чи подібний
товар продається або пропонується до
продажу при звичайному ході торгівлі
за умов повної конкуренції.

Відповідно до ст. 54 Митного кодексу
України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється органом
доходів і зборів шляхом перевірки
розрахунку, здійсненого декларантом,
за відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів
зобов'язаний:

1) здійснювати контроль заявленої
декларантом або уповноваженою ним
особою митної вартості товарів шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості, наявності в
поданих зазначеними особами
документах усіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари;

2) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію про причини, за яких
заявлена ними митна вартість не може
бути визнана;

3) надавати декларанту або
уповноваженій ним особі письмову
інформацію щодо порядку і методу
визначення митної вартості,
застосованих у разі коригування митної
вартості, а також щодо підстав
здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що
декларуються:

у разі визнання органом доходів і
зборів заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю;

у разі згоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування митної вартості товарів -
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю, визначеною органом
доходів і зборів;

у разі незгоди декларанта або
уповноваженої ним особи з рішенням
органу доходів і зборів про
коригування заявленої митної вартості
товарів - за умови сплати митних
платежів згідно із заявленою митною
вартістю товарів та надання гарантій
відповідно до розділу Х цього Кодексу в
розмірі, визначеному органом доходів і
зборів відповідно до частини сьомої
статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою
здійснення контролю правильності
визначення митної вартості товарів має
право:

1) упевнюватися в достовірності або
точності будь-якої заяви, документа чи
розрахунку, поданих для цілей
визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим
Кодексом, письмово запитувати від
декларанта або уповноваженої ним особи
встановлені статтею 53 цього Кодексу
додаткові документи та відомості, якщо
це необхідно для прийняття рішення про
визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим
Кодексом, здійснювати коригування
заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному
статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки
правильності визначення митної
вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до органів доходів і
зборів інших країн із запитами щодо
надання відомостей, необхідних для
підтвердження достовірності заявленої
митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим
Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у
митному оформленні товарів за
заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

У разі якщо під час проведення митного
контролю орган доходів і зборів не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Відповідно до частин 1,2,3,5,6 ст. 53 МК
України у випадках, передбачених цим
Кодексом, одночасно з митною
декларацією декларант подає органу
доходів і зборів документи, що
підтверджують заявлену митну вартість
товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій ішостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Дослідивши матеріали справи та
вищезазначені документи, колегія
суддів погоджується з позицією суду
першої інстанції, що митна вартість
товару не може бути визначена за ціною
договору щодо товарів, які
імпортуються, оскільки подані
позивачем документи не містять всіх
даних та містять розбіжності до
обраного декларантом методу
визначення митної вартості, а саме:

- документи, подані відповідно до п.2
ст.53 не містять достатньої інформації,
необхідної для визначення числових
значень складових митної вартості
відповідно до характеру постачання та
маршруту транспортування вантажу
(перевезення з Македонії вантажівками
до морського порту Бургас з подальшим
навантаженням на морське судно,
тарспортування морським судном до
морського пору Миколаїв з подальшим
перевантаженням на залізничні вагони
та транспортуванням до
м.Дніпродзержинськ), але відсутні
будь-які документи відповідно п.2,6 ст.53
МКУ, що містять відомості про вартість
перевезення оцінюваних товарів до
кордону України, також відсутні
документи щодо складових митної
вартості до кордону України
(перевантаження, зберігання продукції
на складах морського порту);

- за відомостями залізничних накладних
товар застраховано, але відсутні
страхові документи відповідно п.2,8 ст.53
МКУ, та документи, що містять відомості
про вартість страхування оцінюваних
товарів;

- при здійсненні обчислення ціни
товару, відвантаженого у березні з
урахуванням положень
зовнішньоекономічного контракту,
митна вартість товару розраховується
на ріві 1062,1 EUR/т., що не відповідає рівню
митної вартості, заявленої декларантом
відповідно до наданої інформації
біржової організації CRU Monitor bulk ferroalloys.

Аналізуючи викладенні підстави
відмови в прийняті митної декларації,
викладених Дніпропетровською митницею
на зворотному боці МД № 110010000/2013/020929 від
22.03.2013р., картці відмови в прийняті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення, рішенні про коригування
митної вартості товарів від 22.03.2013р. №
110010000/2013/600168/1, колегія суддіві вважає,
що:

- позивач повинен був надати до
Дніпропетровської митниці документи
визначені ч.2 ст. 53 МК України, що
підтверджують митну вартість товару і
є обов'язковими та додаткові документи
відповідно до ч. 3 ст.53 МК України, однак
свого обов'язку не виконав;

- позивачем було заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів
та використані декларантом відомості
про митну вартість товарів відомості
не підтверджені документально, не
визначені кількісно та не піддаються
обчисленню.

Відповідно до ст. 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які імпортуються в Україну,
може здійснюватися за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів; в) на основі
віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
митним органом та декларантом з метою
визначення основи вартості згідно з
положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу.
Під час таких консультацій митний
орган та декларант можуть здійснити
обмін наявною у кожного з них
інформацією за умови додержання вимог
щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної
вартості товарів згідно з положеннями
статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для
її визначення може братися або ціна, за
якою ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.

Згідно частини 2 статті 58 Митного
кодексу України метод визначення
митної вартості товарів за ціною
договору (контракту) щодо товарів, які
імпортуються, не застосовується, якщо
використані декларантом або
уповноваженою ним особою відомості не
підтверджені документально або не
визначені кількісно і достовірні
та/або відсутня хоча б одна із
складових митної вартості, яка є
обов'язковою при її обчисленні.

Крім того, відповідно до ч. 7 ст. 60
Митного кодексу України у разі якщо для
цілей застосування цього методу
виявляється більш як одна вартість
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, для визначення митної
вартості оцінюваних товарів
використовується найменша така
вартість.

Згідно вищевказаних норм Митного
кодексу України та у зв'язку з тим, що
позивачем було заявлено неповні
відомості про митну вартість товарів
та використані декларантом відомості
про митну вартість товарів відомості
не підтверджені документально, суд
приходить до висновку, що у митниці не
було достатніх підстав для
застосування методу визначення митної
вартості за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

Зважаючи на вищевикладене,
відповідачем прийнято рішення про
визначення митної вартості товару
другорядним методом визначення митної
вартості 2-г - резервний метод,
відповідно до наявних даних - митну
вартість скориговано за поперніми
оформленими МД № 700130000/2013/2238 (ІМ-40) від
14.02.2013р., № 700130000/2013/2239 (ІМ-40) від 14.02.2013р. -
1,6098 євро/кг.

Таким чином, приймаючи рішення про
неможливість використання вибраного
декларантом методу митної оцінки,
відповідач діяв у спосіб, що визначений
законом. Застосування митним органом
резервного методу обумовлено
неможливістю з об'єктивних підстав
використати попередні методи оцінки, є
правомірним.

З огляду на вищевикладене, суд першої
інстанції дійшов правильного висновку,
що дії відповідача стосовно
визначення митної вартості за ціною
договору щодо подібних (аналогічних)
товарів, відповідають вимогам чинного
законодавства, отже, оскаржуване
рішення про визначення митної вартості
товарів є правомірним, а відтак
позовні вимоги є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають. Доводи
позивача, викладені в апеляційній
скарзі, цього висновку не спростовують.

Щодо позовної вимоги про повернення
зарезервованих Дніпропетрвоською
митницею коштів у сумі 989 336,75 грн., суд
зазначає, що у зв'язку з тим, що
позивачем не надано обґрунтованих
пояснень та допустимих доказів в їх
підтвердження щодо підстав скасування
рішення Дніпропетровської митниці про
коригування митної вартості товарів
від 22.03.2013р. № 110010000/2013/600168/1, а
відповідач, як суб'єкт владних
повноважень, довів суду правомірність
своїх дій та винесених рішень, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги в
цій частині є необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до пп. «б» п. 6 ч. 2 ст. 55
Митного кодексу України визначено
право декларанта або уповноваженої ним
особи оскаржити рішення про
коригування заявленої митної вартості
у митному органі вищого рівня
відповідно до глави 4 цього Кодексу або
до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Згідно п.1 ч.3 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства
України, судові витрати у разі відмови
у задоволенні позову відносяться за
рахунок позивача.

Враховуючи вищенаведені обставини та
норми чинного законодавства, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
об'єктивно, повно, всебічно дослідив
обставини, які мають суттєве значення
для вирішення справи, застосував до
правовідносин, які виникли між
сторонами по справі, норми права які
регулюють саме ці правовідносини,
прийняв законне та обґрунтоване
рішення. Передбачені статтею 202 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстави для скасування постанови суду
першої інстанції та ухвалення нового
судового рішення відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200 КАС України,
суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпропетровський металургійний
комбінат ім.. Ф. Е. Дзержинського» -
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 10
липня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого Адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст виготовлено 12 березня 2014
року.

Головуючий:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов