Справа № 810/1425/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Харченко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову Київського
окружного адміністративного суду від 14
червня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області, управління Державної
казначейської служби України у
Володарському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та стягнення помилково сплаченого
збору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області (відповідач 1), управління
Державної казначейської служби
України у Володарському районі
Київської області (відповідач 2), в
якому просив визнати протиправними дії
відповідача 1, стосовно відмови у
направленні до відповідача 2 подання
про повернення безпідставно отриманих
коштів в розмірі 3 855 гривень позивачу;
визнати протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
Володарському районі, стосовно відмови
у повернення позивачу безпідставно
отриманих коштів в розмірі 3 855 гривень;
стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_2 помилково сплачений
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 3 855 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року в задоволенні позову відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права та неповне з'ясування обставин
справи, просив його скасувати та
ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити.

Сторони, будучи належним чином
повідомлені про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, в судове
засідання не з'явилися. Про причини
своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо письмових доказів для
правильного вирішення апеляційної
скарги, а особиста участь сторін в
судовому засіданні - не обов'язкова,
колегія суддів у відповідності до ч. 4
ст. 196 КАС України визнала можливим
проводити апеляційний розгляд справи
за відсутності представників сторін.

Згідно ст. 41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
залишенню без задоволення, постанова
суду - без змін з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи, у
вересні 2012 року позивачем придбано у
власність автомобіль марки Mitsubishi
моделі Pajero Wagon (двигун НОМЕР_2, номер
кузова НОМЕР_1, свідоцтво про
реєстрацію № НОМЕР_3), що
підтверджується копією довідки -
рахунка, виданої 29.09.2012 року ТОВ
«Консалтингова компанія «Аркон».

08.12.2012 року позивачем було сплачено
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування у розмірі 3 % вартості
легкового автомобіля, що становить 3855
грн. 00 коп.(згідно квитанції від 08.12.2012 №
33/1).

Разом, з тим, вважаючи, що збір сплачено
помилково, ОСОБА_2 звернувся до
відповідачів із заявами про повернення
перерахованих ним за квитанцією від
08.12.2012 № 33/1 коштів у розмірі 3855 грн. 00
коп.

У заявах позивач посилався на те, що
придбаний ним автомобіль вже був
попередньо зареєстрований в Україні
відповідним підрозділом
Державтоінспекції, в той же час, згідно
п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» (у редакції чинній на
08.12.2012 року), підприємства, установи та
організації незалежно від форми
власності, фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі,
що підлягають першій державній
реєстрації в Україні в підрозділах
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
крім випадків забезпечення легковими
автомобілями інвалідів згідно із
законодавством та успадкування
легкових автомобілів відповідно до
закону.

Управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області листами від 13.01.2013 року та 06.03.2013
року повідомило про відсутність
підстав вважати, що збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування у сумі
3855 грн. 00 коп. сплачено позивачем
помилково, оскільки на момент
придбання транспортного засобу згідно
довідки - рахунка серії ДПІ № 694276 від
29.09.2012 року ОСОБА_2 був платником цього
збору.

В той же час, управління Державної
казначейської служби України листом
від 05.03.2013 року № 01-08/249, повідомило
позивача, що повернення помилково або
надміру зарахованих до бюджету
податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших доходів бюджетів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень
бюджету і оскільки подання про
повернення коштів у сумі 3855 грн. 00 коп.
від територіального органу Пенсійного
фонду України на адресу Управління
Державної казначейської служби
України у Володарському районі
Київської області не надходило,
підстави для повернення платежів
позивачу відсутні.

Позивач, вважаючи протиправними дії
управління ПФ щодо відмови у
поверненні позивачу безпідставно
отриманих коштів в розмірі 3 855 гривень
позивачу, а також щодо не направлення
відповідного подання до управління
Держаної казначейської служби,
звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в повному обсязі, суд виходив з
того, що обов`язок щодо сплати фізичною
особою збору на обов'язкове державне
пенсійне страхування при набутті права
власності на легковий автомобіль
Законом України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР у
редакції, чинній на момент отримання
позивачем транспортного засобу у
власність, не ставився в залежність від
кількості реєстраційних дій відносно
такого транспортного засобу, відтак,
суд дійшов висновку, що позивач при
придбанні легкового автомобілю марки
Mitsubishi моделі Pajero Wagon (двигун НОМЕР_2,
номер кузова НОМЕР_1) став суб`єктом
сплати цього збору, а той факт, що
обов`язок сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування
виконано позивачем 08.12.2012 року, тобто на
момент зміни законодавчого
регулювання справляння цього збору, не
утворює підстав вважати вказаний
платіж помилковим.

Позивач, вважаючи вказане рішення
незаконним, подав апеляційну скаргу, в
обґрунтування якої зазначив, що на час
звернення позивача із заявою про
реєстрацію транспортного засобу,
придбаного в торгівельній організації,
реєстрація зазначеного т/з не була
первинною, а тому згідно п. 7 ч. 1 ст. 1
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» (у
редакції від 02.10.2012 року), у покупця
(позивача) не було обов'язку сплати
збору на обов'язкове державне пенсійне
страхування, при цьому, апелянт
акцентує увагу на тому, вказана норма
не містить жодної прив'язки до моменту
виникнення права власності на
автомобіль.

Надаючи правову оцінку висновкам суду
першої інстанції, доводам апеляційної
скарги, виходячи з наявних у справі
матеріалів, колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» в
редакції Закону від 07.06.2012 року (діяла
до 04.12.2012 року), платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є підприємства, установи
та організації незалежно від форми
власності, фізичні особи, які набувають
право власності на легкові автомобілі,
що підлягають державній реєстрації
(перереєстрації) в підрозділах
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України,
крім випадків забезпечення легковими
автомобілями інвалідів згідно із
законодавством та успадкування
легкових автомобілів відповідно до
закону.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України щодо
вдосконалення оподаткування при
відчуженні транспортних засобів» від
02.10.2012 року № 5413-VI, який набрав чинності
04.12.2012, внесено зміни до Закону України
«Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування» від 26.06.1997 №
400/97-ВР, зокрема, у пункті 7 частини
першої статті 1 слова «що підлягають
державній реєстрації (перереєстрації)»
замінено словами «що підлягають першій
державній реєстрації в Україні».

Отже, з 04.12.2012 року обов`язок сплачувати
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування поширюються на
підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності та
фізичних осіб, які набувають право
власності на легкові автомобілі, що
підлягають першій державній
реєстрації в Україні.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, позивачем було придбано і
отримано у власність легковий
автомобіль марки Mitsubishi моделі Pajero Wagon
(двигун НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_1)
29.09.2012 року, що підтверджується
довідкою - рахунком серії ДПІ № 694276,
виданої 29.09.2012 року ТОВ «Консалтингова
компанія «Аркон».

Таким чином, станом на момент набуття
права власності на легковий
автомобіль, діяла редакція п. 7 ч. 1 ст. 1
Закону, якою позивача віднесено до
суб'єктів сплати збору на обов'язкове
державне пенсійне страхування. При
цьому судом вірно акцентовано увагу на
тому, що обов`язок щодо сплати фізичною
особою збору не ставився в залежність
від кількості реєстраційних дій
відносно такого транспортного засобу,
на що посилається позивач.

Враховуючи наведене, колегія суддів
критично оцінює доводи апелянта
відносно того, що на час звернення
позивача із заявою про реєстрацію
транспортного засобу, придбаного в
торгівельній організації, реєстрація
зазначеного т/з не була первинною.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
вважає вірним висновок суду першої
інстанції, що позивач при придбанні
легкового автомобілю марки Mitsubishi
моделі Pajero Wagon (двигун НОМЕР_2, номер
кузова НОМЕР_1) став суб`єктом сплати
збору, на обов'язкове державне пенсійне
страхування, при цьому та обставина, що
обов`язок сплати цього збору виконано
позивачем 08.12.2012 року, тобто на момент
зміни законодавчого регулювання
справляння цього збору, не є підставою
для висновку про помилковість сплати
вказаного платежу та наявності підстав
для його повернення.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, колегія суддів
дійшла висновку, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження, оскаржувана постанова
прийнята судом відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України - суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин в
справі, підтвердженими доказами, а
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, то колегія суддів
апеляційної інстанції підстав для його
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до управління
Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області, управління Державної
казначейської служби України у
Володарському районі Київської
області про визнання дій протиправними
та стягнення помилково сплаченого
збору - залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 14 червня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
ухвали в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя
Губська О.А.

Судді:
Парінов А.Б.

Беспалов О.О.