Справа № 812/1655/14
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1655/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря - Северіної А.С.,

представників позивача - Петрощука С.М.
(довіреність від 21.03.2014 № 1), Криштова
Є.Ф. (довіреність від 20.03.2014 № 1),

представника відповідача - Головіної
О.В. (довіреність від 18.11.2013 № 7655/12-14/10-018),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луганська
справу за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю - підприємства
«Продмашстрой» до Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
05.11.2013 № ,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю - підприємства
«Продмашстрой» (далі - ТОВ -
підприємство «Продмашстрой», позивач)
до Державної податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області (далі -
ДПІ у м. Сєвєродонецьку, відповідач), в
якому позивач просив визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013 №
про збільшення зобов'язання по податку
на прибуток в розмірі 48814,00 грн. Позовні
вимоги обґрунтовано наступним.

Відповідачем було проведено
позапланову документальну виїзну
перевірку позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на прибуток та податку на
додану вартість по взаємовідносинам з
ТОВ «Укрспецпроект-ДФ» (код за ) та ТОВ «Дніпрометалінвест» (код
за ) за період з 01.07.2011 по
31.12.2011, за результатами якої було
складено акт від 14.10.2013 № 555/22-21817337.
Згідно з висновками акту перевірки
встановлено порушення, які призвели до
заниження податку на прибуток на суму
105417,00 грн. та податку на додану вартість
на суму 81191,00 грн. за рахунок фактичного
нездійснення господарських операцій
по взаємовідносинам із ТОВ
«Укрспецпроект-ДФ» та ТОВ
«Дніпрометалінвест».

Не погодившись з висновками акту
перевірки, позивач надав до ДПІ у м.
Сєвєродонецьку заперечення до акту.
Листом від 31.10.2013 позивача було
повідомлено, що заперечення визнано
частково обґрунтованими в частині
надання рекламних послуг.

05.11.2013 відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, згідно з яким позивачу збільшено
зобов'язання з податку на прибуток в
розмірі 48814,00 грн. Зазначене податкове
повідомлення-рішення позивач вважає
незаконним. Доводи податкового органу
щодо неможливості здійснення
господарських операцій ґрунтуються
лише на тому, що ТОВ «Укрспецпроект-ДФ»
та ТОВ «Дніпрометалінвест» на
теперішній час відсутні за місцем
реєстрації, не мають технічного
персоналу, виробничих активів, низьку
чисельність працюючих, у зв'язку з чим
вони не могли здійснювати
фінансово-господарську діяльність, що,
на думку позивача, не відповідає
дійсності. Також позивач зазначає, що,
приймаючи оскаржене рішення,
відповідач не міг керуватися лише
припущеннями щодо фіктивності
(нікчемності) укладених договорів, а
доводи про те, що ці договори
суперечать інтересам держави та
суспільства, не підкріплені належними
доказами.

У судовому засіданні
представники позивача підтримали
доводи, викладені в позовній заяві, та
просили задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
адміністративного позову, посилаючись
на наступне. Відповідачем було
проведено документальну позапланову
виїзну перевірку ТОВ - підприємства
«Продмашстрой», за результатами якої
складено акт від 14.10.2013 № 555/22-21817337 та
винесено податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 48814 грн. Перевіркою
встановлено наступні порушення.

ТОВ - підприємство «Продмашстрой» до
складу витрат, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування по
взаємовідносинам з ТОВ
«Укрспецпроект-ДФ» включено суму в
розмірі 4680 грн. На підтвердження
правомірності формування зазначених
витрат підприємством надано видаткову
накладну від 26.09.2011 № 0926-03 та податкову
накладну від 26.09.2011 № 164 на поставку
метанолу-сирцю загальною вартістю 4680
грн. В податковій накладній вказано
договір поставки від 26.09.2011 б/н. Разом з
цим, під час проведення перевірки
договір не надано. Також не надано
документи на транспортування товару,
що не дає змоги з'ясувати адреси пункту
відвантаження ТМЦ, пункти призначення
тощо. Крім того, перевіркою використано
податкову інформацію, а саме - акт про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Укрспецпроект-ДФ», згідно з
яким підприємство за юридичною адресою
не знаходиться, у підприємства
відсутні основні засоби, чисельність
працюючих складає 1 особу, на час
проведення перевірки триває процедура
припинення юридичної особи, що вказує
на нереальність здійснення
господарських операцій.

Щодо взаємовідносин позивача з
ТОВ «Дніпрометалінвест» відповідач
зазначає наступне. Між указаними
підприємствами було укладено договір
від 03.10.2011 № 1003/12 про надання
клірингових послуг. При цьому як у
договорі, так і в додатку № 1 до
договору відсутня інформація щодо
загальних обсягів площі приміщень, які
підлягають прибиранню, площі в розрізі
окремого виду робіт, вартості робіт за
одиницю виміру (кв. м), кошторис на
заробітну плату, калькуляція витрат на
спеціальні хімічні засоби для
прибирання, амортизації техніки,
використаної при прибиранні, накладні
витрати (на утримання управлінського
штату та приміщення), норму прибутку та
інше. На підтвердження виконання
договору надано податкову накладну від
31.10.2011 № 235 на загальну суму 250000 грн. та
акт приймання-здачі наданих послуг від
31.10.2013. У вказаному акті не деталізовано
обсяг виконаних робіт, що дало б
можливість перевірити їх фактичне
виконання. Крім того, в акті відсутній
запис про адресу, за якою відбулося
надання послуг, у зв'язку з чим не
можливо встановити фактичне місце
надання послуг. Враховуючи викладене,
не можна вважати вказані витрати
пов'язаними з господарською діяльністю
підприємства. Крім того, перевіркою
використано податкову інформацію, а
саме - акт про неможливість проведення
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Дніпрометалінвест»,
згідно з яким у підприємства відсутні
основні засоби, кількість працюючих на
підприємстві складає 1 особу, триває
процедура припинення юридичної особи.
Господарська діяльність підприємства
не підтверджується стосовно
врахування реального часу здійснення
операцій, місцезнаходження майна,
наявності трудових ресурсів, майна
тощо.

На підставі викладеного
відповідач вважає висновки акту
перевірки правомірними, а прийняте
податкове повідомлення-рішення - таким,
що відповідає вимогам чинного
законодавства. Просить у задоволенні
позову відмовити в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
розглянувши справу в межах заявлених
позовних вимог і наданих сторонами
доказів, суд дійшов наступного.

У відповідності з Конституцією
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій, чи
бездіяльності органів державної влади,
місцевого самоврядування, посадових і
службових осіб.

Стаття 19 Конституції України
встановлює, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Розділом ІІІ Податкового кодексу
України визначено платників податку на
прибуток, порядок визначення та
справляння податку на прибуток.

Відповідно до положень пункту 138.1
статті 138 Податкового кодексу України
витрати, що враховуються при
обчисленні об'єкта оподаткування,
складаються із: витрат операційної
діяльності, які визначаються згідно з
пунктами 138.4, 138.6 - 138.9, 138.11 цієї статті;
інших витрат, визначених згідно з
пунктами 138.5, 138.10 - 138.12 цієї статті,
пунктом 140.1 статті 140 і статтею 141 цього
кодексу; крім витрат, визначених у
пунктах 138.3 цієї статті та у статті 139
цього кодексу.

Згідно з підпунктом 139.1.9 пункту 139.1
статті 139 Податкового кодексу України
не включаються до складу витрат
витрати, не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

Судом установлено, що ТОВ -
підприємство «Продмашстрой»
зареєстровано виконавчим комітетом
Сєвєродонецької міської ради
Луганської області 21.11.1994, номер запису
1 000175 (том 1 арк. справи 35).

09.11.2011 та 06.02.2012 позивач подав до ДПІ у м.
Сєвєродонецьку податкові декларації з
податку на прибуток підприємства за 2-3
квартали та 2-4 квартали 2011 року
відповідно (том 2 арк. справи 16-41).

На підставі наказу від 20.09.2013 № 240-п та
направлень на перевірку від 01.10.2013 №
71/12-14-03/16 та № 72/12-14-03/16 фахівцями ДПІ у м.
Сєвєродонецьку було проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ - підприємство
«Продмашстрой» з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на прибуток, податку на додану
вартість по взаємовідносинам з ТОВ
«Укрспецпроект-ДФ» та ТОВ
«Дніпрометалінвест» за період з 01.07.2011
по 31.12.2011, за результатами якої складено
акт від 14.10.2013 № 555/22-21717337 (том 1 арк.
справи 13-34).

Перевіркою встановлено порушення п.п.
138.1.1 п. 138.1, п. 138.2 ст. 138, п.п. 139.1.9 п. 139.1 ст.
139 Податкового кодексу України, в
результаті чого ТОВ - підприємство
«Продмашстрой» занижено податок на
прибуток в періоді, що перевірявся, на
суму 105417 грн., у тому числі по періодам:
2-3 кв. 2011 року - 57500 грн., 2-4 кв. 2011 року - 47917
грн., за рахунок фактичного
нездійснення господарських операцій
ТОВ - підприємство «Продмашстрой» по
взаємовідносинам із ТОВ
«Укрспецпроект-ДФ» та із ТОВ
«Дніпрометалінвест».

Не погодившись із висновками акту
перевірки, позивач надав до ДПІ у м.
Сєвєродонецьку заперечення. Згідно з
відповіддю ДПІ у м. Сєвєродонецьку від
31.10.2013 № 6100/12-14-22-05/05 заперечення до акту
перевірки визнано обґрунтованими
тільки в частині надання рекламних
послуг (том 2 арк. справи 11-12).

На підставі вказаного акту перевірки
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.11.2013 №
, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
прибуток у розмірі 48814 грн., у тому числі
за основним платежем - 48814 грн. (том 1 арк.
справи 37).

Позивач оскаржив податкове
повідомлення-рішення в
адміністративному порядку, однак,
рішеннями Головного управління
Міндоходів у Луганській області від
15.01.2014 № 549/12-32-10-04/08 та Міністерства
доходів і зборів України від 14.02.2014 №
2967/6/99-9910-01-15 скарги позивача залишено
без задоволення, а податкове
повідомлення-рішення - без змін (том 1
арк. справи 38-50).

Відповідно до статті 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Судом було проаналізовано
первинну документацію, на підставі
якої позивачем було сформовано валові
доходи й валові витрати та, відповідно,
визначено суму податку на прибуток у
податкових деклараціях за 2-3 та 2-4
квартали 2011 року.

Судом установлено, що 20.07.2011 між ТОВ -
підприємством «Продмашстрой»
(продавець) та ТОВ «Укрспецпроект-ДФ»
(покупець) було укладено договір
купівлі-продажу № 63 (том 1 арк. справи
101).

На підтвердження фактичного
здійснення господарських операцій за
вказаним договором позивачем надано
суду специфікації, податкові накладні,
видаткові накладні, рахунки-фактури,
виписки банку, довіреності (том 1 арк.
справи 102-148).

За умовами договору (п. 2.1, п. 2.2) якість
продукції повинна відповідати
технічним умовам, Державним
стандартам; приймання за кількістю та
якістю здійснюється у відповідності до
Інструкції П-6 та П-7.

У відповідності до пункту 29 Інструкції
П-7 за результатами приймання продукції
та якістю та комплектністю складається
акт про фактичну якість та
комплектність продукції. Аналогічні
положення щодо складання акту при
прийманні продукції за кількістю
містить й Інструкція П-6.

Акти приймання-передачі товару суду не
було надано, представники позивача в
судовому засіданні пояснили, що
вказані акти не складалися. Не було
надано й документів, які б
підтверджували якість продукції.

Також суд зауважує, що позивачем не
надано транспортних документів на
підтвердження постачання товару. Щодо
посилань позивача на ту обставину, що
вказані документи не є обов'язковими
при здійсненні бухгалтерського обліку,
слід зазначити наступне.

Пунктом 2.7 Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 № 88, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995,
встановлено, що первинні документи
складаються на бланках типових форм,
затверджених Міністерством статистики
України, а також на бланках спеціальних
форм, затверджених міністерствами та
відомствами України.

Відповідно до п. 11.1 Правил перевезення
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених наказом
Міністерства транспорту України від
14.10.1997 № 363, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 20.02.1998,
основними документами на перевезення
вантажів є товарно-транспортні
накладні та дорожні листи вантажного
автомобіля.

Згідно розділу 1 вказаних Правил
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського:
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Пунктом 11.4 Правил встановлено, що
оформлення перевезень вантажів
товарно-транспортними накладними
здійснюється незалежно від умов оплати
за роботу автомобіля.
Товарно-транспортну накладну на
перевезення вантажів автомобільним
транспортом Замовник
(вантажовідправник) повинен виписувати
в кількості не менше чотирьох
екземплярів. Замовник
(вантажовідправник) засвідчує всі
екземпляри товарно-транспортної
накладної підписом і при необхідності
печаткою (штампом).

У відповідності до п. 11.6 Правил перший
екземпляр товарно-транспортної
накладної залишається у Замовника
(вантажовідправника), другий -
передається водієм (експедитором)
вантажоодержувачу, третій і четвертий
екземпляри, засвідчені підписом
вантажоодержувача (у разі потреби й
печаткою або штампом), передаються
Перевізнику.

Таким чином, товарно-транспортна
накладна належить до первинної
транспортної документації,
застосування якої для всіх суб'єктів
господарської діяльності незалежно
від форм власності є обов'язковим.

Суд зазначає, що товарно-транспортна
накладна - єдиний для всіх учасників
транспортного процесу юридичний
документ, що призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку.

Позивачем не надано суду
товарно-транспортних накладних,
дорожніх листів тощо, а відтак, не
підтверджено транспортування товару
від позивача до контрагента.

Щодо господарських операцій позивача з
ТОВ «Дніпрометалінвест» судом
установлено наступне.

03.10.2011 між ТОВ - підприємством
«Продмашстрой» (замовник) та ТОВ
«Дніпрометалінвест» (виконавець) було
укладено договір № 1003/12 про надання
послуг (том 1 арк. справи 95-96). За умовами
договору замовник доручає, а
виконавець приймає на себе проведення
робіт з прибирання приміщення за
адресою: м. Сєвєродонецьк, вул.
Сметаніна, 7а, а також прилеглої
території.

На підтвердження виконання вказаного
договору позивачем надано податкову
накладну, рахунок-фактуру, банківські
виписки, акт приймання-передачі
наданих послуг (робіт), згідно з яким
загальна сума наданих послуг склала
250000 грн. (том 1 арк. справи 155-157).

При цьому, як у договорі про надання
послуг, так і в акті приймання-передачі
наданих послуг (робіт) відсутня
інформація щодо площ, на яких
здійснюється прибирання, вартості
робіт за одиницю виміру, кошторис на
заробітну плату, калькуляція витрат на
спеціальні хімічні засоби для
прибирання, амортизації використаної
техніки. В акті приймання-передачі
наданих послуг (робіт) не зазначено, на
якому саме об'єкті здійснено
прибирання (відсутня адреса).

Згідно з поясненнями представників
позивача прибирання приміщення та
прилеглої території за адресою: м.
Сєвєродонецьк, вул. Сметаніна, 7а, було
здійснено після проведення ремонту
будівлі. На підтвердження своїх
доводів позивач надав суду дозвіл на
виконання будівельних робіт,
сертифікат відповідності (том 1 арк.
справи 92, 93). Сертифікат відповідності
виданий 03.02.2011 на підставі акта
готовності об'єкта до експлуатації. При
цьому в період від здачі об'єкта до
експлуатації до укладення договору про
надання послуг від 03.10.2011 позивачу вже
надавалися клірингові послуги
Товариством обмеженою
відповідальністю «Укрспецпроект-ДФ»
на загальну суму 300000 грн., про що
свідчить відповідний акт прийому здачі
наданих послуг від 29.07.2011 № 1 (том 1 арк.
справи 151). За змістом актів більшість
виконаних робіт є тотожними.

З огляду на викладене та на підставі
наданих позивачем документів
первинного бухгалтерського обліку, суд
вважає, що позивачем не доведено в
повному обсязі фактичне здійснення
господарських операцій з постачання
товару та отримання послуг.

У відповідності до частини 1 статті 72
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Наведені обставини та досліджені судом
докази є достатніми для висновку про
те, що висновки податкового органу про
встановлені порушення є правомірними,
при прийнятті податкового
повідомлення-рішення від 05.11.2013 №
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень, наданих законом, з метою, з
якою це повноваження надано, у спосіб,
передбачений законом, тому в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити.

При вирішенні питання про розподіл
судових витрат суд керується
наступним.

Відповідно до пункту 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір» під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимоги.

Ставка судового збору за даним позовом
складає 1827 грн. При зверненні до суду з
позовною заявою позивачем було
сплачено 182,70 грн. Таким чином, решта
суми судового збору, яка складає 1644,30
грн., підлягає стягненню з позивача та
користь Державного бюджету України.

Керуючись статтями 11, 71, 94, 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову Товариства з обмеженою
відповідальністю - підприємства
«Продмашстрой» до Державної
податкової інспекції у м.
Сєвєродонецьку Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
05.11.2013 № відмовити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю - підприємства
«Продмашстрой» (ід. код 21817337) на користь
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 1644 грн. 30 коп. (одна тисяча
шістсот сорок чотири грн. 30 коп.).

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Постанову складено в повному обсязі 07
квітня 2014 року.

Суддя
І.О. Свергун