Справа № 820/3432/14
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 820/3432/14
Харківський окружний адміністративний
суд у складі:
головуючого судді - Мороко А.С.,
при секретарі судового засідання -
за участю представника позивача -
представника відповідача - Ковальчука
Т.О. за довіреностями,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом публічного акціонерного
товариства "Харківський
машинобудівельний завод "Світло
шахтаря" до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкового
повідомлення-рішення,
Публічне акціонерне товариство
"Харківський машинобудівельний завод
"Світло шахтаря" звернулося до
Харківського окружного
адміністративного суду з позовом, в
якому просить суд скасувати податкове
від 17.02.2013 року про нарахування
суми грошового зобов'язання з податку
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що спірне податкове
повідомлення-рішення ґрунтується на
помилкових судженнях суб'єкта владних
повноважень, що викладені в акті
перевірки № 25/40-00-14/00165712 від 03.02.2014 року.
Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав в
Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечував в повному обсязі та
надав письмові заперечення, в яких
зазначив, що при проведенні перевірки
позивача орган Мндоходів діяв у межах
та у спосіб встановлений чинним
законодавством України, висновки
перевірки зафіксовані належним чином,
а отже і винесене податкове
повідомлення-рішення є законними (а.с.
Вислухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у справі доказів у їх
сукупності, судом прийшов до висновку
про задоволення позовних вимог в
повному обсязі, виходячи з наступного.
Публічне акціонерне товариство
"Харківський машинобудівельний завод
"Світло шахтаря" (далі - ПАТ "Світло
шахтаря"), ідентифікаційний код
юридичної особи 00165712, зареєстровано як
юридична особа 25.07.1994 року, узято на
облік в органах Державної податкової
служби 17.08.1994 року за № 95, зареєстровано
як платник податку на додану вартість
16.07.1997 року (а.с. 26-31).
Фахівцями Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників у м. Харкові
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів (далі - СДПІ з ОВП у м.
Харкові МГУ Міндоходів) проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ПАТ "Світло шахтаря" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість та податку на прибуток по
взаємовідносинах з ПП
"Харківенергосервіс", ПП "Рескомп", ТОВ
"Будмаркет 2" за період 2011-2013 роки.
Результати перевірки оформлені актом
№ 25/40-00-14/00165712 від 03.02.2014 року, яким
зафіксовані порушення позивачем вимог
діючого законодавства України, а саме:
пунктів 198.1, 198.2, 198.6 статті 198
Податкового кодексу України, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за жовтень 2012 року у
Не погодившись з висновками акту
перевірки № 25/40-00-14/00165712 від
03.02.2014 року, листом за вих. № 285 від 06.02.2014
року позивач звернувся до СДПІ з ОВП у
м. Харкові МГУ Міндоходів із
запереченнями до акту перевірки (а.с. 49,
За результатами розгляду заперечення,
СДПІ з ОВП у м. Харкові МГУ Міндоходів
листом за вих. № 1827/10/40-00-25 від 12.02.2014
року повідомлено позивача, що висновки,
зроблені в акті перевірки № 25/40-00-14/00165712
від 03.02.2014 року відповідають нормам
діючого законодавства (а.с. 51, 52)
На підставі акту перевірки №
25/40-00-14/00165712 від 03.02.2014 року, органом
Міндоходів винесено податкове
року, яким позивачу збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) -
При цьому суд зазначає, що у
зазначеному податковому
повідомленні-рішенні в графі "код
платежу та загальна сума словами"
органом Міндоходів визначено суму
збільшення грошового зобов'язання за
платежем податок на додану вартість в
розшифруванні загальної суми
штрафні (фінансові) санкції (штрафи) -
Висновок про порушення позивачем норм
Податкового кодексу України
ґрунтується на підставі того, що
взаємовідносини ПАТ "Світло шахтаря" з
ПП "Харківенергосервіс" мають ознаки
нереальності проведених господарських
операцій, оскільки, хоча за договором
поставки суб'єктом господарювання, з
яким укладено договір, є ПП
"Харківенергосервіс", він не є дійсним
постачальником товару, тому що ПАТ
"Світло шахтаря" отримує верстати
безпосередньо у ПП "Хіма".
Суд не погоджується з такою позицією
відповідача, виходячи з наступного.
Згідно з підпунктом 14.1.181 статті 14
Податкового кодексу України,
податковий кредит - це сума, на яку
платник податку має право зменшити
податкове зобов'язання звітного
періоду, визначена згідно з цим
Відповідно до підпункту 14.1.156 статті
Податкового кодексу України, податкове
зобов'язання - сума коштів, яку платник
податків, у тому числі податковий
агент, повинен сплатити до
відповідного бюджету як податок або
збір на підставі, в порядку та строки,
визначені податковим законодавством (у
тому числі сума коштів, визначена
платником податків у податковому
векселі та не сплачена в установлений
Порядок формування податкового
кредиту передбачений статтею 198
Податкового кодексу України.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198
Податкового кодексу України, право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
а) придбання або виготовлення товарів
(у тому числі в разі їх ввезення на
митну територію України) та послуг.
Пунктом 198.2 статті 198 визначено, - датою
виникнення права платника податку на
віднесення сум податку
до податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.
Також, відповідно до пункту 198.3 статті
198 Податкового кодексу України, -
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та
основні фонди почали
використовуватися в оподатковуваних
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від
того, чи здійснював платник податку
оподатковувані операції протягом
податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6. статті 198
Податкового кодексу України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).
Відповідно до частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Статтею 639 ЦК України
встановлено, що договір може бути
укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом.
Відповідно до частини 7 статті 179
Господарського кодексу України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.
Згідно частини 1 статті 181 ГК України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
Судом встановлено, що між ПАТ "Світло
шахтаря" (Покупець) та ПП
"Харківенергосервіс" (Постачальник)
укладено договір поставки № 1/09 від
25.09.2012 року (а.с. 54, 55).
Відповідно до умов договору,
Постачальник зобов'язується поставити
Покупцю устаткування, надалі товар, а
Покупець зобов'язується прийняти та
оплатити товар на умовах, передбачених
цим договором. Кількість, асортимент,
ціна, строки та базисні умови
постачання товару визначаються згідно
специфікації, яка є невід'ємною
частиною цього договору.
Згідно пункту 4.1 зазначеного вище
договору, базисні умови постачання
узгодженої партії товару - EXW (м. Харків,
склад Постачальника) згідно з
правилами "Інкотермс-2000", якщо інше не
передбачене специфікацією до договору.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 9.1
Інкотермс - офіційних правил
тлумачення торговельних термінів
Міжнародної торгової палати (редакції
2000 року), "E"-термін покладає на продавця
мінімальні зобов'язання: продавець
повинен лише надати товар у
розпорядження покупця в узгодженому
місці - звичайно на власних площах
продавця. З іншого боку, як часто
відбувається на практиці, продавець
може допомагати покупцю завантажити
товар на транспортний засіб, наданий
останнім. Хоча термін EXW краще
відображував би це явище, якби коло
зобов'язань продавця охоплювало й
відвантаження, автори визнали за
бажане збереження традиційного
принципу мінімальних зобов'язань
продавця за умовами терміна EXW, щоб їх
можна було застосовувати тоді, коли
продавець не хоче приймати ніяких
зобов'язань щодо відвантаження товару.
Якщо покупець бажає покласти на
продавця ці додаткові обов'язки, це має
бути обумовлено в договорі
Згідно специфікації до договору № 1/09
від 25.09.2012 року (додаток № 1),
Постачальник зобов'язується поставити,
а Покупець прийняти та оплатити "станок
вертикально-фрезерний з ЧПУ мод. 65А80
МФ4" у кількості 2 штук на загальну суму
з ПДВ у 432000 грн. (а.с. 56).
Листом від 05.10.2012 року за вих. № 01/СШ
приватне підприємство
"Харківенергосервіс" просило позивача
здійснити вивіз товару самостійно з
території заводу "Київтрактородеталь"
через ПП "Хіма" за адресою: м. Київ (а.с.
Факт виконання умов договору поставки
підтверджується залученими до
матеріалів справи документами
первинного та бухгалтерського обліку,
а саме: податковими накладними № 3 від
03.10.2012 року на суму 302400 грн., № 4 від
17.10.2012 року на суму 129600 грн., видатковою
накладною № 3/10-2012 від 17.10.2012 року на
загальну суму 432000 грн. (а.с. 58-60).
Доставка товару з території заводу
"Київтрактородеталь" здійснювалась
власним автотранспортом позивача, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи подорожніми листами (а.с. 64-71),
посвідченнями про відрядження та
завданнями до посвідчень про
відрядження (а.с. 72-83), свідоцтвами про
реєстрацію транспортного засобу (а.с.
109, 110) та наказами про прийом на роботу
водіїв (а.с. 111-116).
Таким чином, враховуючи викладене, та
беручи до уваги лист ПП
"Харківенергосервіс" від 05.10.2012 року та
те, що пунктом 4.1 договору поставки № 1/09
від 25.09.2012 року передбачені базисні
умови постачання узгодженої партії
товару - EXW, відповідно до яких
продавець повинен лише надати товар у
розпорядження покупця в узгодженому
місці, суд вважає висновки відповідача
про те, що ПАТ "Світло шахтаря" отримує
верстати безпосередньо у ПП "Хіма", а не
у ПП "Харківсенерготранс"
необґрунтованими та такими, що не
відповідають дійсності, оскільки факт
наявності господарських відносин
позивача з ПП "Хіма" документально не
підтверджується, а ґрунтується лише на
помилкових судженнях органу
Крім того, факт отримання позивачем
товару від ПП "Харківенергосервіс"
підтверджується залученими до
матеріалів справи актами технічного
огляду устаткування та актами
незакінченого виробництва монтажних
робіт по встановленню обладнання (а.с.
Оплата за товар здійснена позивачем у
безготівковій формі в повному обсязі,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи рахунком на оплату №
3 від 25.09.2012 року та платіжними
дорученнями № 6956 від 03.10.2012 року та № 7357
від 18.10.2012 року (а.с. 61-63).
Згідно пункту 201.1 статті 201 Податкового
кодексу України, платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою податкову накладну.
Згідно пункту 201.4 статті 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.
Відповідно до підпункту 201.6 вказаної
статті податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
З огляду на пункт 201.8. статті 201
Податкового кодексу України
вбачається, що право на нарахування
податку та складання податкових
накладних надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Пунктом 201.10 статті 201 вищевказаного
кодексу податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.
Суд, дослідивши договір, укладений між
позивачем та ПП "Харківенергосервіс",
вважає, що його укладено відповідно до
вимог діючого законодавства. Сторонами
за договором погоджені всі істотні
умови і досягнута домовленість щодо
їхнього виконання, виконання цих
договорів підтверджується наявними в
матеріалах справи первинними
Первинні документи, надані позивачем,
за своєю формою та змістом
відповідають вимогам чинного
законодавства, наявності недоліків
(дефектів форми, змісту або походження),
які б згідно з Законом України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність", Положенням про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995 року № 88, спричинили втрату
ними юридичного статусу первинних
документів, відповідачем не доведено.
Проаналізувавши вищенаведені
обставини, суд вважає, що позивачем
доведено реальне вчинення
господарських операцій з ПП
"Харківенергосервіс", у зв'язку з чим
відповідач в акті перевірки дійшов
помилкового висновку щодо
нереальності проведених господарських
операцій та безпідставного віднесення
позивачем до складу податкового
кредиту податку на додану вартість в
На підставі викладеного, суд приходить
до висновку, що податкове
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 17.02.2014 року №
відповідає нормам чинного
законодавства, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню, а позовні вимоги ПАТ
"Світло шахтаря" підлягають
задоволенню в повному обсязі.
Частиною 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідачем вказаного процесуального
обов'язку стосовно спірного
податкового повідомлення-рішення не
Розподіл судових витрат здійснюється
відповідно до статті 94 Кодексу
адміністративного судочинства.
Керуючись статтями 159-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
П О С Т А Н О В И В :
Адміністративний позов задовольнити в
повідомлення-рішення Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Харкові Міжрегіонального головного
управління Міндоходів від 17.02.2014 року №
Стягнути з Державного бюджету України
на користь публічного акціонерного
товариства "Харківський
машинобудівельний завод "Світло
Світло шахтаря, 4/6, ідентифікаційний
код юридичної особи 00165712) судовий збір
у розмірі 2160 (дві тисячі сто шістдесят)
Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови виготовлено
07.04.2014 року.

Суддя
А.С. Мороко