Справа № 872/7183/13
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2014 рокусправа № 811/300/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чепурнова Д.В.

суддів:
Поплавського В.Ю. Сафронової С.В.

за участю секретаря судового
засідання: Надточія В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Новоукраїнської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби

на постанову Кіровоградського
окружного адміністративного суду від
12 березня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Єврощебінь» до Новоукраїнської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Єврощебінь» звернулось з
вищевказаним позовом до суду в якому, з
урахуванням уточнень, просило визнати
протиправними та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 28
вересня 2012 року в частині зменшення
розміру від'ємного значення сум
податку на додану вартість у розмірі
1420497,01 грн. та № від 13 грудня 2012
року, яким ТОВ «Єврощебінь» зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на суму
369805,00 грн.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року позов задоволений.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Новоукраїнська міжрайонна Державна
податкова інспекція Кіровоградської
області Державної податкової служби
подала апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просила постанову суду скасувати та
прийняти нове рішення яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ТОВ «Єврощебінь» просить
відмовити у її задоволенні та залишити
без змін постанову суду першої
інстанції.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представники ТОВ
«Єврощебінь» просили відмовити у
задоволенні апеляційної скарги та
залишити без змін постанову суду
першої інстанції, представник
Новоукраїнської міжрайонної Державної
податкової інспекції Кіровоградської
області Державної податкової сулжби не
з'явився, про час та місце розгляду
повідомлялися належним чином.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає
виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами
справи підтверджено, що з 15 серпня 2012
року по 6 вересня 2012 року податковим
органом проведено документальну
позапланову виїзну перевірку ТОВ
«Єврощебінь» з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
01.07.2009 р. по 30.06.2012 р., валютного та іншого
законодавства за період з 01.07.2009 р. по
30.06.2012 року.

За результатами перевірки складено акт
від 12 вересня 2012 року № 25/22-00/34515141 за
результатом якого прийняті
оскаржувані податкові
повідомлення-рішення:

- № від 28 вересня 2012 року, яким ТОВ
«Єврощебінь» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на суму 1429917,00 грн.;

- № від 13 грудня 2012 року, яким ТОВ
«Єврощебінь» зменшено розмір
від'ємного значення суми податку на
додану вартість на суму 369805,00 грн.

Податкове повідомлення-рішення №
від 28 вересня 2012 року, в частині
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість на суму
1420497,01 грн., базується на допущених
порушеннях позивачем підпункту 7.3.3
пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про
податок на додану вартість» № 168/97-ВР
від 03.04.1997р (зі змінами та доповненнями),
п.102.5 ст.102, п.200.4 п.200.5, п.200.6 ст.200
Податкового кодексу України, статті 261
Цивільного кодексу України в частині
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 1331649,00 грн.; пункту 198.6 статті 198
Податкового кодексу України в частині
зменшення розміру від'ємного значення
суми податку на додану вартість у
розмірі 34042,67 грн. (1666,67 грн.+32376,00 грн.);
пункту 201.10 статті 201 Податкового
кодексу України в частині зменшення
розміру від'ємного значення суми
податку на додану вартість у розмірі
54805,34 грн.;

Податкове повідомлення-рішення №
від 13 грудня 2012 року ґрунтується
на висновках податкового органу про
безпідставне збільшення суми
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за липень 2009 року в
розмірі 34520,00 грн. та за листопад 2011 року
в сумі 335285 грн.

Відповідно до податкового
повідомлення-рішення № від 28
вересня 2012 року позиція відповідача
про неправомірне завищення позивачем
залишку від'ємного значення з ПДВ, який
після бюджетного відшкодування
включається до складу податкового
кредиту наступного податкового
періоду в сумі 1331649,00 грн., базується на
тому, що таке завищення здійснено
позивачем за рахунок включення
від'ємного значення з ПДВ, строк
позовної давності за якими минув, у
тому числі: за березень 2008р. - 288147 грн.;
квітень 2008р. - 2 грн.; травень 2008р. - 434
грн.; червень 2008р. - 693 грн.; липень 2008р. -
32009 грн.; серпень 2008р. - 159371 грн.; вересень
2008р. - 354411 грн.; жовтень 2008р. - 98280 грн.;
листопад 2008р. - 266978 грн.; грудень 2008р. -
53205 грн.; січень 2009р. - 849 грн.; лютий 2009р. -
454 грн.; травень 2009р. - 76816 грн.

З тих самих підстав, як вбачається з
податкового повідомлення-рішення №
від 13 грудня 2012 року, податковим
органом зроблено висновок про
завищення позивачем від'ємного
значення з ПДВ, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, за липень 2009 року
та за листопад 2011 року на загальну суму
369805,00 грн.

Відповідач вважає також, що позивачем
включено до складу податкового кредиту
суми податку на додану вартість, які не
підтверджено податковими накладними, і
як наслідок - завищено залишок
від'ємного значення, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
рядку 24 декларації з ПДВ на суму 34042,67
грн. (1666,67 грн.+32376,00 грн.).

В акті перевірки зазначено, що в
порушення пункту 198.6 статті
Податкового кодексу України ТОВ
«Єврощебінь» включено до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість, що не підтверджено
податковими накладними:

- в січні 2012 року - податковою накладною
№15 від 03.01.2012р. (ПАТ «Укравтоінвест» код
- 32961233) на суму - 10 000,00 грн., в тому числі
ПДВ - 1666,67 грн.;

- в квітні 2012 року - податковою
накладною №50 від 02.04.2012р. (ТОВ
«Укрнафтаком» код - 33064422) на суму - 194 256,00
грн., в тому числі ПДВ - 32376,00 грн.

Так ТОВ «Єврощебінь» у період з липня
2009 року по червень 2012 року відображало
у податковій звітності залишок
від'ємного значення ПДВ, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду з
урахуванням відповідних сум за
березень, квітень, травень, червень,
липень, серпень, вересень, жовтень,
листопад та грудень 2008 року, а також
січень, лютий, травень, липень 2009 року;
при цьому на час подання податкових
декларації з ПДВ такі суми не були
погашені чи відшкодовані платнику
податків.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200
Податкового кодексу України сума
податку, що підлягає сплаті
(перерахуванню) до Державного бюджету
України або бюджетному відшкодуванню,
визначається як різниця між сумою
податкового зобов'язання звітного
(податкового) періоду та сумою
податкового кредиту такого звітного
(податкового) періоду.

За змістом пункту 200.3. статті 200
Податкового кодексу України при
від'ємному значенні суми, розрахованої
згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така
сума враховується у зменшення суми
податкового боргу з податку, що виник
за попередні звітні (податкові) періоди
(у тому числі розстроченого або
відстроченого відповідно до цього
Кодексу), а в разі відсутності
податкового боргу - зараховується до
складу податкового кредиту наступного
звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200
Податкового кодексу України, якщо в
наступному податковому періоді сума,
розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї
статті, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає
частина такого від'ємного значення, яка
дорівнює сумі податку, фактично
сплаченій отримувачем товарів/послуг у
попередніх та звітному податкових
періодах постачальникам таких
товарів/послуг або до Державного
бюджету України, а в разі отримання від
нерезидента послуг на митній території
України - сумі податкового
зобов'язання, включеного до податкової
декларації за попередній період за
отримані від нерезидента послуги
отримувачем послуг;

б) залишок від'ємного значення
попередніх податкових періодів після
бюджетного відшкодування включається
до складу сум, що відносяться до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

Пунктом 200.5 статті 200 Податкового
кодексу України встановлено, що не
мають права на отримання бюджетного
відшкодування особи, які мали обсяги
оподатковуваних операцій за останні 12
календарних місяців менші, ніж
заявлена сума бюджетного
відшкодування (крім нарахування
податкового кредиту внаслідок
придбання або спорудження
(будівництва) основних фондів).

Відповідно до пункту 200.6. статті 200
Податкового кодексу України платник
податку може прийняти самостійно
рішення про зарахування в повному
обсязі належної йому суми бюджетного
відшкодування або її частини у
зменшення податкових зобов'язань з
цього податку, що виникли протягом
наступних звітних (податкових)
періодів, за наявності умов,
передбачених пунктом 200.4 цієї статті.
Зазначене рішення відображається
платником податку у податковій
декларації, яку він подає за
результатами звітного (податкового)
періоду, в якому виникає право на
подання заяви про отримання бюджетного
відшкодування згідно з нормами цієї
статті. У разі прийняття такого рішення
зазначена сума не враховується при
розрахунку сум бюджетного
відшкодування наступних звітних
(податкових) періодів.

Колегія суддів зазначає, що п. 102.5 ст. 102
ПК України встановлюється порядок
(можливість) повернення із бюджету
надлишково сплачених грошових коштів,
а суми, задекларовані платником
податку в якості залишку від'ємного
значення, який після бюджетного
відшкодування включаються до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, не підпадають під
визначення «переплата», тобто такі
суми ПДВ не можуть бути списані в
результаті закінчення терміну
давності, а підлягають включенню до
податкового кредиту наступного
податкового періоду.

З урахуванням викладеного, податковий
орган неправомірно застосував строк
давності в 1095 днів до порядку включення
до складу податкового кредиту сум
від'ємного значення ПДВ, що залишились
після бюджетного відшкодування, у
зв'язку з чим суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що
позивачем правомірно заявлено у
податковій звітності за перевірені
відповідачем періоди залишок
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, який після бюджетного
відшкодування включається до складу
податкового кредиту наступного
податкового періоду, у розмірі 1331649,00
грн. (за податковим
повідомленням-рішенням № ) та
369805,00 грн. (за податковим
повідомленням-рішенням № )
відповідно.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

В пункті 198.2 зазначеної статті
передбачено, що датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
із банківського рахунку платника
податку в оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201
Податкового кодексу України, платник
податку зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, у якій
зазначаються в окремих рядках такі
обов'язкові реквізити: а) порядковий
номер податкової накладної; б) дата
виписування податкової накладної; в)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
продавця товарів/послуг; г) податковий
номер платника податку (продавця та
покупця); ґ) місцезнаходження юридичної
особи - продавця або податкова адреса
фізичної особи - продавця,
зареєстрованої як платник податку; д)
повна або скорочена назва, зазначена у
статутних документах юридичної особи
або прізвище, ім'я та по батькові
фізичної особи, зареєстрованої як
платник податку на додану вартість, -
покупця (отримувача) товарів/послуг; е)
опис (номенклатура) товарів/послуг та
їх кількість, обсяг; є) ціна постачання
без урахування податку; ж) ставка
податку та відповідна сума податку в
цифровому значенні; з) загальна сума
коштів, що підлягають сплаті з
урахуванням податку; и) вид
цивільно-правового договору; і) код
товару згідно з УКТ ЗЕД (для
підакцизних товарів та товарів,
ввезених на митну територію України).

Тобто єдиною підставою для формування
податкового кредиту за приписами
Податкового кодексу України є саме
наявність у платника податку - покупця
належно оформленої та виданої
податкової накладної.

Матеріали справи містять копії
належно оформлених податкових
накладних №15 від 29 грудня 2011 року та №50
від 16 березня 2012 року, видані
позивачеві, відповідно ПАТ
«Укравтоінвест» та ТОВ «Укрнафтаком».

Правомірність включення до складу
податкового кредиту податку на додану
вартість в сумах 1666,67 грн. та 32376,00 грн. (у
сумі - 34042,67 грн.) підтверджується
копіями реєстру виданих та отриманих
податкових накладних, рахунків-фактур
та банківських виписок за операціями
із вищезазначеними контрагентами.

З урахуванням викладеного судом
першої інстанції вірно зазначено про
правомірність включено до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість 34042,67 грн., та
віднесення таку суму до залишку
від'ємного значення ПДВ, який після
бюджетного відшкодування включається
до складу податкового кредиту
наступного податкового періоду по
рядку 24 декларації з ПДВ.

На спростування доводів податкового
органу щодо відсутності в Єдиному
реєстрі податкових накладних №1909 від
20 квітня 2012 року та № 10 від 6 червня 2012
року, отриманих позивачем від ПАТ
«Кіровоградобленерго»
Новоукраїнський РЕМ та від ТОВ
«Укрнафтаком» відповідно, судом першої
інстанції вірно зазначено що у
матеріалах справи містяться податкові
накладні №1909/170 від 20 квітня 2012 року та
№10 від 4 червня 2012 року, реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних за травень, червень 2012 року,
рахунки-фактури, банківські виписки, а
також листи ТОВ «Єврощебінь» про
помилку у зазначенні реквізитів
податкових накладних, що направлялися
Новоукраїнській МДПІ №148, № 142 від
23.07.2012 р.

Так позивачем у податковій звітності
за даними господарськими операціями
помилково було заявлено податкові
накладні №1909 від 20 квітня 2012 року та №
10 від 6 червня 2012 року. Натомість, малися
на увазі податкові накладні №1909/170 від
20 квітня 2012 року та №10 від 4 червня 2012
року.

Вказані податкові накладні у порядку,
передбаченому абзацом дев'ятим пункту
201.10 статті 201 Податкового кодексу
України, було включено контрагентами
позивача до Єдиного реєстру податкових
накладних.

В зв'язку з чим колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вказана описка не
позначилася на правомірності
включення позивачем до складу
податкового кредиту суми податку на
додану вартість 54805,34 грн. за
податковими накладними, отриманими
позивачем від ПАТ
«Кіровоградобленерго»
Новоукраїнський РЕМ та ТОВ
«Укрнафтаком».

Колегія суддів апеляційного суду
вважає, що в межах апеляційної скарги
порушень судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому апеляційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206 КАС
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Новоукраїнської
міжрайонної Державної податкової
інспекції Кіровоградської області
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
в повному обсязі.

В повному обсязі ухвала складена
21 березня 2014 року.

Головуючий:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський

Суддя:
С.В. Сафронова