Справа № 803/241/14
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2014-03-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2014 року Справа № 803/241/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання
Кравчик В.В.,

за участю представників позивача
Денисюка Б.І., Чуприни І.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західна
теплоенергетична група» до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг про визнання
протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Західна
теплоенергетична група» (далі - ТзОВ
«Захід-ТЕГ», позивач) звернулося з
адміністративним позовом до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг (далі - Комісія,
відповідач) про визнання протиправною
та скасування постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг, від 17.01.2014 року № 9 «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
17.11.2011 року ТзОВ «Захід-ТЕГ» отримало
ліцензію серії АГ №578327 на виробництво
теплової енергії та ліцензію серії АГ
№578328 на постачання теплової енергії.

13.01.2012 року Комісія, прийняла постанову
№2 «Про встановлення тарифів на
теплову енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група», якою
встановила для ТзОВ «Захід-ТЕГ» тарифи
на теплову енергії з однією складовою -
тариф на виробництво теплової енергії
для населення, бюджетних установ та
інших споживачів.

Постановою Комісії №507 від 31.12.2013 року
були внесені зміни до постанови №2 від
13.01.2012 року в частині коригування
вартості паливної складової тарифу для
бюджетних та інших установ.

На засіданні Комісії 17.01.2014 року була
прийнята постанова №9 «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група», якою були
визнані такими, що втратили чинність
постанова Комісії №2 від 13.01.2012 року та
№507 від 31.12.2013 року та встановлені нові
тарифи на теплову енергію для ТзОВ
«Захід-ТЕГ» з однією складовою - тариф
на виробництво теплової енергії для
населення, бюджетних установ та інших
споживачів.

ТзОВ «Захід-ТЕГ» вважає вищевказану
Постанову Комісії протиправною, такою,
що суперечить вимогам чинного
законодавства та порушує права та
законні інтереси товариства, оскільки
приймаючи постанову про встановлення
тарифів, Комісія перевищила свої
повноваження надані їй законодавством
у сфері теплопостачання та сфері
регулювання ринку комунальних послуг
та не взяла до уваги той факт, що ТзОВ
«Захід-ТЕГ» є ліцензіатом лише з
виробництва та постачання теплової
енергії, а тому належить до суб'єктів
господарювання на суміжних ринках,
ціни (тарифи) на яких в даних обставинах
не підлягають регулюванню Комісією.
Тому позивач просить визнати
протиправною та скасувати постанову
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 17.01.2014 року № 9
«Про встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група».

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, наведених у позовній заяві
просили позов задовольнити, визнати
протиправною і скасувати оскаржувану
постанову Комісії від 17.01.2014 року № 9,
вважають, що вона прийнята Комісією з
перевищенням повноважень, наданих їй
законодавством у сфері
теплопостачання та сфері регулювання
ринку комунальних послуг. Підтвердили,
що не скасування оскаржуваної
постанови відповідача може призвести
до неможливості виконання їх
підприємством договору з ДКП
«Луцьктепло» з переробки природного
газу у готову теплову енергію та
зупинення постачання гарячої води для
опалення 35% житлових будинків м. Луцька
в опалювальний період, оскільки в
оскаржуваній постанові встановлено 0%
рентабельності (замість передбаченого
раніше 6,9%) у виробництві тепла.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, в поданих до суду
письмових запереченнях відповідач
позову не визнав з посиланням на те, що
Комісії надано право на формування
тарифів на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії для ліцензованих
підприємств з врахуванням поданих ними
розрахунків, ціни на газ, даних про
реконструкцію об'єктів
теплопостачання і т.д., що й Комісія
відповідно до діючого законодавства і
вирішила. Тому вважають, що оскаржувана
постанова Комісії від 17.01.2014 року є
правомірною, а відтак просять суд в
позові відмовити.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь в справі, дослідивши подані суду
письмові докази, оцінивши їх за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що адміністративний позов підлягає до
задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) визначає, що кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
17 КАС України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори фізичних чи
юридичних осіб із суб`єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Судом встановлено, що ТзОВ «Захід-ТЕГ»
зареєстроване, як юридична особа, що
підтверджується випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців серії АА №
766916 від 19.09.2012 року, довідкою з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України серії АА № 690519 від
13.12.2012 року, до видів діяльності якого
згідно із Статутом товариства,
затвердженим загальними зборами
учасників (протокол № 07/13 від 27.11.2013
року), належить виробництво та
постачання теплової енергії.

17.11.2011 року Національна комісія
регулювання електроенергетики (далі -
НКРЕ) видала ТзОВ «Захід-ТЕГ» ліцензію
серії АГ № 578327 на виробництво теплової
енергії (крім діяльності з виробництва
теплової енергії на
теплоелектроцентралях,
теплоелектростанціях, атомних
електростанціях і когенераційних
установках та установках з
використанням нетрадиційних або
поновлюваних джерел енергії) зі
строком її дії з 17.11.2011 року по 16.11.2016
року та ліцензію серії АГ № 578328 на
постачання теплової енергії зі строком
її дії з 17.11.2011 року по 16.11.2016 року.

13.01.2012 року Комісія, прийняла постанову
№2 «Про встановлення тарифів на
теплову енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група», якою
встановила для ТзОВ «Захід-ТЕГ» тарифи
на теплову енергії з однією складовою -
тариф на виробництво теплової енергії
для населення, бюджетних установ та
інших споживачів.

Постановою Комісії №507 від 31.12.2013 року
були внесені зміни до постанови №2 від
13.01.2012 року в частині коригування
вартості паливної складової тарифу для
бюджетних та інших установ, зниження
рівня рентабельності по вказаних
категоріях споживачів та скасування
рішення про затвердження
інвестиційної програми.

17.01.2014 року на засіданні Комісії була
прийнята постанова №9 «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група», якою були
визнані такими, що втратили чинність
постанова Комісії №2 від 13.01.2012 року та
№507 від 31.12.2013 року та встановлені нові
тарифи на теплову енергію для ТзОВ
«Захід-ТЕГ» з однією складовою - тариф
на виробництво теплової енергії для
населення, бюджетних установ та інших
споживачів.

На думку суду, відповідач як суб'єкт
владних повноважень не довів
правомірність оскаржуваної в даній
адміністративній справі постанови №9
від 17.01.2014 року, з огляду на таке.

Діяльність ліцензіатів у сфері
теплопостачання та повноваження
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, регулюється
законами України «Про природні
монополії», «Про теплопостачання»,
«Про державне регулювання у сфері
комунальних послуг», указом президента
України «Про Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг», постановою КМУ
«Про забезпечення єдиного підходу до
формування тарифів на
житлово-комунальні послуги».

Згідно із пунктом 1 Положення про
Національну комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, затвердженим
Указом Президента України від 23.11.2011
року № 1073/2011, Комісія є державним
колегіальним органом, підпорядкованим
Президентові України та підзвітним
Верховній Раді України. Крім того,
Комісія не віднесена до переліку
міністерств та інших центральних
органів виконавчої влади, що
визначений Указом Президента України
«Про оптимізацію системи центральних
органів виконавчої влади» від 09.12.2010
року № 1085/2010 (з наступними змінами та
доповненнями), відтак, при розгляді
цієї справи положення частини першої
статті 24 КАС України застосуванню не
підлягають, у зв'язку з чим розгляд та
вирішення справи здійснено суддею
одноособово.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про державне регулювання у сфері
комунальних послуг» від 09.07.2010 року №
2479-VI (з наступними змінами та
доповненнями) органом державного
регулювання у сфері комунальних послуг
є національна комісія, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг. Порядок
організації діяльності національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг, визначається Законом України
«Про природні монополії».

Як передбачено частиною першою статті 6
Закону України «Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг», Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, зокрема: бере
участь у формуванні та реалізації
державної політики у сфері
теплопостачання і централізованого
водопостачання та водовідведення,
перероблення та захоронення побутових
відходів; здійснює: ліцензування
господарської діяльності з
виробництва теплової енергії,
транспортування її магістральними та
місцевими (розподільчими) тепловими
мережами, постачання теплової енергії
в обсягах, що перевищують рівень, який
встановлюється умовами та правилами
провадження господарської діяльності
(ліцензійними умовами), розроблення і
затвердження ліцензійних умов та
порядку контролю за їх дотриманням у
сфері теплопостачання, встановлення
тарифів на комунальні послуги
суб'єктам природних монополій та
суб'єктам господарювання на суміжних
ринках, ліцензування діяльності яких
здійснюється національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» від 01.06.2000
року № 1775-ІІІ (з наступними змінами та
доповненнями) ліцензіат - суб'єкт
господарювання, який одержав ліцензію
на провадження певного виду
господарської діяльності, що підлягає
ліцензуванню; ліцензія - документ
державного зразка, який засвідчує
право ліцензіата на провадження
зазначеного в ньому виду господарської
діяльності протягом визначеного
строку у разі його встановлення
Кабінетом Міністрів України за умови
виконання ліцензійних умов; ліцензійні
умови - установлений з урахуванням
вимог законів вичерпний перелік
організаційних, кваліфікаційних та
інших спеціальних вимог, обов'язкових
для виконання при провадженні видів
господарської діяльності, що
підлягають ліцензуванню; ліцензування
- видача, переоформлення та анулювання
ліцензій, видача дублікатів ліцензій,
ведення ліцензійних справ та
ліцензійних реєстрів, контроль за
додержанням ліцензіатами ліцензійних
умов, видача розпоряджень про усунення
порушень ліцензійних умов, а також
розпоряджень про усунення порушень
законодавства у сфері ліцензування;
орган ліцензування - орган виконавчої
влади, визначений Кабінетом Міністрів
України, уповноважений законом
державний колегіальний орган,
спеціально уповноважений виконавчий
орган рад для ліцензування певних
видів господарської діяльності.

Частинами першою, другою статті 8 цього
ж Закону передбачено, що ліцензійні
умови є нормативно-правовим актом,
положення якого встановлюють
кваліфікаційні, організаційні,
технологічні та інші вимоги для
провадження певного виду
господарської діяльності. Суб'єкт
господарювання зобов'язаний провадити
певний вид господарської діяльності,
що підлягає ліцензуванню, відповідно
до встановлених для цього виду
діяльності ліцензійних умов.

Відповідно до пункту 42 частини третьої
статті 9 зазначеного Закону
ліцензуванню підлягають такі види
господарської діяльності, як
виробництво теплової енергії,
транспортування її магістральними і
місцевими (розподільчими) тепловими
мережами та постачання теплової
енергії.

Постановою Комісії від 10.08.2012 року №276
(зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 31.08.2012 року за № 1466/21778), яка
набрала чинності 17.09.2012 року,
затверджені Ліцензійні умови
провадження господарської діяльності
з виробництва теплової енергії.
Пунктом 1.1 вказаних Ліцензійних умов
визначено, що ці Ліцензійні умови
встановлюють організаційні,
кваліфікаційні, технологічні та
спеціальні (особливі) вимоги
провадження господарської діяльності
з виробництва теплової енергії.

Преамбулою Закону України «Про
теплопостачання» від 02.06.2005 року № 2633-IV
(з наступними змінами та доповненнями)
передбачено, що цей Закон визначає
основні правові, економічні та
організаційні засади діяльності на
об'єктах сфери теплопостачання та
регулює відносини, пов'язані з
виробництвом, транспортуванням,
постачанням та використанням теплової
енергії з метою забезпечення
енергетичної безпеки України,
підвищення енергоефективності
функціонування систем
теплопостачання, створення і
удосконалення ринку теплової енергії
та захисту прав споживачів та
працівників сфери теплопостачання.

Згідно із статтею 1 цього ж Закону
виробництво теплової енергії -
господарська діяльність, пов'язана з
перетворенням енергетичних ресурсів
будь-якого походження, у тому числі
альтернативних джерел енергії, на
теплову енергію за допомогою технічних
засобів з метою її продажу на підставі
договору; інвестиційна програма -
комплекс заходів, затверджений в
установленому порядку, для підвищення
рівня надійності та забезпечення
ефективної роботи систем
централізованого теплопостачання,
який містить зобов'язання суб'єкта
господарювання у сфері
централізованого теплопостачання щодо
будівництва (реконструкції,
модернізації) об'єктів у цій сфері,
поліпшення якості послуг, з
відповідними розрахунками та
обґрунтуваннями, а також зазначенням
джерел фінансування та графіка
виконання; тариф (ціна) на теплову
енергію - грошовий вираз витрат на
виробництво, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг; сфера теплопостачання - сфера
діяльності з виробництва,
транспортування, постачання теплової
енергії споживачам; ринок теплової
енергії - сфера обороту теплової
енергії як товару, на який є попит і
пропозиція; споживач теплової енергії -
фізична або юридична особа, яка
використовує теплову енергію на
підставі договору; суб'єкти відносин у
сфері теплопостачання - фізичні та
юридичні особи незалежно від
організаційно-правових форм та форми
власності, які здійснюють виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії, теплосервісні організації,
споживачі, органи виконавчої влади та
органи місцевого самоврядування;
теплова енергія - товарна продукція, що
виробляється на об'єктах сфери
теплопостачання для опалення,
підігріву питної води, інших
господарських і технологічних потреб
споживачів, призначена для
купівлі-продажу.

Як встановлено судом, Постановою
Комісії №2 від 13.01.2012 року «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група», були
встановлені тарифи на теплову енергію
для ТзОВ «Захід-ТЕГ» з однією складовою
- тариф на виробництво теплової енергії
- для трьох категорій споживачів:
населення, бюджетних установ, інших
споживачів.

01 лютого 2012 року між ТзОВ «Захід-ТЕГ» та
ДКП «Луцьктепло» був укладений Договір
№9 про надання послуг з переробки
давальницької сировини (природного
газу) у готову продукцію (теплову
енергію) . Відповідно до умов даного
Договору замовник (ДКП «Луцьктепло»)
передає виконавцю (ТОВ «Захід-ТЕГ»)
сировину (природний газ), а виконавець
надає замовнику послуги по її
переробці у готову продукцію (теплову
енергію), за що отримує відповідну
плату.

06.04.2012 року за №1067/02-08-06 Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
було надіслано лист до ДКП
«Луцьктепло» з вимогою розірвання
вищевказаного договору №9 від 01.02.2012
року, як такого, що укладений з
порушенням норм діючого законодавства,
так як суб'єкти природних монополій в
своїй діяльності є обмеженими і не
можуть відступати від вимог актів
законодавства.

Оскільки чинним законодавством
України не передбачено встановлення
тарифів на переробку давальницької
сировини при визначенні ціни Договору
сторони використовували тарифи на
теплову енергію, встановлені
Постановою Комісії № 2 від 13.01.2012 р.

Вартість послуг з переробки
давальницької сировини (природного
газу) у готову продукцію (теплову
енергію) за Договором визначалася як
різниця між тарифами на теплову
енергію, встановленими Комісією, та
паливною складовою витрат у тарифі,
оскільки природний газ (давальницька
сировина за Договором) надавався
замовником, а не придбавався
виконавцем за власні кошти, як це
передбачено у тарифі.

Рішенням Господарського суду
Волинської області від 06.06.2012 року у
справі №5004/579/12 за позовом ДКП
«Луцьктепло» до ТзОВ «Західна-ТЕГ»
(том. 1 а.с. 134-139) було встановлено, що
ТзОВ «Захід-ТЕГ» при укладенні
Договору №9 від 01.02.2012 року дотрималося
всіх вимог чинного законодавства щодо
застосування тарифів, встановлених
Постановою Комісії № 2 від 13.01.2012 року,
зокрема зазначалося, що укладаючи
даний Договір про надання послуг з
переробки давальницької сировини
(природного газу) у готову продукцію
(теплову енергію) сторони керувалися
чинним законодавством про публічні
зобов'язання (зокрема ч. З ст. 178 ГК
України). Оскільки Кабінетом Міністрів
України не встановлено затвердження
тарифів при переробці давальницької
сировини, вартість послуг з переробки
природного газу розраховано згідно
тарифів встановлених Постановою
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг № 2 від « 13» січня 2012
року «Про встановлення тарифів на
теплову енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група». Тобто, було
дотримано всіх вимог законодавства при
укладенні Договору № 9 від 01.02.2012 р., в
тому числі стосовно встановлення і
регулювання цін (єдиним видом тарифів
при переробці давальницької сировини є
тарифи на теплову енергію, які і було
враховано)». Тому вищевказаним судом
було прийнято рішення про відмову в
позові щодо зобов'язання ТзОВ
«Західна-ТЕГ» укласти договір
купівлі-продажу теплової енергії з ДКП
«Луцьктепло» замість договору про
надання послуг з переробки природного
газу.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 19.11.2013 року,
апеляційну скаргу ДКП «Луцьктепло»
залишено без задоволення, а рішення
господарського суду Волинської
області - без змін, відтак вказана
постанова суду набрала законної сили
(том. 1 а.с. 140-145).

19 грудня 2012 року між ТзОВ «Захід-ТЕГ» та
ДКП «Луцьктепло» був укладений
аналогічний Договір на 2013 рік (Договір
№131 від 19.12.2012 р. про надання послуг з
переробки давальницької сировини
(природного газу) у готову продукцію
(теплову енергію)).

05.03.2013 року ТзОВ «Захід-ТЕГ» та ДКП
«Луцьктепло» звернулися зі спільною
заявою до Волинського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
надання дозволу на узгоджені дії
шляхом укладення договору про надання
послуг з переробки давальницької
сировини (природного газу) у готову
продукцію (теплову енергію).

Рішенням Адміністративної колегії
Волинського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України №23 від 19.03.2013 р. було
встановлено, що жоден із суб'єктів
господарювання, до складу яких входять
учасники узгоджених дій (ТзОВ
«Захід-ТЕГ» та ДКП «Луцьктепло), не
займає монопольного (домінуючого)
становища на будь-якому задіяному
ринку товару та надано дозвіл на
вчинення узгоджених дій шляхом
укладення договору про надання ТзОВ
«Захід-ТЕГ» послуг з переробки
природного газу ДКП «Луцьктепло» в
теплову енергію для надання останнім
послуг із централізованого
теплопостачання та централізованого
постачання гарячої води для населення,
бюджетних установ та інших споживачів
м. Луцька терміном на 3 роки.

У період з 13 по 24 травня 2013 року
представниками Управління
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг у Львівській,
Рівненській, Волинській,
Івано-Франківській та Закарпатській
областях була проведена планова
перевірка дотримання ліцензійних умов
з виробництва та постачання теплової
енергії ТзОВ «Захід-ТЕГ».

За результатами проведеної перевірки
був складений Акт планової перевірки
дотримання ліцензійних умов
провадження господарської діяльності
з виробництва теплової енергії,
транспортування теплової енергії
магістральними та місцевими
(розподільчими) тепловими мережами,
постачання теплової енергії від 24.05.2013
р. № 37 (далі - Акт перевірки), який містив
перелік порушень вимог законодавства,
виявлених під час проведення
перевірки.

На підставі Акту перевірки 31 травня 2013
року на засіданні Комісії були
прийняті:

1) Постанова № 73 від 31.05.2013р. «Про
накладення штрафу на ТзОВ «Західна
теплоенергетична група» за порушення
Ліцензійних умов провадження
господарської діяльності з
виробництва теплової енергії».

2) Постанова № 74 від 31.05.2013р. «Про
визнання такою, що втратила чинність,
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 13.01.2012р. №2».

3) Протокольне рішення (протокол
від 31.05.2013р. № 16) з питання порядку
денного засідання: щодо порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Західна
теплоенергетична група» (, юридична адреса: 43023, Волинська
обл. м. Луцьк, вул. Карбишева, буд. 2,
ліцензії АГ 578328, АГ 5783327) Ліцензійних
умов провадження господарської
діяльності з виробництва теплової
енергії та постачання теплової
енергії.

ТзОВ «Захід-ТЕГ», не погоджуючись з
рішеннями Комісії, подало
адміністративний позов про визнання
протиправними та скасування Постанов
№73, №74 та Протокольного рішення від
31.05.2013р., а також клопотання про
забезпечення позову шляхом зупинення
дії вказаних постанов та рішення.

Ухвалою Волинського окружного
адміністративного суду від 26 червня 2013
року про вжиття заходів забезпечення
позову в справі №803/1406/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Західна
теплоенергетична група» до
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг про визнання
протиправними та скасування постанов і
рішення, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 20.09.2013 року,
було зупинено дію пунктів 2,3 Постанови
№73, Постанови №74 та пункту 1
Протокольного рішення до вирішення
справи по суті. Постановою Волинського
окружного адміністративного суду від 14
серпня 2013 року, Постанова №73, Постанова
№74 та пункт 1 Протокольного рішення
були визнані протиправними та
скасовані (том. 2 а.с. 7-28). На даний час
постанова суду перебуває на оскарженні
в апеляційному порядку.

30.10.2013 року Волинською обласною
державною адміністрацією для ТзОВ
«Захід-ТЕГ» була видана ліцензія № 343981
на централізоване водопостачання
строком на 5 років.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
природні монополії» діяльність з
централізовано водопостачання та
водовідведення відноситься до сфери
природних монополій, тому після
отримання ліцензії на централізоване
водопостачання ТзОВ «Захід- ТЕГ» було
включено до Зведеного переліку
природних монополій Антимонопольного
комітету України.

У продовж строку дії ліцензії ТзОВ
«Захід-ТЕГ» не провадило діяльності з
централізованого водопостачання та не
зверталося до органів місцевого
самоврядування із заявою про
встановлення тарифів на
централізоване водопостачання для
товариства.

12 лютого 2014 року ліцензія ТзОВ
«Захід-ТЕГ» на централізоване
водопостачання була анульована на
підставі заяви ліцензіата (Протокол №4
від 12.02.2014 р. засідання експертної
комісії департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації) (том. 2 а.с. 30-31).

25.12.2013 року між ТзОВ «Захід-ТЕГ» та ДКП
«Луцьктепло» був укладений Договір №25
від 25.12.2013 р. про надання послуг з
переробки давальницької сировини
(природного газу) у готову продукцію
(теплову енергію) на 2014 рік, аналогічний
попереднім договорам, які укладалися
ТзОВ «Захід-ТЕГ» та ДКП «Луцьктепло» у
2012 р. (Договір №9 від 01.02.2012 р. про
надання послуг з переробки
давальницької сировини (природного
газу) у готову продукцію (теплову
енергію)) та 2013 р. (Договір №131 від 19.12.2012
р. про надання послуг з переробки
давальницької сировини (природного
газу) у готову продукцію (теплову
енергію)). Вартість послуг з переробки
природного газу у теплову енергію у
всіх цих договорах лишалася незмінною
і визначалася на підставі тарифів на
теплову енергію ТзОВ «Захід-ТЕГ»,
встановлених Постановою №2 від 13.01.2012 р.
(том. 1 а.с. 29).

31 грудня 2013 року на засіданні Комісії
була прийнята Постанова №507 від 31.12.2013
р. «Про внесення змін до постанови
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 13.01.2012 №2». Цією
постановою була знижена вартість
паливної складової у тарифі ТзОВ
«Захід-ТЕГ» для бюджетних установ на
інших споживачів (у зв'язку зі
зниженням вартості природного газу) та
знижений рівень рентабельності,
встановлений для фінансування
інвестиційної програми, для бюджетних
установ та інших споживачів з 6,95% до 6%.
Також Постановою №507 була скасована
річна інвестиційна програма ТзОВ
«Захід-ТЕГ» у сумі 6 616 680 грн. (з ПДВ), а
Протокольним рішенням від 31.12.2013 р. ТОВ
«Захід-ТЕГ» було зобов'язане до 1.04.2014 р.
подати на схвалення Комісії нову
інвестиційну програму.

На засіданні Комісії 17 січня 2014 року
була прийнята Постанова №9 «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТОВ «Західна теплоенергетична
група». Відповідно до вказаної
постанови були визнані такими, що
втратили чинність Постанова №2 від
13.01.2012 р. «Про встановлення тарифів на
теплову енергію ТОВ «Західна
теплоенергетична група» та Постанова
№507 від 31.12.2013 р. «Про внесення змін до
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 13.01.2012 №2», а
також встановлені нові тарифи на
теплову енергію для ТОВ «Захід-ТЕГ»
(том. 1 а.с. 17-19).

Стаття 1 ЗУ «Про природні монополії»
визначає суб'єкт природної монополії
як суб'єкт господарювання (юридичну
особу) будь-якої форми власності, який
виробляє (реалізує) товари на ринку, що
перебуває у стані природної монополії.
Предметом державного регулювання
діяльності суб'єктів природних
монополій, відповідно до ст. 8 вказаного
закону, є ціни (тарифи) на товари, що
виробляються (реалізуються) суб'єктами
природних монополій, доступ споживачів
до таких товарів та інші умови
здійснення підприємницької діяльності
у випадках, передбачених
законодавством.

У сфері теплопостачання до суб'єктів
природних монополій належать суб'єкти
господарювання, які отримали ліцензію
та провадять діяльність з
транспортування теплової енергії (ст. 5
ЗУ «Про природні монополії»).

Відповідно до ст. 6 вказаного закону,
діяльність з виробництва та постачання
теплової енергії належить до суміжних
ринків. Суміжний ринок - товарний ринок,
що не перебуває у стані природної
монополії, для суб'єктів якого
реалізація вироблених товарів або
використання товарів інших суб'єктів
господарювання неможливе без
безпосереднього використання товарів,
що виробляються (реалізуються)
суб'єктами природних монополій (п.1 ст.1
ЗУ «Про природні монополії»).

Суб'єкти господарювання, які отримали
ліцензії на виробництво та постачання
теплової енергії (до яких належить ТОВ
«Захід-ТЕГ»), вважаються суб'єктами
господарювання на суміжних ринках.

До повноважень комісій регулювання
ринку природних монополій (у нашому
випадку це Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг) щодо діяльності
суб'єктів господарювання на суміжних
ринках відповідно до ст. ст. 12, 13, 14 ЗУ
«Про природні монополії» належать:
сприяння розвитку конкуренції на
суміжних ринках; розробка та
затвердження спеціальних умов і правил
здійснення підприємницької діяльності
(ліцензійних умов), контроль за їх
дотриманням та вжиття заходів для
запобігання їх порушень; видача
ліцензій; передача до відповідних
державних органів матеріалів про
порушення чинного законодавства;
застосування санкцій за порушення
ліцензійних умов; звернення до суду у
разі порушення норм ЗУ «Про природні
монополії».

Таким чином, з аналізу норм ЗУ «Про
природні монополії» вбачається, що
Комісія уповноважена встановлювати
ціни (тарифи) на товари, які
виробляються суб'єктами природних
монополій (у сфері теплопостачання це
теплотранспортуючі організації) та не
має відповідних повноважень про
встановлення тарифів щодо суб'єктів
господарювання яким являється ТзОВ
«Захід-ТЕГ».

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про
теплопостачання» тариф (ціна) на
теплову енергію - це грошовий вираз
витрат на виробництво,
транспортування, постачання одиниці
теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням
рентабельності виробництва,
інвестиційної та інших складових, що
визначаються згідно з методиками,
розробленими національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

Стаття 20 цього ж Закону зазначає, що
тариф на теплову енергію, реалізація
якої здійснюється суб'єктами
господарювання, що займають монопольне
становище на ринку, є регульованими.
Тариф на теплову енергію для споживача
визначається як сума тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії.

Тарифи на виробництво теплової
енергії, постачання теплової енергії,
транспортування теплової енергії
затверджуються Комісією та органами
місцевого самоврядування у межах
повноважень, визначених
законодавством (ч. З ст. 20 ЗУ «Про
теплопостачання»).

Порядок формування тарифів,
затверджений постановою КМУ від 011.06.2011
року № 869, надає детальні роз'яснення
щодо формування та встановлення
тарифів на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання.

Так п. 28 Порядку зазначає, що
одноставкові тарифи на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії розраховуються
ліцензіатами та встановлюються
уповноваженими органами окремо для
кожного виду ліцензованої діяльності,
який провадить ліцензіат. Для
ліцензіатів, які здійснюють реалізацію
теплової енергії споживачам, додатково
встановлюються тарифи на теплову
енергію.

Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг» до повноважень Комісії, яка
виконує функції державного
регулювання у сфері комунальних
послуг, належить встановлення тарифів
на комунальні послуги для суб'єктів
природних монополій та суб'єктів
господарювання на суміжних ринках.

До тарифів на комунальні послуги ст. 1
вказаного закону відносить тариф на
теплову енергію, тариф на
транспортування теплової енергії,
тариф на постачання теплової енергії,
тарифи на послуги централізованого
водопостачання та водовідведення,
тарифи на перероблення та захоронення
побутових відходів. Тарифу на
виробництво теплової енергії у
вказаному переліку нема, з чого
випливає, що виробництво теплової
енергії не належить до сфери
комунальних послуг, а державний
регулятор сфери комунальних послуг
(Комісія) не наділена повноваженнями та
не має правових підстав їх
встановлювати для позивача.

Таким чином, аналіз законодавства у
сфері теплопостачання та сфері
комунальних послуг дає підстави
зробити висновок, що Комісія при
прийнятті постанови №9 від 17.01.2014 року
«Про встановлення тарифів на теплову
енергію для ТОВ «Західна
теплоенергетична група» порушила
положення діючого законодавства
України та перевищила повноваження,
надані їй законом.

Комісія не врахувала той факт, що ТзОВ
«Захід-ТЕГ» має ліцензії лише на
виробництво та постачання теплової
енергії, отже, відповідно до ст. 6 ЗУ
«Про природні монополії» товариство
належить до суб'єктів господарювання
на суміжних ринках.

Пунктом 2 статті 5 Закону України «Про
природні монополії» встановлено, що
зведений перелік суб'єктів природних
монополій ведеться Антимонопольним
комітетом України на підставі Реєстрів
суб'єктів природних монополій у сфері
житлово-комунального господарства, що
формуються Національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, а в інших сферах, в
яких діють суб'єкти природних
монополій, - національними комісіями
регулювання природних монополій у
відповідній сфері або органами
виконавчої влади, що здійснюють
функції такого регулювання до
створення зазначених комісій.

Судом встановлено, що з метою
запровадження механізму реалізації
частини другої статті 5 Закону України
«Про природні монополії» та відповідно
до пункту 11 частини третьої статті 7
Закону України «Про Антимонопольний
комітет України», було прийнято
розпорядження Антимонопольного
комітету України від 28 листопада 2012
року № 874-р «Про затвердження Порядку
складання та ведення зведеного
переліку суб'єктів природних
монополій», з якого вбачається, що
станом на момент прийняття
відповідачем оскаржуваної постанови
та на момент винесення рішення в даній
адміністративній справі ТзОВ
«Захід-ТЕГ» відсутнє у цьому переліку
суб'єктів природних монополій.

Відповідно до Рішення
Адміністративної колегії Волинського
обласного відділення Антимонопольного
комітету України №23 від 19.03.2013 року
«Про надання дозволу на узгоджені дії
між ТзОВ «Захід-ТЕГ» та ДКП
«Луцьктепло», ТзОВ «Захід-ТЕГ» не
займає монопольного становища на
будь-якому задіяному ринку товару, а
тому не підпадає під регулювання
Комісії у порядку, визначеному ч. 2 ст. 20
ЗУ «Про теплопостачання» (том. 1 а.с.
202-205).

Таким чином, Комісія, при прийнятті
постанови №9 від 17.01.2014 року діяла не на
підставі, не в межах повноважень та не у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Посилання відповідача в письмових
запереченнях на те, що при прийнятті
спірного рішення Комісія діяла
виключно відповідно до діючого
законодавства є невірним, оскільки
відповідно до ст. 6 Закону України «Про
природні монополії» ТзОВ «Захід-ТЕГ»
відноситься до суб'єктів
господарювання на суміжних ринках та
не є природною монополією і має
ліцензію на провадження діяльності з
виробництва теплової енергії, яке не
відноситься до сфери комунальних
послуг, жодних комунальних послуг ТзОВ
«Захід-ТЕГ» кінцевим споживачам не
надає, тому не підпадає під регулювання
Комісії з встановлення тарифів
відповідно до вимог ЗУ «Про державне
регулювання у сфері комунальних
послуг».

Крім того, не заслуговує на увагу
посилання відповідача на Порядок
формування тарифів, затверджений
постановою КМУ від 011.06.2011 року № 869, як
підставу для прийняття оскаржуваного
рішення, оскільки даний Порядок не
уповноважує Комісію встановлювати
тарифи на теплову енергію, її
виробництво, транспортування та
постачання, а лише зобов'язує
керуватися його положеннями у разі
вчинення таких дій, а тому не може
розглядатися, як правова підстава
встановлення Комісією тарифів на
теплову енергію для ТзОВ «Захід-ТЕГ».

Крім того, Рішенням Господарського
суду Волинської області від 06.06.2012 року,
яке набрало законної сили у справі
№5004/579/12 за позовом ДКП «Луцьктепло» до
ТзОВ «Західна-ТЕГ» про зобов'язання
розірвати договір про надання послуг з
переробки давальницької сировини
(природного газу) у готову продукцію
(теплову енергію) №9 від 01.02.2012 р., в
задоволенні позову відмовлено та
встановлено, що у господарській
діяльності на підставі договору про
надання послуг з переробки
давальницької сировини (природного
газу) у готову продукцію (теплову
енергію) ТзОВ «Захід-ТЕГ» застосовує
тарифи на теплову енергію, встановлені
Постановою Комісії №2 від 13.01.2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Таким чином, беручи до уваги досліджені
в судовому засіданні обставини та
письмові докази, в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що постанова
Комісії № 9 від 17.01.2014 року «Про
встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна-ТЕГ» суперечить
вимогам чинного законодавства та
прийнята Комісією з перевищенням
повноважень, наданих їй законодавством
у сфері теплопостачання та сфері
регулювання ринку комунальних послуг,
а відтак підлягає визнанню
протиправною та скасуванню.

Інші доводи відповідача не
спростовують висновків суду, зроблених
в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 94 КАС
України якщо судове рішення ухвалене
на користь сторони, яка не є суб'єктом
владних повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа).

Оскільки представник позивача в
судовому засіданні відмовився від
стягнення сплаченого судового збору,
тому судовий збір не стягується.

Керуючись статтями 11, 17, 94, 71, 158, 160, 162, 163,
186 Кодексу адміністративного
судочинства України, на підставі
статтей 1, 2, 5, 6 Закону України «Про
державне регулювання у сфері
комунальних послуг», статтей 1, 8, 9
Закону України «Про ліцензування
певних видів господарської діяльності,
статтей 1, 20 Закону України «Про
теплопостачання», статтей 1, 5, 6 Закону
України «Про природні монополії», суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
Постанову Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 17.01.2014 року № 9
«Про встановлення тарифів на теплову
енергію ТзОВ «Західна
теплоенергетична група».

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови, повний
текст якої буде виготовлено 08 березня
2014 року. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
С.Ф. Костюкевич