Справа № 2а-16403/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/39447/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Карася О.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2012 року
та ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 12.01.2012 року
по справі № 2а-16403/11/2070 за позовом
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції про визнання
протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2011 року Фізична
особа-підприємець ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовною заявою до Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання протиправними
та скасування податкового
повідомлення-рішення від 09.07.2009 року
№/0; податкового
повідомлення-рішення від 09.07.2009 року
№/0; рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 09.07.2009
року №.

Ухвалою Харківського окружного
адміністративного суду від 12.01.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2012 року
у даній справі адміністративний позов
залишено без розгляду в частині
позовних вимог про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 09.07.2009 року №.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та направити справу до суду
першої інстанції для продовження
розгляду, оскільки вважає, що рішення
судів було прийнято з порушенням норм
процесуального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Приймаючи рішення про залишення позову
без розгляду, суди виходили з приписів
ч.1 ст. 100 Кодексу адміністративного
судочинства України, у відповідності
до якої, поданий після закінчення
строків, установлених законом,
залишається без розгляду, якщо суд за
заявою особи, яка його подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Колегія суддів погоджується з
висновками судів з огляду на наступне.

Колегія суддів зазначає, що у
відповідності до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень. До адміністративних судів
можуть бути оскаржені будь-які рішення,
дії чи бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Зазначені положення кореспондуються з
нормами ст. 162 КАС України, які
визначають повноваження суду при
вирішенні справи по суті.

Частиною 2 ст. 99 КАС України
встановлено, адміністративний позов
може бути подано в межах строку
звернення до адміністративного суду,
встановленого цим Кодексом або іншими
законами. Для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється річний строк, який, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів. Для захисту
прав, свобод та інтересів особи цим
Кодексом та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Практика Європейського суду з прав
людини також свідчить про те, що право
на звернення до суду не є абсолютним і
може бути обмеженим, в тому числі і
встановленням строків на звернення до
суду за захистом порушених прав (справа
«Стаббігс на інші проти
Великобританії», справа «Девеер проти
Бельгії»).

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 102 КАС України пропущений
з поважних причин процесуальний строк,
встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк,
встановлений судом, - продовжений судом
за клопотанням особи, яка бере участь у
справі.

Судами встановлено, що оскаржуване
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій отримано
позивачем 21.07.2009 року, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком судів та
вважає, що позивачем було пропущено
річний строк звернення до
адміністративного суду щодо позовних
вимог про визнання протиправним та
скасування рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій від 09.07.2009
року № на суму 5312760,00 грн.

Згідно приписів частин 2 ст. 99 КАС
України строк звернення до суду, якщо
не встановлено інше, обчислюється з
дня, коли особа дізналась або повинна
була дізнатись про порушення своїх
прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, для вирішення питання про
правильність застосування судами
строку звернення до суду з захистом
прав, свобод та інтересів особи
необхідно з'ясувати, яким саме
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
права цієї особи, коли розпочався
перебіг цього строку.

Згідно ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
судах здійснюються на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

При цьому, в силу приписів ч. 4 ст. 11 КАС
України суд вживає передбачені законом
заходи, необхідні для з'ясування всіх
обставин у справі, у тому числі щодо
виявлення та витребування доказів з
власної ініціативи.

З матеріалів справи не вбачається
існування поважних причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду з позовними вимогами про визнання
протиправним та скасування рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 09.07.2009 року №.

Крім того, судами встановлено, що
рішення про застосування штрафних
(фінансових) санкцій від 09.07.2009 року
№ було оскаржено до суду. Ухвалою
Харківського окружного
адміністративного суду від 02.03.2010 року
по справі №42444/09/2070 позовну заяву
залишено без розгляду у зв'язку з
повторним неприбуттям позивача в
судове засідання.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком судів та
вважає, що позивач не скористався
правом на оскарження рішення про
застосування штрафних (фінансових)
санкцій від 09.07.2009 року № у строк,
передбачений законодавством.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права при вирішенні
цієї справи не допущено. Правова оцінка
обставин у справі дана вірно, а тому
касаційну скаргу слід відхилити, а
оскаржувані судові рішення залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 15.05.2012 року
та ухвалу Харківського окружного
адміністративного суду від 12.01.2012 року
по справі № 2а-16403/11/2070 залишити без
змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписКарась О.В.