Справа № 2а-0770/1406/11
Суддя: Довгополов О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 р.

Справа № 52948/11/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова
О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького
В.В.,

з участю секретаря судового засідання
Малетич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові апеляційну
скаргу Державної інспекції з контролю
за цінами в Закарпатській області на
ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі за позовом
Державної інспекції з контролю за
цінами в Закарпатській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стек» про стягнення
фінансових санкцій, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2011 року Державна інспекція з
контролю за цінами в Закарпатській
області звернулась до суду з позовом до
ТзОВ «Стек», яким просила стягнути з
відповідача фінансові санкції в
розмірі 1321837,17 грн., застосовані
рішенням від 30.12.2008 року № 35.

Ухвалою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року позовну заяву залишено без
розгляду на підставі ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Ухвала мотивована тим, що
фінансові санкції були застосовані до
ТзОВ «Стек» рішенням Державної
інспекції з контролю за цінами в
Закарпатській області від 30.12.2008 року, а
позовна заява про їх стягнення подана
до суду 04.05.2011 року. Отже, позивач
пропустив річний строк звернення до
суду з даним позовом, передбачений ч. 2
ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України (в редакції, чинній
на момент прийняття позивачем рішення
про застосування економічних санкцій),
і не подав заяву про поновлення цього
строку.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив
позивач, вважає що суд неповно з'ясував
обставини, що мають значення для справи
і порушив норм процесуального права.
Просить скасувати ухвалу, а справу
направити до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної
скарги зазначає, що позов поданий після
розгляду судом (набрання законної сили
судовим рішенням) справи за позовом
ТзОВ «Стек» про скасування рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами в Закарпатській області про
застосування фінансових санкцій за
порушення державної дисципліни цін від
30.12.2008 року, а саме прийняття Львівським
апеляційним адміністративним судом
постанови від 12.04.2011 року, якою у
задоволенні позову ТзОВ «Стек» в
частині скасування зазначеного
рішення відмовлено. Отже, ним не
пропущено місячний строк звернення до
суду, передбачений ч. 4 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, перебіг якого розпочався
після набрання законної сили
зазначеною вище постановою
Львівського апеляційного
адміністративного суду, оскільки лише
після прийняття апеляційним судом цієї
постанови рішення Державної інспекції
з контролю за цінами в Закарпатській
області від 30.12.2008 року набуло чинності.
На думку позивача, подання позову про
стягнення фінансових санкцій до
вирішення судом питання правомірності
їх застосування є недоцільним,
безпідставним та необґрунтованим.

Фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється
відповідно до ч. 1 ст. 41 Кодексу
адміністративного судочинства України
у зв'язку з неявкою у судове засідання
всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
та заперечення на неї, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону
України «Про судоустрій і статус
суддів» було внесено зміни до ст. 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, які набули чинності з 30 липня
2010 року.

Зокрема, згідно з цими змінами
загальний строк звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи,
визначений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, зменшено з одного року до
шести місяців.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що
відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Як зазначено в рішенні Конституційного
Суду України від 09.02.1999 року № 1-рп/99, ч. 1
ст. 58 Конституції України щодо дії
нормативно-правового акта в часі треба
розуміти так, що вона починається з
моменту набрання цим актом чинності і
припиняється з втратою ним чинності,
тобто до події, факту застосовується
той закон або інший
нормативно-правовий акт, під час дії
якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб'єктивного права, в
тому числі права на звернення до суду,
слід визначати із застосуванням
законодавства, яке діяло на момент
виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної
дії нормативно-правового акта полягає
в тому, що запроваджені ним нові норми
не можуть застосовуватися до
правовідносин, які існували до
набрання ним чинності.

Отже, приписи нового
нормативно-правового акта не можуть
змінити обсяг прав, який було
встановлено попередніми
нормативно-правовими актами.

Таким чином, тривалість і правила
обчислення строку звернення особи до
суду визначаються за тими правилами,
які були чинними на момент початку
перебігу відповідного строку.

Отже, тривалість строку звернення до
суду не змінюється в разі подальших
змін законодавства, яке регулює
відповідні відносини і не залежить від
того, коли було реалізоване право на
позов, тобто коли було фактично
пред'явлено позов.

Тому строк звернення до суду
розпочинається і закінчується з
урахуванням тієї тривалості, яка
передбачалася на момент початку
перебігу відповідного строку.

До 30 липня 2010 року строк звернення до
суду з позовом про оскарження
податкових повідомлень-рішень був
визначений ч. 2 ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, відповідно до якої для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Враховуючи наведене вище, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що до
спірних правовідносин слід
застосувати саме річний строк
звернення до адміністративного суду.

Крім того, як встановив суд, рішенням
Державної інспекції з контролю за
цінами в Закарпатській області від
30.12.2008 року № 35 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін до ТзОВ
«Стек» були застосовані фінансові
санкції в розмірі 1321837,17 грн.

Зазначену постанову ТзОВ «Стек»
отримало у встановлений
законодавством термін і оскаржило в
судовому порядку.

В рішення зазначено, що воно підлягає
виконанню в десятиденний термін.

А відповідно до положень п. п. 3.5, 3.6
Інструкції про порядок застосування
економічних та фінансових (штрафних)
санкцій органами державного контролю
за цінами, затвердженої спільним
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції
України та Міністерства фінансів
України від 03.12.2001 року № 298/519,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 18.12.2001 року за № 1047/6238, у разі
невиконання рішення про застосування
економічних санкцій суб'єктом
господарювання, до якого такі санкції
застосовані, відповідні органи
державного контролю за цінами в
тридцятиденний термін подають позов до
суду про стягнення цих санкцій.

Тобто перебіг строку звернення до суду
з даним позовом розпочався через
тридцять днів після отримання ТзОВ
«Стек» примірника рішення про
застосування економічних санкцій за
порушення державної дисципліни цін.

А факт звернення ТзОВ «Стек» до суду з
позовом про оскарження рішення
Державної інспекції з контролю за
цінами в Закарпатській області від
30.12.2008 року № 35 про застосування
економічних санкцій за порушення
державної дисципліни цін є реалізацією
права суб'єкта господарювання і не може
впливати на перебіг строку звернення
до суду у адміністративній справі, що
розглядається.

За наведених обставин колегія суддів
приходить до висновку, що суд першої
інстанції постановив ухвалу з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновків суду, тому оскаржувану
ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 160, 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 199,
ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. ст. 206, 254 КАС
України, суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної інспекції
з контролю за цінами в Закарпатській
області залишити без задоволення.

Ухвалу Закарпатського окружного
адміністративного суду від 23 травня 2011
року про залишення без розгляду
позовної заяви у справі № 2а-1406/11/0770 за
позовом Державної інспекції з контролю
за цінами в Закарпатській області до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Стек» про стягнення
фінансових санкцій - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий
О.М. Довгополов

Судді
Л.Я. Гудим

В.В. Святецький