Справа № К/9991/89459/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/89459/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим на постанову
Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від 29
жовтня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року в справі за позовом ОСОБА_4 до
управління Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим про зобов'язання
підвищити пенсію,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2010 року позивач звернулася в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначала, що відповідач в порушення
вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» 01 січня
2007 року по 01 жовтня 2010 року не
підвищував пенсію на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком, внаслідок
чого виникла заборгованість, яку
просила стягнути.

Постановою Чорноморського районного
суду Автономної Республіки Крим від 29
жовтня 2010 року, залишеною без змін
ухвалою Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 28 жовтня 2011 року, позов задоволено:
зобов'язано здійснити нарахування та
виплату надбавки, передбаченої статтею
6 Закону України «Про соціальний захист
дітей війни» у розмірі 30% мінімальної
пенсії за віком, виходячи з того, що
мінімальний розмір пенсії за віком
встановлений на рівні прожиткового
мінімуму для непрацездатних осіб за
період з 01 квітня по 01 жовтня 2010 року за
рахунок коштів Державного бюджету
України.

У касаційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального права,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
підвищення пенсії на 30 відсотків
мінімальної пенсії за віком відповідно
до вимог статті 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни» і таке
підвищення з 01 січня 2007 року по 01 жовтня
2010 року не проводилося.

Задовольняючи позов суди попередніх
інстанцій виходили з того, що права
позивача порушені та підлягають
поновленню з урахуванням строку
звернення до суду.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Статтею 6 Закону України «Про
соціальний захист дітей війни», яка
регулює питання державної соціальної
підтримки дітей війни, дітям війни до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії, виплачується
підвищення у розмірі надбавки,
встановленої для учасників війни.

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Статтею 70 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
надане право Кабінету Міністрів
України у 2010 році встановлювати
розміри соціальних виплат, які
відповідно до законодавства
визначаються залежно від розміру
мінімальної заробітної плати, в
абсолютних сумах у межах асигнувань,
передбачених за відповідними
бюджетними програмами.

Кабінетом Міністрів України у 2010 році
таке право використано не було, а тому
вказані норми не підлягають
застосуванню під час визначення
розміру спірних виплат, у зв`язку з чим
їх виплату слід здійснювати виходячи з
розміру, встановленого статтею 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки щодо визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Отже право на підвищення пенсії, що
передбачене статтею 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни», у
2010 році виникло з 01 січня.

Вирішуючи спір суди попередніх
інстанцій прийшли до обґрунтованого
висновку про те, що враховуючи
встановлений законом строк звернення
до суду, задоволенню підлягають
позовні вимоги з 01 квітня по 01 жовтня 2010
року (відповідно до позовних вимог).

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Чорноморському районі Автономної
Республіки Крим залишити без
задоволення, а постанову
Чорноморського районного суду
Автономної Республіки Крим від 29
жовтня 2010 року та ухвалу
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 28 жовтня 2011
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/ З оригіналом згідно Помічник
судді:
В.М.Коваленко