Справа № 216/9654/13-а
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/9654/13-а
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2014 Центрально-Міський районний суд
м. Кривого Рогу Дніпропетровської
області у складі

головуючого судді Бутенко М. В

при секретарі Артеменко А.Ю.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Гудзенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг
адміністративну справу за позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районні
м. Кривого Рогу, про визнання
незаконною відмови в призначенні
пенсії за вислугу років, -

В С Т А Н
О В И В:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з указаним позовом, зазначаючи, що
4 липня 2013 року вона звернулась до
управління Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області (далі -
УПФУ в Центрально-Міському районі м.
Кривого Рогу) з питания призначення їй
пенсії за вислугу років. Пенсія їй була
призначена в сумі 1 458 грн, яку вона
отримувала 3 місяці. З 1 жовтня 2013 року
виплата пенсії їй була припинена. 10
жовтня 2013 року відповідач її повідомив
про те, що пенсія їй була нарахована
незаконно, у зв'язку з чим знята. 11
жовтня 2013 року вона звернулась до
відповідача за роз'ясненням, у зв'язку з
чим їй припинена виплата пенсії за
вислугу років.

18 жовтня 2013 року вона отримала
відповідь від відповідача, згідно з
якою станом на 4 липня 2013 року загальний
стаж її роботи як працівника освіти
складав 30 років 7 місяців: з 1 вересня 1982
року до 19 квітня 1996 року - робота в
дошкільних закладах, що складає 13 років
7 місяців 19 днів; з 22 квітня 1996 року до 1
квітня 2013 року - робота в дитячому
притулку № 2, що складає 16 років 11
місяців 11 днів. Відповідно до п. «е» ст.
55 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» право на пенсію за
вислугу років мають працівники освіти,
охорони здоров'я та соціального
забезпечення при наявності
спеціального стажу роботи не менше 25
років за Переліком закладів i установ
освіти, охорони здоров'я та соціального
захисту i посад, робота на яких дає
право на пeнciю за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993
року № 909 (із змінами, внесеними згідно
з постановами Кабінету Міністрів
України від 26 вересня 2002 року № 1436, від
17 листопада 2004 року № 1567, від 17 грудня
2012 року № 1181). Зазначеним Переліком
передбачено, що до стажу роботи, який
дає право на пенсію за вислугу років,
зараховується, зокрема, час роботи в
дитячих будинках, дитячих трудових та
виховно-трудових колоніях, дитячих
приймальних пунктах i
приймальниках-розподільниках для
неповнолітніх, логопедичних пунктах i
стаціонарах, школах-клініках на
посадах директора, завідуючого, їх
заступників з навчально-виховної
частини або роботи, вчителі, вихователі
та інші. Оскільки вказаним Переліком
дитячі притулки як заклади і установи
освіти не передбачені, зарахувати
період її роботи з 22 квітня 1996 року до 1
квітня 2013 рік на посаді вихователя
притулку для неповнолітніх до стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугу років, підстав не має.

Вважає рішення відповідача про відмову
в подальшому виплаті пенсії
помилковим.

22 квітня 1996 року вона була прийнята на
посаду вихователя дитячого притулку №
2 згідно з наказом від 22 квітня 1996 року
№ 251. Наказом управління комунальної
власності міста виконкому
Криворізької міської ради
Дніпропетровської області (далі - УКВМ)
від 21 червня 2005 року № 265-ум назву
закладу було змінено на «Комунальний
заклад - притулок для неповнолітніх № 2
служби у справах неповнолітніх
виконкому Kpиворізької міської ради
Дніпропетровської області». Наказом
УКВМ від 18 жовтня 2007 року № 149-ум назву
закладу знову змінено на комунальний
заклад «Притулок для дітей № 2 служби у
справах дітей» виконкому Криворізької
міської ради Дніпропетровської
області (далі - КЗ «Притулок для дітей №
2»).

Вважає, що постанова Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993
року № 909 «Про перелік закладів і
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту і посад, робота на
яких дає право на пенсію за вислугу
років» (з відповідними змінами)
суперечить постанові Кабінету
Міністрів України від 14 червня 2000 року
№ 963 «Про затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» (з відповідними змінами),
в якій є перелік посад педагогічних та
науково-педагогічних працівників, де в
числі посад педагогічних працівників
зазначено посаду вихователя притулку
для дітей.

Фактично вона працювала на посаді
вихователя дошкільної групи КЗ
«Притулок для дітей № 2» з 22 квітня 1996
року до 1 квітня 2013 року. Однак у новій
трудовій книжці помилково не вказано,
що вона була вихователем дошкільної
групи. А це має суттєве значення,
оскільки згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 14 червня 2000 року
№ 963 «Про затвердження переліку посад
педагогічних та науково-педагогічних
працівників» до посад педагогічних
працівників відносяться посади
вихователів дошкільних навчальних
закладів притулку для дітей, на яких
поширюються умови оплати праці
працівників установ і закладів освіти.

Відповідно до п 1.11 статуту КЗ «Притулок
для дітей № 2», затвердженого наказом
УКВМ від 18 жовтня 2007 року № 149-ум, заклад
у якому вона працювала здійснював свою
діяльність згідно із Законом України
«Про освіту».

А в п. 7.4 цього статуту передбачено, що
вихователь планує, організовує,
проводить роботу по формуванню
всебічно розвиненої особистості.
Здійснює познавальний, виховний,
розвиваючий, педагогічний процес,
відповідно до програм, що реалізуються
у закладі. Згідно із п. 7.8 статуту в
закладі діяла педагогічна Рада, яка
розглядала питания
навчально-виховного пpoцecy i приймала
відповідні рішення. Організовувала
роботу по підвищенню кваліфікації
педагогічних працівників. Приймала
рішення з інших питань професійної
діяльності педагогічних працівників.

Вважає, що все викладене свідчить про
те, що КЗ «Притулок для дітей № 2», де
вона працювала на посаді вихователя
дошкільної групи, діяв як заклад і
установа освіти, тим паче, що в статуті
підприємства було вказано, що КЗ
«Притулок для дітей № 2» здійснював
свою діяльність відповідно до чинного
законодавства України, а також Закону
України «Про освіту».

На протязі всіх років роботи
вихователем дошкільної групи в
притулку для детей вона отримувала
щомісячно заробітну плату з виплатою
грошових нарахувань за вислугу років,
про що свідчать довідки про нараховану
заробітну плату.

Вважає, що це свідчить про те, що в
період з 22 квітня 1996 року до 1
квітня 2013 року на посаді вихователя
дошкільної групи КЗ «Притулок для
дітей № 2» вона виконувала обов'язки
педагогічного працівника - працівника
освіти, отримуючи з урахуванням її
обов'язків доплату за вислугу років.
Тому вона вважає, що відповідач
безпідставно не зарахував за вказаний
період її роботи на посаді вихователя
притулку для неповнолітніх до стажу
роботи, що дає право на пенсію за
вислугу років.

Діюче законодавство, а саме Закон
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» (п. 49) не
передбачає підстави для припинення
виплати назначеної і виплаченої на
протязі 5-ти місяців пенсії у зв'язку з
тим, що при призначенні пенсії була
нібито допущена помилка робітниками
пенсійного фонду.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1
просила визнати незаконною відмову
УПФУ в Центрально-Міському районі м.
Кривого Рогу в призначенні їй пенсії за
вислугу років, зобов'язати відповідача
призначити їй пенсію за вислугу років і
стягнути з останнього судовий збір.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її
представник ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача Гудзенко В.В.
позовні вимоги не визнала та просила
відмовити в їх задоволенні, зазначивши,
що ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в
Центрально-Міському районі м. Кривого
Рогу з проханням повідомити про те,
чому та з яких підстав їй було
припинено виплату пенсії за вислугу
років. 18 жовтня 2013 року їй була надана
відповідь, в якій повідомлено про те, що
зарахування періоду роботи з 22 квітня
1996 року до 1 квітня 2013 року на посаді
вихователя притулку для неповнолітніх
до стажу роботи, що дає право на пенсію
за вислугу років, законних підстав не
має. Відповідно до п. «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
право на пенсію за вислугу років мають
працівники освіти, охорони здоров'я та
соціального забезпечення при
наявності спеціального стажу роботи не
менше 25 років за Переліком закладів i
установ освіти, охорони здоров'я та
соціального захисту i посад, робота на
яких дає право на neнciю за вислугу років,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993
року № 909 (із змінами, внесеними згідно
з постановами Кабінету Міністрів
України від 26 вересня 2002 року № 1436, від
17 листопада 2004 року № 1567, від 17 грудня
2012 року № 1181). Зазначеним Переліком
передбачено, що до стажу роботи, який
дає право на пенсію за вислугу років,
зараховується час роботи в дитячих
будинках, дитячих трудових та
виховно-трудових колоніях, дитячих
приймальних пунктах і
приймальниках-розподільниках для
неповнолітніх, логопедичних пунктах і
стаціонарах, школах-клініках. Перелік є
вичерпним. Згідно із цим Переліком
робота в притулках для дітей не може
бути зарахована до стажу роботи, що дає
право на пенсію за вислугу років.
Дитячий притулок це заклад для
тимчасового перебування дітей, в якому
діти перебувають протягом часу для їх
подальшого влаштування, але не більше 90
діб (відповідно до статуту КЗ «Притулок
для дітей № 2»). Переліком чітко
визначено найменування закладів та
установ, робота в яких дає право на
пенсію за вислугою років, тому
призначення пенсії та її виплата
позивачці було помилковим рішенням
УПФУ, про що її було повідомлено.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, давши
відповідну правову оцінку зібраним у
матеріалах справи доказам, суд
приходить до висновку про те, що в
задоволенні позову слід відмовити з
таких підстав.

Судом встановлено, що пенсія за вислугу
років працівникам освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, призначається
відповідно до пункту «е» ст. 55 Закону
України «Про пенсійне забезпечення» та
Переліку закладів і установ освіти,
охорони здоров'я та соціального
захисту і посад, робота на яких дає
право на пенсію за вислугу років,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 4 листопада 1993
року № 909 (із змінами, внесеними згідно
з постановами Кабінету Міністрів
України від 26 вересня 2002 року № 1436, від
17 листопада 2004 року № 1567, від 17 грудня
2012 року № 1181).

Зазначеним Переліком передбачено, що
право на пенсію за вислугу років мають
директори, завідуючи, їх заступники з
навчально-виховної частини або роботи,
вчителі, вихователі, сурдопедагоги,
тифлопедагоги, вчителі-дефектоктологи,
вчителі логопеди, майстри виробничого
навчання, практичні психологи,
соціальні педагоги, керівники гуртків,
секцій, студій та інших форм гурткової
роботи, які працюють в дитячих
будинках, дитячих трудових та
виховно-трудових колоніях, дитячих
приймальних пунктах і
приймальників-розподільниках для
неповнолітніх, логопедичних пунктах і
стаціонарах, школах-клініках. Перелік є
вичерпним.

Позивачка працювала з 22 квітня 1996 року
до 1 квітня 2013 року на посаді вихователя
КЗ «Притулок для дітей № 2». Дитячий
притулок як заклад освіти вказаним
Переліком не передбачений, тому
зарахування періодів роботи на посадах
педагогічних працівників цих закладів
для спеціального стажу при призначенні
пенсії за вислугу років підстав не має.

Відповідно рішення УПФУ в
Центрально-Міському районі м. Кривого
Рогу про призначення ОСОБА_1 пенсії та
її виплата в 2013 році було помилковим,
оскільки право на пенсію за вислугу
років в закладі освіти, в якому вона
працювала, діючим законодавством не
передбачено.

Ураховуючи викладене, суд приходить до
висновку про те, що в задоволенні
позовних вимог слід відмовити за їх
недоведеністю.

На підставі викладеного,
керуючисьЗаконом України «Про
пенсійне забезпечення», Переліком
закладів і установ освіти, охорони
здоров'я та соціального захисту і
посад, робота на яких дає право на
пенсію за вислугу років, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 4 листопада 1993 року № 909 (із змінами,
внесеними згідно з постановами
Кабінету Міністрів України від 26
вересня 2002 року № 1436, від 17 листопада
2004 року № 1567, від 17 грудня 2012 року № 1181),
ст. ст. 69-71, 158-163 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_1 до Управління Пенсійного
фонду України в Центрально-Міському
районні м. Кривого Рогу, про визнання
незаконною відмови в призначенні
пенсії за вислугу років - відмовити
повністю.

Відповідно до ст. 186 КАС України
постанова може бути оскаржена протягом
десяти днів з дня її складення у
повному обсязі до Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
через Центрально-Міський районний суд
м. Кривого Рогу шляхом апеляційної
скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано, а у разі її подання - після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не буде скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи.

Суддя: М. В. Бутенко