Справа № 826/17820/13-а
Суддя: Хрімлі О.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Соколова О.А.
Суддя-доповідач: Хрімлі О.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого суддів при секретарі
Хрімлі О.Г., Ганечко О.М., Літвіної
Н.М., Архіповій Л.В.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Полімерна
компанія» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Полімерна
компанія» до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправною та
скасування податкової вимоги, -

В С Т А Н О В И Л А :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Полімерна компанія»
звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві про визнання
протиправною та скасування податкової
вимоги № 729-15 від 01 жовтня 2013 року.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 18
грудня 2013 року у задоволенні
адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову суду першої
інстанції та ухвалити нову, якою
задовольнити адміністративний позов у
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
необґрунтована та задоволенню не
підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, Товариство з обмеженою
відповідальністю «Полімерна компанія»
зареєстровано в якості юридичної особи
Дніпровською районною у м. Києві
державною адміністрацією 21 липня 2010
року за № 0003363, ідентифікаційний
код юридичної особи 36998670, згідно з
випискою з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців серії АГ № 218503,
довідкою АА № 606816 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (ЄДРПОУ).

Позивачем до ДПІ у Дніпровському
районі м. Києва надана податкова
декларація з податку на прибуток
підприємства за 2012 рік від 11 лютого 2013
року, в якій платником податків
визначено авансовий платіж (1/12
нарахованої до сплати загальної суми
податку на прибуток за звітний
(податковий) рік), що підлягатиме сплаті
щомісяця у березні-грудні 2013 року та
січні-лютому 2014 року у розмірі 461 982,00
грн.

Як вбачається із зворотнього боку
облікової картки платника податків по
платежу - авансові внески з податку на
прибуток приватних підприємств, 30
вересня 2013 року позивачу нарахована
сума до сплати у розмірі 461 982,00 грн.

У зв'язку з несплатою позивачем у
встановлені строки суми податкового
зобов'язання, у позивача виник
податковий борг по авансовим внескам з
податку на прибуток у розмірі 461 982,00
грн.

01 жовтня 2013 року ДПІ у Дніпровському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
адресу позивача винесена податкова
вимога № 729-15, в якій визначено, що
станом на 30 вересня 2013 року сума
податкового боргу платника податків
ТОВ «Полімерна компанія» за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
по авансовим внескам з податку на
прибуток становить 461 982,00 грн.

Крім того, 01 жовтня 2013 року
відповідачем прийнято рішення № 729-15
про опис майна у податкову заставу.

Не погоджуючись з податковою вимогою
та вважаючи її протиправною, позивач
звернувся до суду з адміністративним
позовом.

Перевіряючи обґрунтованість позовних
вимог та їх відповідність чинному
законодавству, колегія суддів виходить
з наступного.

Відповідно до пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16
Податкового кодексу України, платник
податків зобов'язаний сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Згідно з п. 46.1 ст. 46 ПК України,
податкова декларація, розрахунок -
документ, що подається платником
податків (у тому числі відокремленим
підрозділом у випадках, визначених цим
Кодексом) контролюючому органу у
строки, встановлені законом, на
підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.
Митні декларації прирівнюються до
податкових декларацій для цілей
нарахування та/або сплати податкових
зобов'язань. Додатки до податкової
декларації є її невід'ємною частиною.

Згідно з п. 49.2 ст. 49 ПК України, платник
податків зобов'язаний за кожний
встановлений цим Кодексом звітний
період подавати податкові декларації
щодо кожного окремого податку,
платником якого він є, відповідно до
цього Кодексу незалежно від того, чи
провадив такий платник податку
господарську діяльність у звітному
періоді.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України,
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби. Під час прийняття податкової
декларації уповноважена посадова
особа органу державної податкової
служби, в якому перебуває на обліку
платник податків, зобов'язана
перевірити наявність та достовірність
заповнення всіх обов'язкових
реквізитів, передбачених пунктами 48.3
та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Пунктом 57.1 ст. 57 ПК України визначено,
що платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 ПК України,
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

За змістом п. 203.2 ст. 203 ПК України
визначено, що платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого
пунктом 203.1 цієї статті для подання
податкової декларації.

Пунктом 87.9. ст. 87 ПК України
встановлено, що у разі наявності у
платника податків податкового боргу
органи державної податкової служби
зобов'язані зарахувати кошти, що
сплачує такий платник податків, в
рахунок погашення податкового боргу
згідно з черговістю його виникнення
незалежно від напряму сплати,
визначеного платником податків. У
такому ж порядку відбувається
зарахування коштів, що надійдуть у
рахунок погашення податкового боргу
платника податків відповідно до статті
95 цього Кодексу або за рішенням суду у
випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків
на погашення грошового зобов'язання
перед погашенням податкового боргу
забороняється, крім випадків
спрямування цих коштів на виплату
заробітної плати та єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Згідно з пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України,
податковий борг - сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 59 ПК України, у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
орган державної податкової служби
надсилає (вручає) йому податкову вимогу
в порядку, визначеному для надсилання
(вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не
вручається), якщо загальна сума
податкового боргу платника податків не
перевищує двадцяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян. У разі
збільшення загальної суми податкового
боргу до розміру, що перевищує двадцять
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, орган державної податкової
служби надсилає (вручає) податкову
вимогу такому платнику податків.

Якщо контролюючий орган, що визначив
суми грошового зобов'язання платника
податків, не є органом державної
податкової служби, такий контролюючий
орган надсилає відповідному органу
державної податкової служби подання
про здійснення заходів з погашення
податкового боргу платника податків, а
також розрахунок його розміру, на
підставі якого орган державної
податкової служби надсилає податкову
вимогу. Форма зазначеного подання
затверджується Кабінетом Міністрів
України.

Податкова вимога надсилається не
раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Податкова вимога повинна містити
відомості про факт виникнення
грошового зобов'язання та права
податкової застави, розмір податкового
боргу, який забезпечується податковою
заставою, обов'язок погасити
податковий борг та можливі наслідки
його непогашення в установлений строк,
попередження про опис активів, які
відповідно до законодавства можуть
бути предметом податкової застави, а
також про можливі дату та час
проведення публічних торгів з їх
продажу.

Податкова вимога надсилається
(вручається) також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Згідно з листом Державної податкової
служби України № 2266/7/15-1317 від 29 січня 2013
року, платники податку на прибуток,
доходи яких, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
останній річний звітний податковий
період перевищують 10 млн. грн.,
зобов'язані подавати у складі річної
податкової декларації за 2012 рік
розрахунок щомісячних авансових
внесків, які мають ними сплачуватись
наступні дванадцять місяців (у
березні-грудні 2013 року та січні-лютому
2014 року).

За змістом Узагальнюючої податкової
консультації щодо особливостей
подання декларацій з податку на
прибуток та сплати податку у 2013 році,
затвердженої наказом Державної
податкової служби України № 1171 від 21
грудня 2012 року, податкова декларація з
податку на прибуток за 2012 рік подається
не пізніше 11 лютого 2013 року. Сума
визначених у річній декларації
зобов'язань з податку на прибуток
сплачується не пізніше 19 лютого 2013
року.

Згідно з абз. 2 п. 2 підрозділу 4 розділу
ХХ «Перехідні положення» ПК України,
платники податку на прибуток
підприємств, які починаючи з 2013 року
подають річну податкову декларацію
відповідно до п. 57.1 ст. 57 цього Кодексу,
сплачують у січні-лютому 2013 року
авансовий внесок з цього податку у
розмірі 1/9 податку на прибуток,
нарахованого у податковій звітності за
дев'ять місяців 2012 року, протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Як зазначено в Узагальнюючій
податковій консультації щодо
особливостей подання декларацій з
податку на прибуток та сплати податку у
2013 році, авансовий внесок у січні та
лютому 2013 року сплачується протягом 20
календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця. Враховуючи те, що
20 січня 2013 року - неділя, авансові
внески сплачуються не пізніше 18 січня
та 20 лютого 2013 року відповідно.

У подальшому, починаючи з березня 2013
року, авансові внески сплачуються не
пізніше 30 числа звітного місяця.

Проаналізувавши наведені законодавчі
норми, повно та всебічно дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що відповідачем правомірно та
обґрунтовано винесено податкову
вимогу, оскільки належними та
допустимими доказами у справі
підтверджено наявність у позивача
податкового боргу по авансовим внескам
з податку на прибуток.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Колегія суддів вважає, що відповідачем
надано достатньо доказів
правомірності дій з прийняття
оскаржуваної податкової вимоги, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами та наведеними
законодавчими нормами.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Полімерна
компанія» до Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у м.
Києві про визнання протиправною та
скасування податкової вимоги є
необґрунтованими та не засновані на
нормах права.

Доводи апелянта спростовуються
вищенаведеним, матеріалами справи та
не відповідають вимогам чинного
законодавства.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Полімерна
компанія» - залишити без задоволення,
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 18 грудня 2013 року - без
змін.

Повний текст ухвали виготовлений 08
квітня 2014 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
у повному обсязі шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя
О.Г. Хрімлі

Судді
О.М. Ганечко

Н.М. Літвіна

.

Головуючий суддя
Хрімлі О.Г.

Судді:
Ганечко О.М.

Літвіна Н. М.