Справа № 812/1685/14
Суддя: О.В. Солоніченко
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 березня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1685/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

судді Солоніченко О.В.

при секретарі судового засідання
Калашнікові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу від 19.02.2014 №
ф-148,-

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2014 року Луганським окружним
адміністративним судом відкрито
провадження в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 до Алчевської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Луганській області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу від 19.02.2014 №
ф-148.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що з 06.08.2011 року
набрав чинності Закон України «Про
внесення змін до Податкового кодексу
України та деяких інших законодавчих
актів України щодо вдосконалення
окремих норм Податкового кодексу
України», яким ст. 4 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» доповнено п. 4,
відповідно до норм якого особи, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати єдиного
внеску, якщо вони є пенсіонерами за
віком або інвалідами та отримують
відповідно до закону пенсію або
соціальну допомогу. Позивач вказує, що
оскільки він отримує пенсію за віком,
то, відповідно, не має сплачувати
єдиний внесок.

За таких обставин, позивач просив суд
визнати протиправною та скасувати
вимогу про сплату боргу зі сплати
єдиного внеску Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області № Ф-148 від 19.02.2014 на
суму 1218,67 грн.

Позивач у судове засідання не прибув,
надав суду заяву, в якій просив суд
розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце судового розгляду справи
повідомлений належним чином,
заперечень проти позову не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Позивач - ОСОБА_1, зареєстрована в
якості фізичної особи-підприємця
виконавчим комітетом Брянківської
міської ради 26.10.2001. ідентифікаційний
номер НОМЕР_1, є платником єдиного
податку, перебуває на обліку в
Брянківському відділенні Алчевської
ОДПІ Головного управління Міндоходів у
Луганській області.

З 20.03.2013 року позивач отримує в
Управлінні Пенсійного фонду в м. Брянка
пенсію за віком, призначену на
пільгових умовах за списком № 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах, затверджених
Кабінетом Міністрів України, що
підтверджується розпорядженням про
призначення пенсії за віком та
пенсійним посвідченням (а.с. 8, 9).

Відповідачем - Алчевською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Луганській області (Брянківським
відділенням) сформовано Вимогу за №
Ф-148 від 19.02.2014 про сплату боргу зі
сплати єдиного внеску, що утворився
станом на 31.01.2014, на суму 1218,67 грн. (а.с.
10).

Згідно з Законом України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи» від 04.07.2013 №
406-VII, функції адміністрування єдиного
внеску покладено на органи доходів і
зборів.

Згідно з п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового
кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року
(далі - ПКУ) платник податків
зобов'язаний сплачувати податки та
збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом та законами
з питань митної справи.

Правові та організаційні засади
забезпечення збору та обліку єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, умови та
порядок його нарахування і сплати та
повноваження органу, що здійснює його
збір та ведення обліку визначає Закон
України «Про збір та облік єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» № 2464 від 08.07.2010
(надалі - Закон № 2464), який набрав
чинності з 01.01.2011.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.4 Закону № 2464
платниками єдиного внеску є фізичні
особи - підприємці, в тому числі ті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
та члени сімей цих осіб, які беруть
участь у провадженні ними
підприємницької діяльності.

Згідно з ч.3 ст. 9 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», обчислення
єдиного внеску органами доходів і
зборів у випадках, передбачених цим
Законом, здійснюється на підставі
актів перевірки правильності
нарахування та сплати єдиного внеску,
звітності, що подається платниками до
органів доходів і зборів ,
бухгалтерських та інших документів, що
підтверджують суми виплат (доходу), на
суми яких (якого) відповідно до цього
Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» орган доходів і
зборів у порядку, за формою та у строки,
встановлені центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику, надсилає
платникам єдиного внеску, які мають
недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога
про сплату недоїмки є виконавчим
документом. Платник єдиного внеску
зобов'язаний протягом десяти
календарних днів з дня надходження
вимоги про сплату недоїмки сплатити
суми недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею. У разі незгоди з
розрахунком суми недоїмки платник
єдиного внеску узгоджує її з органом
доходів і зборів шляхом оскарження
вимоги про сплату єдиного внеску в
адміністративному або судовому
порядку.

Законом України «Про внесення змін до
Податкового кодексу України та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення окремих норм
Податкового кодексу України» № 3609 від
07.07.2011 ст. 4 Закону № 2464 доповнено п. 4,
відповідно до якого особи, зазначені у
пункті 4 частини першої цієї статті, які
обрали спрощену систему оподаткування,
звільняються від сплати за себе
єдиного внеску, якщо вони є
пенсіонерами за віком або інвалідами
та отримують відповідно до закону
пенсію або соціальну допомогу. Такі
особи можуть бути платниками єдиного
внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Стаття 9 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлює наступні види
пенсійних виплат 1) пенсія за віком; 2)
пенсія по інвалідності внаслідок
загального захворювання (у тому числі
каліцтва, не пов'язаного з роботою,
інвалідності з дитинства); 3) пенсія у
зв'язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачені умови
призначення пенсії за віком, а саме
чоловікам - після досягнення 60 років,
жінкам - 55 років.

Виходячи зі змісту норм п. 16
Прикінцевих та перехідних положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» в частині визначення
права на пенсію за віком на пільгових
умовах і за вислугу років
застосовуються положення Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України
«Про пенсійне забезпечення», на
пільгових умовах мають право на пенсію
за віком, незалежно від місця останньої
роботи, зокрема, працівники, зайняті
повний робочий день на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, - за списком N 1 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджуваним Кабінетом Міністрів
України, і за результатами атестації
робочих місць.

Наведені норми надають підстави
вважати пенсію, призначену на
пільгових умовах відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
пенсією за віком.

Як зазначалось, позивач отримує пенсію
за віком, призначену на пільгових
умовах за Списком № 2 відповідно до ст.
13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення». Тобто позивач є
пенсіонером, який отримує пенсію за
віком, з урахуванням чого має
передбачене п.4 ст. 4 Закону 2464 право на
звільнення від сплати єдиного внеску.

За приписами ч. 3 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
у справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Положеннями Закону 2464 закріплено
обов'язок страхувальників та
роботодавців щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування». Тому вимагання
пенсійними органами сплати страхових
внесків є їх обов'язком.

Разом з цим суд враховує, що виходячи з
норм ч.4.ст. 25 Закону 2464 Вимога про
сплату недоїмки з єдиного внеску є
безпосереднім зобов'язанням платника
щодо сплати у десятиденний термін сум,
вказаних у Вимозі. Крім того, Вимога є
виконавчим документом, на підставі
якого орган державної виконавчої
служби має право здійснити примусове
стягнення недоїмки з єдиного внеску.

Тобто безпосереднім наслідком
формування та вручення Вимоги є сплата
зазначених у Вимозі сум. З урахуванням
наявності у позивача на момент
складання оскаржуваної Вимоги права на
звільнення від сплати єдиного внеску,
відповідач не мав підстав
зобов'язувати позивача сплачувати
вказану суму.

За таких обставин, суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Виходячи з вимог ст. 94 КАС України, якщо
судове рішення ухвалене на користь
сторони, яка не є суб'єктом владних
повноважень, суд присуджує всі
здійснені нею документально
підтверджені судові витрати з
Державного бюджету України (або
відповідного місцевого бюджету, якщо
іншою стороною був орган місцевого
самоврядування, його посадова чи
службова особа) відповідно до
задоволених вимог.

Як вбачається з квитанції, доданої до
позовної заяви, позивачем сплачено
судовий збір за заявлені вимоги в
розмірі 182,70 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне
стягнути з Державного бюджету України
на користь позивача судові витрати в
сумі 182,70 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 158 - 163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до Алчевської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Луганській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати
Вимогу Алчевської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Луганській
області (Брянківського відділення) про
сплату боргу зі сплати єдиного внеску
№ Ф-148 від 19.02.2014 на суму 1218,67 грн.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати
судового збору в розмірі 182,70 грн.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду
шляхом подання через суд першої
інстанції апеляційної скарги. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів після її проголошення а в
разі складення постанови у повному
обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
- з дня отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, встановленого ст.
186 КАС України, якщо скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження,
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанову в повному обсязі складено 31
березня 2014 року.

Суддя
О.В. Солоніченко