Справа № 254/814/14-а
Суддя: Назарцева В. О.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 254/814/14-а
Пров. № 2а/254/69/2014
Будьоннівський районний суд м.
Головуючого - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного Фонду України в
Будьоннівському р-ні м. Донецька про
визнання протиправним рішення та про
зобов'язання вчинити певні дії,
Позивач ОСОБА_1 11 лютого 2014 року
звернулась до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного Фонду
України в Будьоннівському р-ні м.
Донецька про визнання протиправним
рішення УПФУ та про зобов'язання
вчинити певні дії, в якому вказала
наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку
в УПФУ в Будьоннівському р-ні м.
Донецька і на підставі Закону України
"Про державну службу" їй призначена
пенсія за віком як державному
службовцю, оскільки вона працювала в
Державній податковій інспекції з 01
грудня 1992 року і останній час на посаді
головного державного податкового
інспектора відділу адміністрування
податків з фізичних осіб по 01 грудня 2010
року, мала спеціальне звання - радник
податкової служби ІІІ рангу, стаж
державної служби - 18 років 2 дні,
відсоток заробітної плати складав - 88%.
На час оформлення пенсії довідка про
складові заробітної плати за формою,
встановленою ПФУ України, не містила
інформацію про матеріальну допомогу на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та
індексацію заробітної плати, які вона
отримувала регулярно та з яких
сплачувалися страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. За постановою
Будьоннівського районного суду м.
Донецька від 10.09.2013 р. визнано
неправомірним рішення УПФУ про відмову
у перерахуванні її пенсії з
урахуванням вказаних вище доплат у
відповідності до ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону
України «Про державну службу»,
скасовано таке рішення управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському р-ні м. Донецька про
відмову у перерахуванні пенсії за № 687
від 31 липня 2013 року та УПФУ було
зобов'язано здійснити їй перерахунок
та виплату пенсії з урахуванням всіх
виплат, з яких сплачено страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від сукупного
оподатковуваного доходу, в тому числі
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати. На
виконання вище вказаної постанови суду
відповідач здійснив перерахунок її
пенсії та виніс розпорядження за № 169366
від 11.12.2013 р., але при перерахунку пенсії
відповідач протиправно вніс в розділ
«загальний процент розрахунку пенсії
від заробітку - 80», замість - 88%,
зменшивши її пенсію на 8 %, про що
повідомив її листом, з чим вона не
згодна, оскільки вважає, що відповідач
обмежив її право за зароблену пенсію на
8 відсотків, і просить задовольнити її
адміністративний позов.

В судове засідання позивач ОСОБА_1
не з'явилась, але від неї надійшла заява
з проханням розглянути справу у її
відсутність та задовольнити її позов.

Представник відповідача до суду
не з'явився, хоча був своєчасно
повідомлений про час розгляду справи,
про що свідчить приєднане до справи
поштове повідомлення про своєчасне
вручення відповідачу судової повістки.
Від відповідача до суду надійшли
заперечення проти позову позивача, за
якими відповідач просить відмовити у
задоволенні позову на підставах,
викладених у постанові про відмову у
перерахуванні пенсії позивачу.

Від відповідача до суду надійшли
заперечення проти позову позивача
ОСОБА_1, за якими відповідач просить
відмовити у задоволенні позову,
оскільки перерахунок пенсії позивача
був здійснений у відповідності до
Закону України «Про заходи щодо
законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи» від
08.07.2011 р. № 3668-VI, а тому було винесене
розпорядження за № 169366 від 11.12.2013 р. про
перерахунок пенсії із зарахуванням
загального проценту розрахунку пенсії
від заробітку - 80%, а не 88%, починаючи з 25
липня 2013 року.

Тому, адміністративна справа
розглянута в порядку ч.4 ст.128 КАС
України на підставі наявних у ній
доказів.

Дослідивши по справі матеріалі,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_1 з 02 грудня 2010 року призначено
пенсію державного службовця по 2-й
групі інвалідності, відповідно до
Закону України "Про державну службу"
без врахування матеріальної допомоги
та індексації заробітної плати(а.с.7-8-9).

До матеріалів справи приєднана
постанова Будьоннівського районного
суду м. Донецька від 10.09.2013 р., за якою
визнано неправомірним рішення УПФУ про
відмову у перерахуванні її пенсії з
урахуванням вказаних вище доплат у
відповідності до ст. ст. 33, 37, 37-1 Закону
України «Про державну службу»,
скасовано таке рішення управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському р-ні м. Донецька про
відмову у перерахуванні пенсії за № 687
від 31 липня 2013 року та УПФУ було
зобов'язано здійснити їй перерахунок
та виплату пенсії з урахуванням всіх
виплат, з яких сплачено страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування від сукупного
оподатковуваного доходу, в тому числі
сум матеріальної допомоги на
оздоровлення та вирішення
соціально-побутових питань та суми
індексації заробітної плати. Вказана
постанова набрала законної сили
(а.с.11-13).

Листом управління Пенсійного
фонду України в Будьоннівському р-ні м.
Донецька за № 3/К-17-01-03 від 10.01.2014 року
позивач ОСОБА_1 повідомлена про те, що
відповідач здійснив перерахунок її
пенсії та виніс розпорядження за № 169366
від 11.12.2013 р., але при перерахунку пенсії
був зарахований загальний процент
розрахунку пенсії від заробітку - 80, а
не 88%, починаючи з 25 липня 2013 року (а.с.9).

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Пенсійний фонд України є
центральним органом виконавчої влади і
у своїй діяльності керується
Конституцією і Законами України,
Указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Законів
України, актами Кабінету Міністрів
України, іншими нормативно-правовими
актами, а також Положеннями про
Пенсійний Фонд України, затвердженими
Постановою Кабінету Міністрів України
віл 24.10.2007 р. № 1261 та організовує у межах
своїх повноважень виконання актів
законодавства, здійснює контроль за їх
реалізацію.

Управління Пенсійного фонду
України у районах, містах і районах у
містах є органами Фонду, підвідомчими
відповідно головним управлінням Фонду
в Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києва та Севастополі, що разом з
цими управліннями утворюють системи
Фонду.

Управління в своїй діяльності
керується Конституцією і Законами
України, указами Президента України та
постановами Верховної Ради України,
прийнятими відповідно до Законів
України, актами Кабінету Міністрів
України, іншими нормативно-правовими
актами, а також Положеннями про
Пенсійний Фонд України в районах,
містах і районах у містах,
затвердженими Постановою Пенсійного
фонду віл 25 02 2008 п. №5-5.

Таким чином, відповідач повинен діяти
лише в межах повноважень, передбачених
нормами права.

Тому, суд вважає, що відповідач -
УПФУ в Будьоннівському р-ні м. Донецька,
вийшов за межі своїх повноважень,
застосовуючи при перерахунку пенсії
позивачу ОСОБА_1, який здійснив на
підставі постанови суду, норми права,
які були чинні з 01.10.2011 р. у
відповідності до Закону України «Про
заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» від 08.07.2011 р. № 3668-VI, на
підставі якого до ст. 37 Закону України
«Про державну службу» були внесені
зміни, а саме: пенсія державним
службовцями призначається в розмірі 80%
від суми заробітної плати, на яку
нараховується збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування, хоча
позивач ОСОБА_1 отримує пенсію як
державний службовець з 02 грудня 2010
року.

Відповідно до п 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи», обмеження пенсії
(щомісячного довічного грошового
утримання) максимальним розміром,
встановленим цим Законом, не
поширюється на пенсіонерів, яким
пенсія (щомісячне довічне грошове
утримання) призначена до набрання
чинності цим Законом.

Згідно зі ст. 37 Закону України
«Про державну службу» (в редакції, що
діяла на час призначення пенсії
позивачу), на одержання пенсії
державних службовців мають право
особи, які досягли встановленого
законодавством пенсійного віку, за
наявності страхового стажу для
чоловіків - не менше 25 років, для жінок -
не менше 20 років, у тому числі стажу
державної служби - не менше 10 років, та
які на час досягнення пенсійного віку
працювали на посадах державних
службовців, а також особи, які мають не
менше 20 років стажу роботи на посадах,
віднесених до категорій посад
державних службовців, - незалежно віл
місця роботи на час досягнення
пенсійного віку. Пенсія державним
службовцям призначається в розмірі 80
відсотків від сум їх заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, а особам, які на
час звернення за призначенням пенсії
не є державними службовцями, - у розмірі
80 відсотків заробітної плати
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу за
останнім місцем роботи на державній
службі. За кожний повний рік роботи
понад 10 років на державній службі
пенсія збільшується на один відсоток
заробітку, але не більше 90 відсотків
заробітної плати. Пенсія по
інвалідності у розмірах, передбачених
частинами другою і п'ятою цієї статті,
призначається за наявності страхового
стажу, встановленого для призначення
пенсії по інвалідності відповідно до
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", особам, визнаним
інвалідами І та II групи у період
перебування на державній службі, які
мають стаж державної служби не менше 10
років, а також особам з числа інвалідів
І та II групи незалежно від часу
встановлення їм інвалідності, які
мають не менше 10 років стажу державної
служби на посадах, віднесених до
категорії посад державних службовців,
якщо безпосередньо перед зверненням за
призначенням такої пенсії вони
працювали на зазначених посадах.
Пенсія по інвалідності відповідно до
цього Закону призначається незалежно
від причини інвалідності за умови
припинення державної служби.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що,
відповідно до ст. 37-1 Закону України
«Про державну службу», перерахунок
пенсії позивачу ОСОБА_1 повинен
здійснюватись із сум заробітної плати,
на які нараховуються страхові внески
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування працюючого
державного службовця відповідної
посади та рангу на момент виникнення
права на перерахунок пенсії.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що перерахунок пенсії
позивача ОСОБА_1, як державного
службовця здійснюється на виконання
Постанови суду, якою відновлюється
порушене відповідачем її право на
пенсію в більшому розмірі ніж
призначена, а посилання відповідача на
те, що перерахунок пенсії в розмірі 80 %
обумовлений положеннями Закону
України №3668-УГ від 08.07.2011 р. «Про заходи
щодо законодавчого забезпечення
реформування пенсійної системи», яким
внесено зміни до ст. 37 Закон України
«Про державну службу», є
необгрунтованим.

Конституційний Суд України
неодноразово розглядав проблеми,
пов'язані з реалізацією права на
соціальний захист та неприпустимість
обмеження конституційного права
громадян на достатній життєвий рівень
і сформулював правову позицію, згідно
якої Конституція України та закони
України відокремлюють певні категорії
громадян України, що потребують
додаткових гарантій соціального
захисту з боку держави

До них, зокрема, належать громадяни,
яким пенсія призначена за спеціальними
законами (в тому числі і Законом
України «Про державну службу»). Тому,
звуження змісту та обсягу цього права
шляхом прийняття нових законів або
внесення змін до чинних законів за ст. 22
Конституції України - не допускається.

Відповідно до ст. ст. 22 та 64
Конституції України, право на пенсійне
забезпечення відповідних категорій
громадян, встановлене законами України
(в тому числі і Законом України «Про
державну службу») є таким, що не
підлягає звуженню та обмеженню.

До спірних правовідносин підлягають
застосуванню саме норми Закону, які
обмежень максимального розміру пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України «Про державну службу» в
редакції, що діяла на момент
призначення пенсії, не встановлюють.

Принципом верховенства права, який
визнається і діє в Україні, права і
свободи людини та їх гарантії
визначають зміст і спрямованість
діяльності держави, держава відповідає
перед людиною за свою діяльність,
утвердження і забезпечення прав і
свобод людини є головним обов'язком
держави, органи законодавчої,
виконавчої та судової влади здійснюють
свої повноваження у встановлених
Конституцією України межах і
відповідно до законів України (стаття 1,
частина друга статті 3, частина друга
статті 6, частина перша статті 8
Конституції України).

Тому, виходячи із загальних
засад пріоритету законів над
підзаконними актами, при розрахунку
пенсії позивачу ОСОБА_1 застосуванню
підлягає розмір пенсії, встановлений
ст. 37 Закону України «Про державну
службу», саме в редакції, що діяла на
момент призначення пенсії, відповідно
до якого розмір моєї пенсії повинен
становити 88% від заробітної плати.

Таким чином, суд вважає, що управління
Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька,
повинно було застосовувати саме норми
Закону, які обмежень максимального
розміру пенсії, призначеної відповідно
до Законом України «Про державну
службу», не встановлюють, а значить
розпорядження управління Пенсійного
фонду України в Будьоннівському районі
м. Донецька за № 169366 від 11.12.2013 р. в
частині визначення загального
проценту розрахунку пенсії позивачу
ОСОБА_1 від суми заробітку - 80% є
протиправним і підлягає скасуванню.

На підставі 19, 22, 64, 92 Конституції
України, ст.37 Закону України "Про
державну службу", ст.2 Закону України
"Про оплату праці", ст.ст. 40,41,45 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", ст. 66
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та керуючись ст.ст.158-163
КАС України, суд -

П О С Т А Н
О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
управління Пенсійного Фонду України в
Будьоннівському р-ні м. Донецька про
визнання протиправним рішення та про
зобов'язання вчинити певні дії, -
задовольнити.

Визнати протиправним розпорядження
управління Пенсійного фонду України в
Будьоннівському районі м. Донецька за
№ 169366 від 11грудня 2013 р. в частині
визначення загального проценту
розрахунку пенсії ОСОБА_1 від суми
заробітку - 80 % та скасувати в цій
частині вказане розпорядження.

Зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Будьоннівському районі
м, Донецька провести з 25 липня 2013 року
перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з
урахуванням 88 % від суми заробітку, з
якого сплачувалися страхові внески, з
урахуванням фактично отриманих сум
відповідно до ст. 37 Закону України «Про
державну службу» в редакції, що діяла
станом на 02 грудня 2010 року.

Постанова може бути оскаржена до
Донецького Адміністративного
Апеляційного суду через
Будьоннівський райсуд м. Донецька
протягом 10 днів з дня проголошення
постанови, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цієї постанови. Постанова
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги постанова,
якщо її не скасовано, набирає законної
сили після закінчення апеляційного
розгляду справи. .

Суддя
Будьоннівського райсуду

М. Донецька
В.О. Назарцева