Справа № 2а-12/12
Суддя: Желтобрюх І.Л.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 2а-12/12
Головуючий у 1-й інстанції: Тетервак Н.
Суддя-доповідач: Желтобрюх І.Л.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючої судді:
Желтобрюх І.Л.,

суддів:
Мамчура Я.С.,

Шостака
О.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м. Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на постанову
Іванківського районного суду
Київської області від 22 лютого 2012 року
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації
Київської області, третя особа
Управління питань надзвичайних
ситуацій Київської обласної державної
адміністрації про визнання дій
неправомірним та зобов'язання
здійснити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації,
третя особа Управління питань
надзвичайних ситуацій Київської
обласної державної адміністрації, у
якому просив визнати дії Управління
щодо відмови у видачі посвідчення
інваліда війни неправомірними та
зобов'язати видати посвідчення, на
підставі поданих ним документів.

Постановою Іванківського районного
суду Київської області від 22 лютого 2012
в задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, позивачка подала апеляційну
скаргу в якій просить скасувати
оскаржувану постанову та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
за наявними в матеріалах справи
письмовими доказами, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а
постанова суду першої інстанції
скасуванню, виходячи з наступного.

Приймаючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
надані позивачем документи не містять
відомостей про його залучення до
складу формувань Цивільної оборони для
участі ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС.

Колегія суддів не погоджується із
зазначеним висновком суду першої
інстанції, оскільки він не відповідає
вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є інвалідом 2 групи, причина
інвалідності - захворювання пов'язане з
роботами по ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС, що підтверджується
Довідкою МСЕК Серії КИО-1, №260688.

Відповідно до Довідки Головного
Управління з питань надзвичайних
ситуацій та у справах захисту
населення від наслідків аварії на ЧАЕС
Київської ОДА від 02.09.2011 №01-04/1420 позивач
3 та 7 травня 1986 року брав участь у
ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у
складі невоєнізованого формування ЦО
по експлуатації населення сіл Опачичі,
Андріївка, Розсоха, Корогод, Черевач
Чорнобильського району.

У відповідності до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України «Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту» до
інвалідів війни належать також
інваліди з числа осіб, залучених до
складу формувань Цивільної оборони,
які стали інвалідами внаслідок
захворювань, пов'язаних з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи.

При цьому Закон України «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» не встановлює
виключного переліку доказів, на
підставі яких може бути встановлено
факт залучення особи до складу
формувань Цивільної оборони.

Таким чином, вимога відповідача щодо
надання відомостей, які містить
інформацію про наказ чи розпорядження
про залучення особи до формувань
Цивільної оборони, займану посаду та
документів про роботу, яку виконував
громадянин під час ліквідації
наслідків аварії є незаконною.

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що факт
залучення позивача до складу формувань
Цивільної оборони може бути
підтверджено будь-якими фактичними
даними, що містять інформацію про
обставини, які мають значення для
правильного вирішення справи.

Разом з тим, колегія суддів
апеляційного адміністративного суду
зазначає, що зобов'язуючи відповідача
встановити позивачу статус інваліда
війни та зобов'язуючи видати
посвідчення інваліда війни, суд не
перебирає на себе дискреційні
повноваження управління з огляду на
наступне.

За приписами частин 1 і 3 статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових або
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства , в
тому числі на виконання делегованих
повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи вчинені вони на
підставі в межах і у спосіб, що
передбачені Конституцією України та
Законами України, з використанням
повноважень з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
безсторонньо, добросовісно,
розсудливо, з дотриманням принципу
рівності перед законом.

Згідно вимог пунктів 1, 2 частини 2
статті 162 Кодексу адміністративного
судочинства України у разі задоволення
адміністративного позову суд може
прийняти постанову про визнання
протиправними рішення суб'єкта владних
повноважень чи окремих його положень,
дій чи бездіяльності і про скасування
або визнання нечинними рішення чи
окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих
його положень із зазначенням способу
його здійснення та про зобов'язання
відповідача вчинити певні дії.

З огляду на вищевикладене, з
урахуванням того, що позивач
зверталася до Управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області, з
вимогами, які стали предметом розгляду
в даній справі, і йому було відмовлено,
суд, вирішуючи справу, діє в межах
повноважень, визначених статтею 162
Кодексу адміністративного
судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України в справі № К-19132/11 від 10 вересня
2013 року.

Зважаючи на викладене колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу
необхідно задовольнити, а
оскаржувану постанову скасувати, так
як судом першої інстанції допущено
порушення норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи та
прийняти нову постанову, якою позов
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 197, 198, 202, 205 та 207 ,212, 254
КАС України, суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Постанову Іванківського районного
суду Київської області від 22 лютого 2012
року скасувати

Адміністративний позов ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації
Київської області, третя особа
Управління питань надзвичайних
ситуацій Київської обласної державної
адміністрації задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області щодо
відмови ОСОБА_3 у встановленні статусу
інваліда війни та видачі посвідчення
інваліда війни.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації Київської області
встановити ОСОБА_3 статус інваліда
війни та видати посвідчення інваліда
війни.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча:

Судді:

Головуючий суддя

Желтобрюх І.Л.

Судді:

Мамчур Я.С

Шостак О.О.