Справа № 10/40
Суддя: Безименна Н.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа: № 10/40
Головуючий у 1-й інстанції: Фкдорчук
Суддя-доповідач: Безименна Н.В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

20 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

головуючого судді: Безименної
Н.В.,

суддів: Аліменка В.О.
та Кучми А.Ю.,

при секретарі Проценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «ТехНова» на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 8 листопада 2013 року
у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«ТехНова» до Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва ГУ Міндоходів, за участю
Прокуратури Подільського району м.
Києва про скасування податкових
повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

ТОВ «ТехНова» звернулося в Окружний
адміністративний суд м. Києва з позовом
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва ГУ
Міндоходів, в якому з урахуванням
уточнених вимог, просило визнати
протиправними та скасувати податкові
повідомлення - рішення від 3 грудня 2007
року № /0 та від 24.12.2007 року №
/1.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
8 листопада 2013 року в задоволенні
позовних вимог відмовлено. Рішення
суду вмотивовано тим, що судом не
встановлено, а позивачем не доведено,
що здійснені ним господарські операції
з контрагентами носять реальний
характер, а отримані послуги (товар)
використані в межах господарської
діяльності.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції та прийняти нову
постанову, якою задовольнити позовні
вимоги. В обґрунтування вимог
апеляційної скарги апелянт
посилається на те, що судом неправильно
та неповно досліджені надані позивачем
докази, в результаті чого неправильно
встановлені обставини справи, а також
судом не взято до уваги та не вирішено
питання щодо висновків судово -
економічної експертизи, яка була
призначена ухвалою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
21.09.2009 року.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає необхідним апеляційну скаргу
задовольнити, постанову скасувати та
постановити нову постанову, якою
позовні вимоги задовольнити, виходячи
з наступного.

У відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 202 КАС
України суд апеляційної інстанції
скасовує рішення суду першої інстанції
та ухвалює нове якщо встановить
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З матеріалів справи вбачається, що
Співробітниками Державної податкової
інспекції у Подільському районі м.
Києва було проведено невиїзну
документальну позапланову перевірку
щодо своєчасності, достовірності,
повноти нарахування та сплати податку
на додану вартість Товариством з
обмеженою відповідальністю «ТехНова»
при взаємовідносинах з ТОВ
«Енергохолдинг» за період з 01.04.2004 р. по
01.03.2005 р. За результатами перевірки
складено Акт від 27.11.2007 року
№187/23-708/24100060 (надалі - Акт перевірки).

В Акті перевірки зазначено наступні
порушення: п.п. 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», що призвело до заниження
податку на додану вартість, що підлягає
сплаті до бюджету на загальну суму 4 571
651 грн., в т.ч. по періодам: травень 2004 р. -
592 074 грн.; червень 2004 р. - 592 767 грн.; липень
2004 р. - 512 253 грн.; серпень 2004 р. - 441 081 грн.;
вересень 2004 р. - 942 624 грн.; жовтень 2004 р. -
323 569 грн.; листопад 2004 р. - 123 000 грн.;
грудень 2004 р. - 651 523 грн.; лютий 2005 р. - 392 760
грн.

Податковим органом на підставі Акту
перевірки прийняте податкове
повідомлення-рішення від 03.12.2007 р.
№/0 року, яким за позивачем
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1 750
925,00 грн. (за основним платежем 1 1167283,00,
штрафні (фінансові) санкції 583642,00 грн.).

Не погоджуючись з прийнятим податковим
повідомленням-рішенням Позивачем були
подані скарги до ДПІ у Подільському
районі м. Києва та ДПА у м. Києві, за
результатом розгляду скарг ДПІ у
Подільському районі м. Києва було
прийнято рішення від 21.12.2007 р.
№24535/10/25-007, яким було залишено без змін
податкове повідомленням-рішенням, а
скаргу без задоволення та рішенням ДПА
у м. Києві від 21.02.2008 р. №568/10/25-114 було
залишено без змін податкове
повідомлення-рішенням, а скаргу без
задоволення.

Податковим органом на підставі Акту
перевірки прийняте податкове
повідомлення-рішення від 24.12.2007 р.
№/1 року, яким за позивачем
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість в сумі 1 750
925,00 грн. (за основним платежем 1 167 283,00
штрафні (фінансові) санкції 583 642,00 грн.).

На думку колегії суддів, Окружний
адміністративний суд м. Києва
необґрунтовано погодився з висновком
податкового органу щодо порушення
позивачем податкового законодавства,
які базуються на твердженні щодо
безтоварності господарських операцій
позивача з ТОВ «Енергохолдинг», які, як
вказує податковий орган, мають ознаки
фіктивного підприємства, виходячи з
наступного.

Згідно з п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про
податок на додану вартість» (в редакції
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) (далі - Закон) податковий
кредит - це сума, на яку платник податку
має право зменшити податкове
зобов'язання звітного періоду,
визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до абзацу першого підпункту
7.2.6 п. 7.2 та підпункту 7.4.5 п. 7.4 ст. 7 Закону
податкова накладна є підставою для
нарахування податкового кредиту.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4
статті 7 Закону податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи із договірної (контрактної)
вартості товарів (послуг), але не вище
рівня звичайних цін, у разі якщо
договірна ціна на такі товари (послуги)
відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду, зокрема, у зв'язку з
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Згідно з п.п.7.4.5 п. 7.4 статті 7 Закону не
дозволяється включення до податкового
кредиту будь-яких витрат по сплаті
податку, що не підтверджені
податковими накладними чи митними
деклараціями ", а також, що "…у разі,
коли на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, попередньо
включені до складу податкового
кредиту, залишаються непідтвердженими
зазначеними цим підпунктом
документами, платник податку несе
відповідальність у вигляді фінансових
санкцій, установлених законодавством,
нарахованих на суму податкового
кредиту, не підтверджену зазначеними
цим підпунктом документами".

На думку колегії суду, податковий
орган, а також і суд першої інстанції
необґрунтовано не прийняв до уваги
надані позивачем первинні документи,
якими підтверджується реальне
здійснення господарської діяльності
за взаємовідносинами позивача з ТОВ
«Енергохолдинг», оскільки надані
позивачем первинні документи
відповідають вимогам Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та відповідно до
ст. 9 зазначеного закону є підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій та фіксують факти здійснення
господарських операцій.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
між Позивачем ТОВ «ТехНова» (КЕП
«Чернігівська ТЕЦ», Покупець), з одного
боку, та ТОВ «Енергохолдинг»
(Продавець), з іншого боку, було
укладено Договір №01-01-05
купівлі-продажу природного газу від
05.11.2004 р. (надалі Договір №01-01-05) (а.с.102-103
т. 1).

У відповідності до п. 1.1 Договору №01-01-05,
Продавець передає, а Покупець приймає й
оплачує природний газ в період січень -
грудень 2005 р. включно в об'ємі до 130 000
000,00 куб. м. Місячні об'єми газу
погоджуються Сторонами окремо
додатковими угодами на кожний місяць
окремо.

Також, між Позивачем ТОВ «ТехНова» (КЕП
«Чернігівська ТЕЦ», Покупець), з одного
боку, та ТОВ «Енергохолдинг»
(Продавець), з іншого боку, було
укладено Договір №02-05-04
купівлі-продажу природного газу від
05.11.2004 р. (надалі Договір №02-05-04) (а.с.104-105
т. 1).

У відповідності до п. 1.1 Договору №02-05-04,
Продавець передає, а Покупець приймає й
оплачує природний газ в період травень
2004 р. включно в об'ємі до 7 400 000,00 куб. м.

До Договору 02-05-04 сторонами було
укладено Додаткові угоди.

На підтвердження виконання зазначених
договорів позивачем надано наступні
документи: Акт приймання-передачі
природного газу від 31.05.2004 по договору
№ 02-05-04, в якому зазначено, що отримано 9
398 000 куб. м. на суму 3 552 444,00 грн. в т. ч. ПДВ
- 592 074,00 грн.; Акт приймання-передачі
природного газу від 30.06.2004 по договору
№ 02-05-04, в якому зазначено, що отримано 9
409 000 куб. м. на суму 3 556 602,00 грн. в т. ч. ПДВ
- 592 767,00 грн.; Акт приймання-передачі
природного газу від 31.07.2004 по договору
№ 02-05-04, в якому зазначено, що отримано 8
131 ; 000 куб. м. на суму 3 073 518,00 грн. в т. ч.
ПДВ - 512 253,00 грн.; Акт приймання-передачі
природного газу від 31.08.2004 по договору
№ 02-05-04, в якому зазначено, що отримано 6
864 000 куб. м. на суму 2 646 483,84 грн. в т. ч. ПДВ
- 441 080,64 грн.; Акт приймання-передачі
природного газу від 31.09.2004 по договору
№ 02-05-04, в якому зазначено, що отримано 14
400 000 куб. м. на суму 5 655 744, 00 грн. в т. ч.
ПДВ - 942 624,00 грн. та Акти
приймання-передачі за листопад,
грудень 2004 р.; Акт приймання-передачі
природного газу від 28.02.2005 по договору
№ 01-01-05, в якому зазначено, що отримано 6
000 000 куб. м. на суму 2 356 560,00 грн. в т. ч. ПДВ
- 392 760,00 грн., податкові накладні,
банківські виписки, договори
транспортування природного газу,
реєстратор документів.

При цьому, колегія суддів не
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність в матеріалах
справи документів на підтвердження
заведення обсягів газу через ОДУ ДК
«Укртрансгаз» та неможливість
встановити звідки було отримано газ і
яким чином, оскільки він
спростовується матеріалами справи, а
саме: договором постачання природного
газу від 30.06.2004 № 06/04-628 (а.с. 300-305 т. 2),
актами приймання-передачі природного
газу (а.с. 306-309 т.2), сертифікатами
фізико-хімічних параметрів природного
газу (а.с. 236-245 т.2), актами з
транспортування природного газу (а.с.
233-235 т. 2), погодженою газотранспортним
підприємством - ВАТ «Чернігівгаз»
довідкою про приймання природного газу
для виробництва електроенергії КЕП
«Чергінівська ТЕЦ» TOB фірми ТехНова» у
2004 році (а.с. 235 т. 2).

Таким чином, факт походження і
транспортування спірного обсягу
природного газу від TOB «Енергохолдінг»
до КЕП «Чергінівська ТЕЦ» TOB фірми
«ТехНова» підтверджено належними
доказами, які є в матеріалах справи і не
спростовані відповідачем.

Крім того, всупереч вимог ч. 5 ст. 82 КАС
України судом першої інстанції не
надано оцінки висновку судово
економічної експертизи № 9305/9306 від
30.11.2009 року, яка призначалася на
підставі ухвали суду першої інстанції
від 21.09.2009 року (а.с. 205-213 т.2).

Так, на вирішення експерта були
поставлені питання:

- чи підтверджуються документально
висновки акта ДПІ, на підставі якого
було прийнято оскаржуване у цій справі
податкове-повідомлення рішення?;

- чи підтверджується документально та
нормативно включення до податкового
кредиту позивачем суми ПДВ за
договірними відносинами з TOB
«Енергохолдинг»?.

Відповідно до висновків зазначеної
експертизи документально не
підтверджуються висновки акта ДПІ, на
підставі якого було прийнято
оскаржувані у цій справі
податкові-повідомлення рішення;
документально і нормативно
підтверджується правомірність
включення Позивачем до податкового
кредиту суми ПДВ за договірними
відносинами з TOB «Енергохолдинг».

На думку колегії суддів, в даному
випадку обставини, які б спростовували
даний висновок експерти чи викликали
сумніви в ньому відсутні, тому колегія
суддів дійшла до висновку, що Окружний
адміністративний суд м. Києва
необґрунтовано не прийняв до уваги
зазначений висновок судово
економічної експертизи.

Також, колегія суддів звертає увагу на
те, що постанова Камінь - Каширського
районного суду Волинської області від
17.04.2007 року у справі № 2-а-22/2007 року про
визнання недійсними установчих
документів ТОВ «Енергохолдинг», на яку
посилається податковий орган як на
доказ правомірності своїх дій,
скасована ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
18.03.2013 року із закриттям провадження у
справі (а.с.16 т.3).

При цьому, колегія суддів наголошує, що
чинне законодавство України не ставить
в залежність виникнення у платника ПДВ
права на податковий кредит від
дотримання вимог податкового
законодавства іншим суб'єктом
господарювання.

При цьому, у постановах Верховного Суду
України від 9 вересня 2008 року у справі №
21-500во08, від 1 червня 2010 року у справі №
21-573во10 Судова палата в
адміністративних справах Верховного
Суду України дійшла висновку, що якщо
контрагент не виконав свого
зобов'язання щодо сплати податку до
бюджету, то це тягне відповідальність
та негативні наслідки саме для цієї
особи. Зазначені обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування ПДВ у
випадку, коли останній виконав усі
передбачені законом умови стосовно
отримання такого відшкодування та має
необхідні документальні підтвердження
розміру свого податкового кредиту.

Крім того, наведена позиція
узгоджується із практикою
Європейського Суду з прав людини. Так, у
справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії»
(заява № 3991/03) Європейський Суд з прав
людини у своєму рішенні від 22 січня 2009
року зазначив, що платник податку не
повинен нести наслідків невиконання
постачальником його зобов'язань зі
сплати податку і в результаті
сплачувати ПДВ другий раз, а також
сплачувати пеню. На думку суду, такі
вимоги стали надмірним тягарем для
платника податку, що порушило
справедливий баланс,

який повинен підтримуватися між
вимогами суспільного інтересу та
вимогами захисту права власності.

Також, судом першої інстанції не
враховано, що статтею 18 Закону України
«Про державну реєстрацію юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців»
встановлено що, якщо відомості, які
підлягають внесенню до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, були
внесені до нього, то вони вважаються
достовірними і можуть бути використані
у спорі з третьою особою, доки до них не
внесено відповідних змін. Якщо
відомості, які підлягають внесенню до
цього реєстру, є недостовірними і були
внесені до нього, то третя особа може
посилатися на них у спорі як на
достовірні, за винятком випадків, коли
вона знала або могла знати про те, що
такі відомості є недостовірними.

На момент складання податкових
накладних контрагент позивача був
зареєстрований як юридична особа та
платник ПДВ у встановленому законом
порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що відповідачем, всупереч ч. 2 ст. 71 КАС
України, не надано суду будь-яких
доказів, які покладено в основу
висновків акту перевірки на
підтвердження відсутності факту
реальності господарських операцій,
вчинених позивачем із вказаним
контрагентом, суд першої інстанції
дійшов до помилкового висновку про
відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206, 212, 254
КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю фірма
«ТехНова» - задовольнити.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 8 листопада 2013 року
- скасувати та постановити нову, якою
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «ТехНова» до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі м. Києва ГУ
Міндоходів, за участю Прокуратури
Подільського району м. Києва про
скасування податкових
повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати
податкове повідомлення - рішення від 3
грудня 2007 року № /0 та від 24.12.2007
року № /1.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «ТехНова»
судовий збір у розмірі 462 грн. 21 коп.
(чотириста шістдесят дві грн.. двадцять
одна коп.).

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів в
касаційному порядку шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст виготовлено 24 березня 2014
року.

Головуючий суддя:
Н.В. Безименна

Судді:
В.О. Аліменко

А.Ю. Кучма

Головуючий суддя

Безименна Н.В.

Судді:

Аліменко В.О.

Кучма А.Ю.