Справа № 2а-1441/10/1570
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2014-02-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а-1441/10/1570

Категорія: 8.3.2 Головуючий в 1 інстанції:
Іванов Е. А.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Джабурія О.В, Шляхтицького О.І.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
м.Іллічівську Головного управління
Міндоходів в Одеській області на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 27 червня 2013
року у справі за адміністративним
позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у м.Іллічівську Одеської
області Державної податкової служби
про визнання нечинними та скасування
податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

10.02.2010р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 (надалі - ФОП ОСОБА_2.) звернулася
до суду з позовом до Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську
Одеської області Державної податкової
служби (надалі - ДПІ у м.Іллічівську
Одеської області ДПС) про визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень №/0
від 08.10.2009 року, №/1 від 05.11.2009 року
та №/2 від 08.12.2009 року.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 27.06.2013р.
позов задоволений.

Не погоджуючись з ухваленим у справі
судовим рішенням, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати та ухвалити
нову про відмову у задоволенні
позовних вимог.

Згідно з п.2 ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглянув
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, оскільки у судове
засідання, належним чином повідомлені
про розгляд справи, не прибули сторони,
які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
перевіривши доводи апеляційної скарги,
законність та обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 25.09.2009р. по 29.09.2009р. посадовою особою
відповідача було проведено виїзну
планову перевірку позивача з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства за
період з 01.07.2006р. по 30.06.2009р., за
результатами якої складений акт від
29.09.2009р. №2711/17-01/НОМЕР_1. /а.с.10-15/

Перевіркою встановлено порушення
позивачем ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян», ст.19 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», в результаті чого
позивачу донараховано податок з
доходів фізичних осіб від здійснення
підприємницької діяльності на суму
26535,50грн., в тому числі по періодах: 2007р. -
1556,91грн., 2008р. - 20730,23грн., 1 півріччя 2009р. -
4276,36грн.

На підставі акту перевірки,
відповідачем прийнято податкове
повідомлення-рішення від 08.10.2009 року
№/0 про визначення суми
податкового зобов'язання з податку з
доходів фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності у розмірі
26535,50грн. /а.с.16/

За результатами оскарження
відповідачем прийнято податкові
повідомлення-рішення від 05.11.2009 року
№/1; /а.с.17/ від 08.12.2009 року № /2,
сума яких залишилась як і попередньому
рішенні - 26535,50грн. /а.с.18/

Згідно зі ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України «Про прибутковий
податок з громадян» особа має право
придбати патент та здійснювати
оподаткування доходів за фіксованим
розміром податку у випадку, якщо
валовий доход такого громадянина від
здійснення підприємницької діяльності
не перевищує семи тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян (119000грн.) за останні 12
календарних місяців, що передують
місяцю придбання патенту.

Пунктом 1 ст.14 Декрету передбачено, що
доходи громадянина, одержані від
здійснення підприємницької
діяльності, що оподатковуються
фіксованим податком, не включаються до
складу його сукупного
оподатковуваного доходу за підсумками
звітного року, а сплачена сума
фіксованого податку є остаточною і не
включається до перерахунку загальних
податкових зобов'язань такого платника
податку або осіб, які перебувають з ним
у трудових відносинах, чи членів його
сім'ї, які беруть участь у
підприємницькій діяльності.

У разі сплати фіксованого податку
платник такого податку звільняється
від ведення обов'язкового обліку
доходів і витрат.

Як вбачається з акту перевірки, сума
валового доходу позивача за 2007р.
перевищує граничну суму 119000грн. та
становить 132839,26грн. /а.с.12/, в наслідок
чого підприємець повинна була з 01.01.2008
року здійснювати підприємницьку
діяльність на загальній системі
оподаткування з обов'язковим веденням
книги обліку доходів та витрат, або
перейти на спрощену систему
оподаткування згідно Указу Президента
України №727 від 03.07.1998р. «Про спрощену
систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого
підприємництва», чого позивач не
зробила, а тому вважається, що вона
знаходиться на загальній системі
оподаткування.

Для визначення розміру заниженого
податку на доходи перевіряючими було
перевірено сума витрат понесених
позивачем у 2008 році - 1 півріччі 2009 року
та через не підтвердження їх розмір
було розраховано із застосуванням п. 13
розділу 14 Інструкції про прибутковий
податок з громадян затверджений
наказом ДПА України від 09.06.1993року №64, а
саме 25 відсотків від суми валового
доходу, та встановлено, що витрати
понесені позивачем та зазначені у
декларації за 2008 рік завищені на
32143,60грн. та у 1 півріччі 2009 року на суму
6039,92грн.

Разом з тим, згідно ч.2 ст.9 Закону
України «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні»
первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 4 Розділу ІІ наказу
Державної податкової адміністрації
України від 11 червня 2004 року №326 «Про
затвердження Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
щодо дотримання податкового та
валютного законодавства суб'єктами
підприємницької діяльності - фізичними
особами», зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 30 червня
2004р. за №803/9402, не допускається
відображення в акті перевірки
необґрунтованих даних, а також
суб'єктивних припущень посадовими
особами, що здійснюють перевірку, які
не мають підтверджених доказів, та
різного роду висновків щодо дій
платника податків та, за їх наявності,
відповідальних осіб за ведення обліку
доходів і витрат суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи.

Згідно п.2 Розділу ІІ вказаного наказу в
описовій частині акту перевірки за
кожним відображеним в акті фактом
порушення податкового законодавства
необхідно зазначити первинний
документ, на підставі якого вчинено
записи з обліку, а у разі відсутності
такого - інші докази, що достовірно
підтверджують наявність факту
порушення.

При вирішенні справи судом першої
інстанції достовірно встановлено
недоведеність податковою
обґрунтованості прийнятих спірних
податкових повідомлень-рішень,
оскільки в деклараціях про дохід
отриманий в 2007-2008 роках сума доходу
позивача не перевищила граничного
мінімуму 119000грн. При цьому відсутні
оригінали товарних чеків ЗАТ «ІЗТ» за
2007-2008 роки за якими відповідачем
донарахований податок ФОП ОСОБА_2;
спеціалістом НДЕКЦ ГУМВС України в
Одеській області встановлено підробку
товарного чеку та з цього приводу
порушено кримінальну справу за ч.1 ст.358
КК України. Крім цього, в акті перевірки
відсутні конкретні дані товарних чеків
за якими відповідач дійшов висновку
про суми доходів ФОП ОСОБА_2

На підставі викладеного, судова
колегія вважає, що суд першої інстанції
вірно застосував норми матеріального
закону та вирішив справу по суті
правильно, тому постанова суду першої
інстанції в порядку ст.200 КАС України
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - залишенню без
задоволення.

Керуючись, ст.ст. 197, 198, 200, 205, 206 КАС
України, суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Іллічівську
Головного управління Міндоходів в
Одеській області - залишити без
задоволення, а постанову Одеського
окружного адміністративного суду від
27 червня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів
після набрання законної сили судовим
рішенням суду апеляційної інстанції.

Головуючий:

Судді: