Справа № 357/16601/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Рябченко
Суддя-доповідач: Файдюк
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Головного управління Пенсійного фонду
України Київської області на постанову
Білоцерківського міськрайонного суду
Київської області від 24 грудня 2013 року
у справі за адміністративним позовом
Головного управління Пенсійного фонду
України Київської області до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року в задоволенні
адміністративного позову Головного
управління Пенсійного фонду України
Київської області до Відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві про визнання дій незаконними -
відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, позивач звернувся до суду з
апеляційною скаргою в якій просить її
скасувати та ухвалити нову, якою
задовольнити позов.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 15 жовтня 2013 року державний
виконавець відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у м. Києві виніс
постанову ВП № 30545931 про накладення
штрафу на Головне Управління
Пенсійного фонду України у Київській
області за невиконання рішення
Білоцерківського міськрайонного суду,
згідно виконавчого листа № 2а-8315/2009,
виданого 24 жовтня 2011 року, стягувачем
по якому є ОСОБА_3

У вказаній постанові зазначено, що
державним виконавцем 5 листопада 2011
року винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з наданням
семиденного строку на добровільне
виконання, однак станом на 15 жовтня 2013
року будь-яка інформація про виконання
рішення суду не надходила, рішення суду
залишається невиконаним, будь-які дії
спрямовані на виконання рішення
посадовими особами ГУ ПФУ у Київській
області не вчинені.

Вважаючи таку постанову неправомірною,
позивач звернувся до суду з даним
адміністративним позовом.

Відповідно до статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження", боржник
має право оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця та
інших посадових осіб державної
виконавчої служби виключно в судовому
порядку, при цьому до суду який видав
виконавчий документ.

Відповідно до статті 181 КАС України
учасники виконавчого провадження (крім
державного виконавця) та особи, які
залучаються до проведення виконавчих
дій, мають право звернутися до
адміністративного суду із позовною
заявою, якщо вважають, що рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби порушено
їхні права, свободи чи інтереси, а також
якщо законом не встановлено інший
порядок судового оскарження рішень,
дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до ч.5 статті 12 Закону
України «Про виконавче провадження»
сторони зобов'язані протягом трьох
робочих днів письмово повідомити
державного виконавця про повне чи
часткове самостійне виконання рішення
боржником, а також письмово
повідомляти державного виконавця про
виникнення обставин, що зумовлюють
обов'язкове зупинення виконавчого
провадження, про встановлення
відстрочки або розстрочки виконання,
зміну способу і порядку виконання
рішення, зміну місця проживання чи
перебування (у тому числі про зміну їх
реєстрації) або місцезнаходження, а
боржник - фізична особа - про зміну
місця роботи.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем надсилалися листи Головному
управлінню юстиції у м. Києві від 27
травня 2013 року, 21 серпня 2013 року про
неможливість виконання рішення суду в
зв'язку з тим, що статтею 39 ЗУ «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
передбачено доплати непрацюючим
пенсіонерам, а стягувач є працюючим
пенсіонером, що підтверджується даними
бази персоніфікованого обліку.

Відповідно до статті 89 Закону, п 13.3.5
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень» (із змінами),
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 02 квітня 2012 року №
512/5, у разі невиконання без поважних
причин у встановлений державним
виконавцем строк рішення, що зобов'язує
боржника виконати певні дії, державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника та
встановлює новий строк виконання.

Відповідно до ч.1 статті 89 Закону
України «Про виконавче провадження»
умови, за яких державний виконавець має
право накласти на боржника штраф за
невиконання рішення, що зобов'язує його
виконати певні дії, такі: невиконання
боржником рішення, що зобов'язує його
виконати певні дії, в строк,
встановлений державним виконавцем;
відсутність поважних причин для
невиконання.

Водночас, колегія суддів погоджується
з судом першої інстанції стосовно того,
що невизнання рішення боржником не
може бути підставою для його
невиконання.

Крім того, згідно ч.1 статті 36 Закону
України «Про виконавче провадження» за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Однак, жодною стороною, в т.ч.
боржником-апелянтом, не було здійснено
жодної з перелічених дії, зокрема не
подано заяву про зміну способу і
порядку виконання.

З огляду на те, що позивачем не було
виконано рішення суду через невизнання
його боржником, колегія суддів вважає,
що позов необґрунтований,
безпідставний та не підлягає
задоволенню.

Отже, дії державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
м. Києві по накладенню штрафу на
Головне Управління Пенсійного фонду
України у Київській області за
невиконання рішення суду є
правомірними.

Таким чином, вірним є висновок суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні даного адміністративного
позову.

Отже при винесенні постанови судом
було дотримано всіх вимог
законодавства, а тому відсутні
підстави для її скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного
управління Пенсійного фонду України
Київської області - залишити без
задоволення.

Постанову Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
від 24 грудня 2013 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.