Справа № 820/12298/13-а
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

03 квітня 2014 р.
№ 820/12298/13-а

Харківський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Бадюков Ю.В.,

суддів - Зоркіної Ю.В., Волкової Л.М.,

при секретарі судового засідання -
Кікоян Г.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідачів - Шульги В.Т.,

третя особа - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Харкові адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до третя особа:Міністерства
доходів і зборів України, Харківської
митниці Міндоходів, начальник
Харківської митниці Міндоходів Орлов
О.О., про скасування наказу,
зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1)
звернувся до Харківського окружного
адміністративного суду з позовом до
Міністерства доходів і зборів України
(далі по тексту - відповідач -1,
Міндоходів), Харківської митниці
Міндоходів (далі по тексту - відповідач
-2, Харківська митниця), третя особа -
начальник Харківської митниці
Міндоходів Орлов О.О. (далі по тексту -
третя особа, начальник Харківської
митниці), в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог (а.с. 48-49 т.3),
просить суд:

- скасувати наказ ДМСУ № 649-к від 25.04.2008
року в частині звільнення старшого
інспектора оперативного відділу
служби боротьби з контрабандою та
митної вартості Магістральної митниці
ОСОБА_1;

- зобов'язати Міністерство доходів і
зборів України працевлаштувати його у
порядку переводу до Харківської
митниці Міндоходів;

- стягнути з Міністерства доходів і
зборів України на його користь
заробітну плату за час вимушеного
прогулу з 01.05.2008 року по день винесення
рішення о справі;

- стягнути з Міністерства доходів і
зборів України на його користь судові
витрати (витрати на правову допомогу) в
сумі 2000 грн.;

- допустити негайне виконання рішення
суду в частині працевлаштування на
роботі і стягнення заробітної плати, у
межах суми стягнення за один місяць.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що
він був незаконно звільнений зі служби
у Магістральній митниці у зв'язку із її
ліквідацією, оскільки ним була
написана заява на ім'я голови комісії з
питань ліквідації Магістральної
митниці Мисніка І.О., але не була ним
розглянута. ОСОБА_1, вважає, що оскільки
він є ветераном війни - учасником
бойових дій, а отже мав переважне право
на працевлаштування у разі ліквідації
установи відповідно до ст. 12 Закону
України "Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" у
Харківській митниці.

Також зазначає, що період часу з дня
звільнення по час постановлення
рішення є вимушеним прогулом, а тому
просив стягнути з Мінходів у
відповідності до ч.2 ст. 235 КЗпП України
середній заробіток за весь час.

Відповідачі позов не визнали, просили
відмовити у його задоволенні з тих
підстав, що згідно наказу
Держмитслужби України від 29.01.08 № 61 "Про
ліквідацію митних органів" та на
виконання вимог законодавства з питань
припинення юридичних осіб, Державною
митною службою України призначено
комісію з питань ліквідації
Магістральної митниці, склад якої
затверджений наказом від 12.02.08 № 128 (зі
змінами) Головою цієї комісії
погоджено затверджений план заходів
щодо її ліквідації і контролюється
стан їх виконання. Процедура
ліквідації митниці здійснюється у
повній відповідності до вимог діючого
законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 40
КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.
Відповідно до абзацу 3 п.19 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.92 № 9 „Про практику розгляду судами
трудових спорів" при ліквідації
підприємства (установи, організації)
правила п. 1 ст. 40 КЗпП можуть
застосовуватись і в тих випадках, коли
після припинення його діяльності
одночасно утворюється нове
підприємство. В цих випадках працівник
не вправі вимагати поновлення його на
роботі на заново утвореному
підприємстві, якщо він не був
переведений до нього в установленому
порядку. Позивач у зв'язку з
ліквідацією Магістральної митниці у
встановленому статтею 49-2 КЗпП України
порядку був 18.02.2008 р. попереджений про
наступне звільнення, про що свідчить
його підпис. Стаття 42 КЗпП України
передбачає залишення на роботі
працівника у разі скорочення
чисельності чи штату працівників у
зв'язку із змінами в організації
виробництва і праці переважне право на
залишення на роботі надається
працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.
У даному випадку відбулася повна
ліквідація митного органу без
правонаступництва іншій юридичній
особі, і залишити працівника у
ліквідованій митниці не є можливим.

Представник третьої особи у судове
засідання не прибув, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про причини неявки суд
не повідомив.

Заслухавши позивача, представників
позивача та відповідачів, перевіривши
матеріали справи, дослідивши та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає за необхідне позовні вимоги
частково задовольнити, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 08.10.1996 року
прийняв присягу державного службовця
(а.с. 125 т.3) та з 01 листопада 1999 року
працював у Магістральній митниці, що
підтверджується записом 20 у трудовій
книжці позивача (а.с. 6 звор. стор. т.2).

За час служби мав заохочення, а саме:
02.12.1999 року згідно наказу № 937 -к - подяка
за зразкове виконання службових
обов'язків; 11.01.2001 року згідно наказу №
26-к - подяка за якісне виконання
службових обов'язків; 16.02.2001 р. наказом
№ 71-к премійований у розмірі 100 грн.;
15.02.2005 р. згідно наказу № 89 оголошено
подяку; 19.08.2005 р. наказом № 271 - к
оголошено подяку (а.с. 7 зв. стор., а.с. 8 т
2; а.с. 12-14 т.2).

Водночас суд зазначає, що позивач
притягувався до дисциплінарної
відповідальності: згідно з наказом
начальника митниці № 408-к від 24.12.2007
року - оголошено зауваження, а
відповідно наказу голови комісії з
питань ліквідації Магістральної
митниці Мисніка І.О. № 118=к від 11.04.2008
року - оголошено догану (а.с. 126-129 т.3).

Згідно з Наказом Державної митної
служби № 333-к від 15.10.2007 року ОСОБА_1 був
переведений на посаду старшого
інспектора відділу служби боротьби з
контрабандою та митної варти
Магістральної митниці (а.с. 7 т.2).

Наказом Державної митної служби
України № 61 від 29.01.2008 року було
ліквідовано з 01.05.2008 року Магістральну
митницю, а 18.02.2008 року ОСОБА_1 був
повідомлено про даний Наказ та
попереджено про звільнення із займаної
ним посади (а.с. 52 т.2).

За Наказом Державної митної служби
України "Про звільнення" № 649-к від
25.04.2008 року ОСОБА_1 був звільнений із
займаної посади старшого інспектора
оперативного відділу служби боротьби з
контрабандою та митної варти
Магістральної митниці відповідно до п.
1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із
ліквідацією Магістральної митниці (а.с.
53 т. 2).

Судом у судовому засіданні 03.04.2014 року
були досліджені матеріали особової
справи позивача та зазначає, що
будь-які заяви ОСОБА_1, в тому числі й та,
яку надав позивач до матеріалів справи
від 01.2008 року (а.с. 11 т. 2) про його
переведення до Харківської митниці на
ім'я голови комісії з питань ліквідації
Магістральної митниці Мисніка І.О. в
особовій справі відсутні. Докази
подання позивача зазначеної заяви або
будь-якої іншої при розгляді судової
справи позивачем не надано, а при
дослідженні матеріалів справи їх
наявність не встановлено. Крім того, на
копії доданої позивачем заяви відсутня
дата її підписання, а також дата,
вхідний номер та підпис посадової
особи про її та прийняття.

Пункт 1 статті 40 КЗпП України
передбачає, що трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності,
можуть бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадках змін організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

На підставі вищезазначеного, суд
приходить до висновку, що позивач,
ОСОБА_1 був обґрунтовано та у порядку,
встановленому чинним законодавством,
звільнений з посади в Магістральній
митниці.

Позивач вказував на те, що він має право
на пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни - учасників
бойових дій, що підтверджується
посвідченням № 408479, виданого 11.07.1996
року (а.с. 10 т. 2).

Суд перевірив доводи позивача і вважає,
що при рівних умовах продуктивності
праці і кваліфікації перевага в
залишенні на роботі надається
учасникам бойових дій, інвалідам війни
та особам, на яких поширюється чинність
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту".

Частиною 13 статті 12 Закону України "Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" встановлено, що
учасники бойових дій мають переважне
право на залишення на роботі при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку зі змінами в
організації виробництва і праці та на
працевлаштування у разі ліквідації
підприємства, установи, організації.

Відповідно до статей 14, 15 Митного
кодексу України створення,
реорганізація та ліквідація
регіональних митниць та митниць
здійснюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в
галузі митної справи. Згідно з
Положенням про Державну митну службу
України, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 940 від 18
липня 2008 року, на Державну митну службу
покладено завдання створювати,
реорганізовувати та ліквідувати
регіональні митниці, митниці,
спеціалізовані митні установи та
організації.

Керуючись зазначеними нормами Закону
Державною митною службою видано наказ
№ 61 від 29 січня 2008 року про ліквідацію
Магістральної митниці з 01 травня 2008
року. На підставі зазначеного наказу
Державною митною службою призначено
комісію з питань ліквідації
Магістральної митниці, склад якої
затверджено наказом № 128 від 12 лютого
2008 року.

Пунктом 6 Положення про Єдиний
державний реєстр підприємств та
організацій України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 22.01.1996 р. № 118, встановлено, що
ідентифікаційний код зберігається за
суб'єктом, якому він присвоєний,
протягом усього періоду його існування
і є єдиним. Код зберігається у разі
перетворення юридичної особи лише за
правонаступником. У разі припинення
юридичної особи шляхом приєднання до
іншої та створення на базі юридичної
особи, що припинилася, відокремленого
підрозділу. Ідентифікаційний код такої
юридичної особи залишається за
відокремленим підрозділом. В усіх
інших випадках припинення юридичної
особи, присвоєння її коду
новоствореним суб'єктам,
забороняється.

Як вбачається із копій довідок з ЄДРПОУ
Магістральній митниці був присвоєний
ідентифікаційний код 21176430, а
відповідно до свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи
Харківській митниці Державної митної
служби України присвоєно
ідентифікаційний код 24663001 (а.с. 127-128 т.2).

Отже, на підставі вищевикладеного, в
судовому засіданні встановлено, що
відбулась саме ліквідація
Магістральної митниці, а не
реорганізація в Харківську митницю
Державної митної служби України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
40 КЗпП України трудовий договір,
укладений на невизначений строк, а
також строковий трудовий договір до
закінчення строку його чинності можуть
бути розірвані власником або
уповноваженим ним органом лише у
випадку зміни в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

За змістом вказаної норми Закону, при
ліквідації підприємства (установи,
організації) правила пункту 1 статті 40
КЗпП України можуть застосовуватись і
в тих випадках, коли після припинення
діяльності установи одночасно
утворюється нова установа або її
функції передаються діючій. В цих
випадках працівник не вправі вимагати
поновлення на роботі в новоутвореній
установі, якщо він не був переведений
туди в установленому порядку або
прийнятий за конкурсом.

Звільнення з підстав, зазначених у
пунктах 1, 2 і 6 цієї статті,
допускається, якщо неможливо перевести
працівника, за його згодою, на іншу
роботу. Відповідно до частини 1 статті
49-2 Кодексу законів про працю України
про наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. Відповідачем
виконано зазначену вимогу, що
підтверджується попередженням про
наступне звільнення, в якому зазначено,
що 18 лютого 2008 року позивача
повідомлено про його звільнення у
зв'язку з ліквідацією Магістральної
митниці відповідно до пункту 1 статті 40
КЗпП України.

Отже, звільняючи позивача із займаної
посади, відповідач діяв на підставі
чинного законодавства та в межах своєї
компетенції.

Суд зазначає, що ліквідація
Магістральної митниці на підставі
вищевказаного наказу Держмитслужби
України передбачає повне скорочення
штату працівників, а тому положення
статті 42 КЗпП України та стаття 12
Закону України "Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
щодо переважного права залишення на
роботі не підлягають застосуванню,
оскільки відбулася повна ліквідація
митного органу без правонаступництва
іншій юридичній особі.

Вирішуючи спір по суті, Харківський
окружний адміністративний суд з огляду
на приписи ч.1 ст.161, ст. 244-2 КАС України
зважає на правові висновки Верховного
Суду України, викладені в постанові від
17.10.2011 р. по справі №21-327а11, згідно з
якими встановлена законодавством
можливість ліквідації державної
установи (організації) з одночасним
створенням іншої, яка буде виконувати
повноваження (завдання) особи, що
ліквідується, не виключає, а включає
зобов'язання роботодавця (держави) по
працевлаштуванню працівників
ліквідованої установи.

У ході судового розгляду відповідачі
не подали до суду ані доказів
неможливості працевлаштування
позивача в штаті новоствореного органу
Харківської митниці за професією чи за
спеціальністю, ані доказів
неможливості надати позивачу іншу
роботу в згаданому органі з
урахуванням навичок, вмінь та інших
професійних параметрів.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відносно позивача у
спірних правовідносинах не була
дотримана процедура належного, тобто з
дотриманням ч.2 ст. 40, ст. 49-2 Кодексу
законів про працю України, вирішення
питання подальшого проходження
публічної служби на посадах державних
службовців в одночасно створеній
Харківській митниці.

Незважаючи на те, що позивач такої
вимоги перед судом не порушував, суд з
огляду на приписи ст. 8 Конституції
України, ст. 11 КАС України за власною
ініціативою вважає за необхідне вийти
в даній частині спору за межі позовних
вимог, обтяживши саме Міністерство
доходів і зборів України обов'язком
вирішити з дотриманням вимог Кодексу
законів про працю України питання
подальшого проходження гр. ОСОБА_1
публічної служби на посадах державних
службовців в органах Міністерства
доходів і зборів.

Встановлені судовим розглядом
обставини законності рішення про
звільнення працівника з роботи у
зв'язку з ліквідацією юридичної особи,
відсутності підстав для призначення
працівника на посаду в новоствореній
установі, а також невиконання
працівником жодної роботи за посадою
державного службовця в силу приписів
Закону України "Про оплату праці" та ст.
94 Кодексу законів про працю України
унеможливлюють задоволення вимоги про
стягнення коштів за вимушений прогул.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Оскільки судовим розглядом
встановлено факт порушення прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача у сфері публічно-правових
відносин лише в частині неналежного
виконання обов'язку з вирішення
питання подальшого проходження
публічної служби на посадах державних
службовців в новоствореній установі
(організації), до якого передані
функції ліквідованого суб'єкта владних
повноважень, то позов належить
задовольнити лише в цій частині.

У решті вимог адміністративний позов
належить залишити без задоволення
через непідтвердження судовим
розглядом обґрунтованості і
правомірності наведених позивачем
доводів.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Міністерства доходів і зборів України,
Харківської митниці Міндоходів, третя
особа - начальник Харківської митниці
Міндоходів Орлов О.О. про скасування
наказу, зобов'язання вчинити певні дії,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу - задовольнити
частково.

Зобов'язати Міністерство доходів
і зборів України (04655, МСП, м. Київ-53,
Львівська площа, 8) вирішити питання
подальшого проходження публічної
служби гр. ОСОБА_1 (АДРЕСА_1) на посадах
державних службовців з дотриманням
вимог Кодексу законів про працю
України.

В решті вимог адміністративний
позов - залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Головуючий Суддя
Бадюков Ю.В.

Судді
Зоркіна Ю.В.

Волкова Л.М.