Справа № 826/2172/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2014 року № 826/2172/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Огурцова О.П. при секретарі судового
засідання Берко А.О. розглянувши у
відкритому судовому засіданні
адміністративну справу
за позовомПриватного акціонерного
товариства "Укрспецконструкція"до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києвіпровизнання
дій протиправними та зобов'язання
представника позивача - Герасименка
І.М. (довіреність б/н від 07.10.2013),
представника відповідача - Макаревича
О.С. (довіреність № 4965/9/10 від 31.12.2013),
на підставі частини третьої статті 160
Кодексу адміністративного судочинства
України в судовому засіданні 13.03.2014
проголосив вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
"Укрспецконструкція" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві про визнання
дій протиправними та зобов'язання
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що у відповідача були
відсутні правові підстави для
проведення перевірки на підставі
підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України, оскільки
позивачем на запит податкового органу
було надано відповідні пояснення та
наявна в нього первинна документація, а
також зазначено про неможливість
надання решти документів у зв'язку з
вилученням їх під час обшуку, що
підтверджується протоколом від 11.04.2013.
Також позивач посилався на те, що
висновки викладені в акті
№175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014 є
необґрунтованими, безпідставними та не
відповідають дійсності.
У судовому засіданні 13.03.2014 представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив суд задовольнити позов у
Відповідач проти позовних вимог
заперечив, у судовому засіданні 13.03.2014
надав письмові заперечення проти
позовних вимог та просив суд відмовити
у задоволенні позову у повному обсязі.
Свої заперечення на адміністративний
позов відповідач обґрунтовує тим, що
перевірку позивача за результатами
якої складено акт № 175/26-56-22-01-03/31030585 від
25.01.2014 було проведено у відповідності
до вимог чинного законодавства та за її
результатами встановлено, що
взаємовідносини між ПрАТ
«Укрспецконструкція» та ТОВ
«Холодоптторг», ТОВ «Група «Лінія
Безпеки», ТОВ «Білдінг Груп Плюс», ТОВ
«Приємна пропозиція», ТОВ «Укрпартнер
Трейд», ТОВ «Базисстандарт», ТОВ
«Виробничо-комерційна фірма «Мілана»
та позивачем не спричиняють реального
настання правових наслідків. Також
відповідач зазначив про те, що
коригування до податкової звітності
позивача ним не вносились.
У судовому засіданні 13.03.2014 представник
відповідача заперечив проти позовних
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача суд , -
16.01.2014 начальником Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві на ім'я керівника Приватного
акціонерного товариства
"Укрспецконструкція" складено запит
№ 170/10/26-56-22-01-12
"Про надання пояснень та їх
документального підтвердження" в якому
викладено прохання надати пояснення та
їх документальне підтвердження з
належним чином засвідченими копіями
документів щодо взаємовідносин з ТОВ
«Холодоптторг», ТОВ «Група «Лінія
Безпеки», ТОВ «Білдінг Груп Плюс», ТОВ
«Приємна пропозиція», ТОВ «Укрпартнер
Трейд», ТОВ «Базисстандарт», ТОВ
«Виробпичо-комерційна фірма «Мілана»
за період з 01.04.2012 по 31.08.2013 та визначено
перелік документів, які мають бути
Листом № 7 від 21.01.2014 Приватне
акціонерне товариство
"Укрспецконструкція" надало до
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві у відповідь на
запит №
документальне підтвердження щодо
правовідносин з ТОВ «Білдінг Груп
Плюс», ТОВ «Холодоптторг», ТОВ «Група
«Лінія Безпеки» та повідомило про
неможливість надати інформацію в
повному обсязі у зв'язку з тим, що
відповідно до протоколу виїмки
документів про ведення фінансово -
господарської діяльності від 11.04.2013,
всі наявні документи були вилучені
податковою міліцією Подільського
15.01.2014 начальником Державної
податкової інспекції у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві видано наказ № 42 "Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки", яким з
метою здійснення контролю за
дотримання вимог податкового
законодавства та на підставі підпункту
78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового
кодексу України наказано провести
документальну позапланову виїзну
перевірку Приватного акціонерного
товариства "Укрспецконструкція" з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Холодоптторг», ТОВ «Група «Лінія
Безпеки», ТОВ «Білдінг Груп Плюс», ТОВ
«Приємна пропозиція», ТОВ «Укрпартнер
Трейд», ТОВ «Базисстандарт», ТОВ
«Виробпичо-комерційна фірма «Мілана»
за період з 01.04.2012 по 31.08.2013.
В період з 16.01.2014 по 22.01.2014 Державною
податковою інспекцією у Подільському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві проведена позапланова виїзна
документальна перевірка Приватного
акціонерного товариства
"Укрспецконструкція" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
ТОВ «Холодоптторг», ТОВ «Група «Лінія
Безпеки», ТОВ «Білдінг Груп Плюс», ТОВ
«Приємна пропозиція», ТОВ «Укрпартнер
Трейд», ТОВ «Базисстандарт», ТОВ
«Виробпичо-комерційна фірма «Мілана»
за період з 01.04.2012 по 31.08.2013 за
результатами якої складено акт №
175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014.
В розділі 4 зазначеного акту "Висновок"
вказано наступне: "1.ч. 5 ст. 203, ч.ч. 1, 2 ст.
215, ст. 216 ЦК України в частині
недодержання вимог зазначених статей у
момент вчинення правочинів, які не
спрямовані на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ними,
здійснених ПРАТ "Укрспецконструкція"
при придбанні та продажу товарів
2.п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
201.1 тап. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу
України, а саме безпідставне завищення
податкових зобов'язань з податку на
додану вартість по взаємовідносинах з
ПАТ "Алчевський МК", ПАТ "ДМК", ПАТ
"Євраз-ДМЗ ім. Петровського", AT "Корум
Криворізький завод гірничого
обладнання" на загальну суму 2392555,63 грн.
в т.ч. по періодами:
Серпень 2012р. - 109478 грн.
Жовтень 2012р. - 327020,97 грн.
Листопад 2012р. - 523406,37 грн.
Грудень 2012р. - 351153,96 грн.
Лютий 2013р. - 297519,1 грн.
Липень 2013р. - 355263,33 грн.
Серпень 2013р. - 273180,57 грн.
3. п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188, п.
198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1 та п. 201.10 ст.
201 Податкового кодексу України, а саме
безпідставне завищення податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаємовідносинам з ТОВ "Холодоптторг",
ТОВ "Група "Лінія Безпеки", ТОВ "Білдінг
Груп Плюс", ТОВ "Приємна пропозиція", ТОВ
"Укрпартнер Трейд", ТОВ "Базисстандарт",
ТОВ "Виробничо-комерційна фірма
"Мілана" на загальну суму 2330860,1 грн.в т.ч.
Серпень 2012р. - 109478 грн.
Жовтень 2012р. - 327020,97 грн.
Листопад 2012р. - 4631116 грн.
Грудень 2012р. - 332499,57 грн.
Лютий 2013р. - 543108,69 грн.
Липень 2013р. - 170957 грн.
Серпень 2013р. - 229146,54 грн."
Приватне акціонерне товариство
"Укрспецконструкція" не погоджуючись з
діями податкового органу щодо
проведення перевірки за результатами
якої складено акт №
175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014, щодо
формування в зазначеному акті
висновків та щодо здійснення на його
підставі коригування показників
податкової звітності звернулось з
відповідним позовом до суду.
Оцінивши докази, які є у справі, за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
Відповідно до абзаців 1 та 2 пункту 73.3
статті 73 Податкового кодексу України
органи державної податкової служби
мають право звернутися до платників
податків та інших суб'єктів
інформаційних відносин із письмовим
запитом про подання інформації
(вичерпний перелік та підстави надання
якої встановлено законом), необхідної
для виконання покладених на органи
державної податкової служби функцій,
завдань, та її документального
підтвердження. Такий запит
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби і повинен містити перелік
інформації, яка запитується, та
документів, що її підтверджують, а
також підстави для надіслання запиту.
Пунктом 1 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73
Податкового кодексу України,
встановлено, що письмовий запит про
подання інформації надсилається
платнику податків або іншим суб'єктам
інформаційних відносин за наявності
хоча б однієї з таких підстав, зокрема,
за результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
Згідно із абзацом 5 пункту 73.3 статті 73
Податкового кодексу України, платники
податків та інші суб'єкти
інформаційних відносин зобов'язані
подавати інформацію, визначену у
запиті органу державної податкової
служби, та її документальне
підтвердження протягом одного місяця з
дня, що настає за днем надходження
запиту (якщо інше не передбачено цим
Кодексом). У разі коли запит складено з
порушенням вимог, викладених в абзацах
першому та другому цього пункту,
платник податків звільняється від
обов'язку надавати відповідь на такий
Таким чином, податковий орган має право
звернутися до платників податків із
письмовим запитом про подання
інформації та її документального
підтвердження у випадку якщо за
результатами аналізу податкової
інформації, отриманої в установленому
законом порядку, виявлено факти, які
свідчать про порушення платником
податків податкового, валютного
законодавства, законодавства у сфері
запобігання та протидії легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванню
тероризму та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби, та платники податку
зобов'язані подавати інформацію,
визначену у запиті та її документальне
підтвердження податковому органу, та
звільняється від цього обов'язку
тільки у випадку, якщо запит не
відповідає вимогам викладених в
абзацах першому та другому пункту 73.3
статті 73 Податкового кодексу України.
Позивач у позовній заяві зазначає про
те, що на отриманий запит
№ 170/10/26-56-22-01-12 від 16.01.2014
Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві ним було
надано супровідним листом № 7 від 21.01.2014
пояснення та їх документальне
підтвердження щодо правовідносин з ТОВ
«Білдінг Груп Плюс», ТОВ
«Холодоптторг», ТОВ «Група «Лінія
Безпеки», а також повідомлено про
неможливість надати інформацію в
повному обсязі у зв'язку з тим, що
відповідно до протоколу виїмки
документів про ведення фінансово -
господарської діяльності від 11.04.2013,
всі наявні документи були вилучені
податковою міліцією Подільського
У запиті № 170/10/26-56-22-01-12 від 16.01.2014
відповідач просив позивача надати
пояснення та їх документальне
підтвердження з питань відносин із ТОВ
«Холодоптторг», ТОВ «Група «Лінія
Безпеки», ТОВ «Білдінг Груп Плюс», ТОВ
«Приємна пропозиція», ТОВ «Укрпартнер
Трейд», ТОВ «Базисстандарт», ТОВ
«Виробпичо-комерційна фірма «Мілана»
за період з 01.04.2012 по 31.08.2013 та визначив
перелік інформації та документів, які
мають бути надані позивачем.
З аналізу супровідного листа № 7 від
21.01.2014, яким було надано податковому
органу пояснення та їх документальне
підтвердження та копія якого наявна в
матеріалах справи, вбачається, що
позивачем не було надано відповідачу
всього переліку документів, які йому
було запропоновано надати, зокрема, не
було надано карток бухгалтерських
рахунків та виписок банку.
Посилання позивача на той факт, що
відповідно до протоколу виїмки
документів про ведення фінансово -
господарської діяльності від 11.04.2013,
всі наявні документи були вилучені
податковою міліцією Подільського
району, як на обґрунтування
відсутності можливості надання всього
переліку документів витребовуваних
запитом № 170/10/26-56-22-01-12
від 16.01.2014, не приймаються судом до
уваги з огляду на те, що навіть у
випадку вилучення документів позивач
не позбавлений можливості звернутись
до обслуговуючи банку для отримання
виписки по рахунку та здійснити
формування даних відповідно до даних
бухгалтерського рахунку.
Таким чином, позивачем не було надано у
повному обсязі пояснень та їх
документального підтвердження на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби.
Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78
Податкового кодексу України
встановлено, що документальна
позапланова перевірка здійснюється за
наявності хоча б однієї з таких
обставин, зокрема, за наслідками
перевірок інших платників податків або
отримання податкової інформації
виявлено факти, що свідчать про можливі
порушення платником податків
податкового, валютного та іншого
законодавства, контроль за дотриманням
якого покладено на контролюючі органи,
якщо платник податків не надасть
пояснення та їх документальні
підтвердження на обов'язковий
письмовий запит контролюючого органу,
в якому зазначаються можливі порушення
цим платником податків податкового,
валютного та іншого законодавства
протягом 10 робочих днів з дня отримання
Пунктом 78.4 статті 78 Податкового
кодексу України встановлено, що про
проведення документальної
позапланової перевірки керівник
контролюючого органу приймає рішення,
яке оформлюється наказом. Право на
проведення документальної
позапланової перевірки платника
податків надається лише у випадку, коли
йому до початку проведення зазначеної
перевірки вручено під розписку копію
наказу про проведення документальної
позапланової перевірки.
З огляду на зазначене, враховуючи те, що
позивачем не було надано на
обов'язковий письмовий запит органу
державної податкової служби у повному
обсязі пояснень та їх документального
підтвердження щодо правовідносин з ТОВ
«Група «Лінія Безпеки», ТОВ «Білдінг
Груп Плюс», ТОВ «Приємна пропозиція»,
ТОВ «Укрпартнер Трейд», ТОВ
«Базисстандарт», ТОВ
«Виробпичо-комерційна фірма «Мілана»
за період з 01.04.2012 по 31.08.2013 суд дійшов
висновку про те, що у відповідача були
наявні правові підстави для
призначення позапланової виїзної
документальної перевірки позивача з
питань дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах з
зазначеними контрагентами.
Перевірку за результатами якої було
складено акт № 175/26-56-22-01-03/31030585 від
25.01.2014 було проведено на підставі
наказу № 42 від 15.02.2014 факт отримання
якого позивачем не заперечується.
Крім того, представник відповідача у
судовому засіданні зазначив про те, що
посадових осіб податкового органу було
фактично допущено до проведення
перевірки, у той час, як позивач доказів
та обґрунтувань на спростування
зазначеного факту суду надано не було.
З огляду на викладене суд дійшов
висновку про те, що у відповідача були
наявні правові підстави для проведення
позапланової виїзної документальної
перевірки позивача з питань дотримання
вимог податкового законодавства по
взаємовідносинах з ТОВ «Холодоптторг»,
ТОВ «Група «Лінія Безпеки», ТОВ
«Білдінг Груп Плюс», ТОВ «Приємна
пропозиція», ТОВ «Укрпартнер Трейд»,
ТОВ «Базисстандарт», ТОВ
«Виробпичо-комерційна фірма «Мілана»
за період з 01.04.2012 по 31.08.2013.
Відповідно до частини першої статті 17
Кодексу адміністративного судочинства
України юрисдикція адміністративних
судів поширюється на правовідносини,
що виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.
Згідно з пунктом 1 частини другої
статті 17 Кодексу адміністративного
судочинства України юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема, на
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
Відповідно до пункту 8 статті 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
позивач - особа, на захист прав, свобод
та інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду
Таким чином судовому захисту в
адміністративних судах України
підлягає лише порушене право, а отже
предмет оскарження за правилами
адміністративного судочинства повинен
мати юридичне значення, тобто впливати
на коло прав, свобод, законних
інтересів чи обов'язків, а також
встановлені законом умови їх
Отже, до адміністративного суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється, та
підставою для звернення особи до суду з
позовом є її суб'єктивне уявлення,
особисте переконання в порушенні прав
чи свобод, однак обов'язковою умовою
здійснення такого захисту судом є
об'єктивна наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.
При цьому слід зазначити, що неодмінною
ознакою порушення права особи є зміна
стану суб'єктивних прав та обов'язків,
тобто припинення можливості чи
неможливість реалізації її законного
права та/або виникнення додаткового
Рішення, дія чи бездіяльність суб'єкта
владних повноважень є такими, що
порушують права і свободи особи в тому
разі, якщо, по-перше, такі рішення, дія
чи бездіяльність прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення, дія чи
бездіяльність є юридично значимими,
тобто такими, що мають безпосередній
вплив на суб'єктивні права та обов'язки
особи шляхом позбавлення можливості
реалізувати належне цій особі право
або шляхом покладення на цю особу
будь-якого обов'язку.

Діяльність працівників контролюючого
органу з проведення перевірки суб'єкта
господарювання є лише службовою
діяльністю таких осіб на виконання
своїх посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
суб'єктом перевірки вимог чинного
законодавства, з огляду на що, не
створює жодних правових наслідків для
суб'єкта господарювання та не змінює
стану його суб'єктивних прав, оскільки
сама по собі не породжує настання
будь-яких юридичних наслідків та не
впливає на права та обов'язки суб'єкта
господарювання.

Відповідно до пункту 3 розділу І
Порядку оформлення результатів
документальних перевірок з питань
дотримання податкового, валютного та
іншого законодавства, затвердженого
наказом Державної податкової
адміністрації України № 984 від 22.12.2010 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.01.2011 за № 34/18772 акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Отже, акт перевірки є носієм доказової
інформації, яка в подальшому має
використовуватися контролюючим
органом для прийняття рішення щодо
визначення платникові грошових
зобов'язань, а висновки посадових осіб
контролюючого органу, викладені в акті
перевірки, є позицією цих осіб щодо
кваліфікації дій платника податків,
однак самі по собі не впливають на стан
суб'єктивних прав платника та не
створюють для нього будь-яких
додаткових обов'язків.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду Украйни
від 10.10.2012 у справі № К/9991/30241/12.

З огляду на зазначене, податковий орган
не позбавлений права викладати в акті
перевірки власні суб'єктивні висновки
щодо зафіксованих обставин, та в
подальшому, у разі виникнення спору
щодо рішень про визначення грошових
зобов'язань, що приймаються на підставі
такого акту, обґрунтовувати ними
власну позицію щодо наявності певних
допущених платником податків порушень,
а оцінка акту перевірки, в тому числі і
оцінка дій посадових осіб податкового
органу щодо його складання, викладення
у ньому висновків перевірки, а також
щодо самих висновків перевірки,
надається при вирішенні спору щодо
оскарження рішення, прийнятого на
підставі такого акту.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 25.06.2012 у справі № К/9991/16720/12.

З огляду на викладене, враховуючи те, що
діяльність працівників контролюючого
органу з проведення перевірки суб'єкта
господарювання є лише службовою
діяльністю таких осіб на виконання
своїх посадових обов'язків та сама по
собі не породжує настання будь-яких
юридичних наслідків та не впливає на
права та обов'язки суб'єкта
господарювання, а також те, що акт
перевірки та викладені у ньому факти та
висновки не можна розглядати як
рішення суб'єкта владних повноважень,
що породжує для платника податків
певні правові наслідки, оскільки він є
виключно носієм доказової інформації
про виявлені податковим органом
порушення вимог податкового, валютного
та іншого законодавства платниками
податків, обов'язковим документом, на
підставі якого приймається відповідне
рішення контролюючого органу, суд
дійшов висновку про те, що у даному
випадку позовні вимоги щодо визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення перевірки за результатами
якої складено акт № 175/26-56-22-01-03/31030585 від
25.01.2014 та щодо формування в зазначеному
акті висновків не спрямовані на захист
та відновлення порушених прав та
інтересів позивача, а отже не
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача щодо
коригування в електронній базі даних
"Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
показників податкової звітності з
податку на додану вартість позивача за
період з 01.04.2012 по 31.08.2013, здійсненого на
підставі акту №175/26-56-22-01-03/31030585 від
25.01.2014 та зобов'язання відповідача
відновити в електронній
автоматизованій системі співставлення
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів податкову
звітність з податку на додану вартість
позивача за період з 01.04.2012 по 31.08.2013 суд
звертає увагу на наступне.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, поряд з тим, що на суб'єкта владних
повноважень, у випадку, якщо він є
відповідачем в адміністративній
справі, покладено обов'язок щодо
доказування правомірності свого
рішення, дії чи бездіяльності, Кодексом
адміністративного судочинства України
на кожну сторону, в не залежності від
того чи є вона суб'єктом владних
повноважень, покладено обов'язок щодо
доведення обставин на яких ґрунтуються
її вимоги та заперечення.

Позивачем не було надано суду жодних
доказів та обгрунутувань на
підтвердження того, що відповідачем
були здійнені будь - які коригування на
підставі акту
№175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014 та не було
зазначено про неможливість надання
таких доказів.

Представник відповідача у судовому
засіданні зазначила про те, будь - яких
коригувань податкової звітності
позивача на підставі акту
№175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014 не
здійснювалось.

Таким чином у суду відсутні підстави
вважати, що відповідачем було
здійснено коригування на підставі акту
№175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014, з огляду на
що відсутні підстави для визнання
протиправними дій відповідача щодо
коригування в електронній базі даних
"Деталізована інформація по платнику
ПДВ щодо результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
показників податкової звітності з
податку на додану вартість позивача за
період з 01.04.2012 по 31.08.2013, здійсненого на
підставі акту №175/26-56-22-01-03/31030585 від
25.01.2014 та зобов'язання відповідача
відновити в електронній
автоматизованій системі співставлення
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів податкову
звітність з податку на додану вартість
позивача за період з 01.04.2012 по 31.08.2013

З урахуванням наведеного суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги щодо
визнання протиправними дій
відповідача щодо коригування в
електронній базі даних "Деталізована
інформація по платнику ПДВ щодо
результатів автоматизованого
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України"
показників податкової звітності з
податку на додану вартість позивача за
період з 01.04.2012 по 31.08.2013, здійсненого на
підставі акту
№175/26-56-22-01-03/31030585 від 25.01.2014 та
зобов'язання відповідача відновити в
електронній автоматизованій системі
співставлення зобов'язань та
податкового кредиту в розрізі
контрагентів податкову звітність з
податку на додану вартість позивача за
період з 01.04.2012 по 31.08.2013 є
необґрунтованими та не підлягає
задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову - відмовити
повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова набирає законної сили після
закінчення строку для її апеляційного
оскарження. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
О.П.
Огурцов

Постанова складена в повному обсязі
20.03.2014.