Справа № 809/611/14
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-03-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"21" березня 2014 р.
Справа №809/611/14

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний
адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Боброва Ю.О.,

за участю секретаря судового засідання
Дмитрашко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
приміщенні суду адміністративну
справу

за позовом державної податкової
інспекції у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області

до ОСОБА_1

про стягнення податкового боргу в сумі
2152,25 грн., -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2014 року державна податкова
інспекція у Снятинському районі
Головного управління Міндоходів в
Івано-Франківській області (надалі -
позивач) звернулася до суду з
адміністративним позовом (з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог) до ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) про стягнення податкового
боргу в сумі 2152,25 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, всупереч вимог Податкового
кодексу України заборгував сплату до
бюджету податок з доходів фізичних
осіб з вартості об'єкта спадщини на
загальну суму 2152,25 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. На адресу суду
подав клопотання про розгляд справи
без його участі. Позовні вимоги
підтримав у повному обсязі. Просив
позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове
засіданні не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час і
місце судового розгляду, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.
Наданим правом на подання заперечення
проти позову не скористався. Заяв та
клопотань про відкладення розгляду
справи, чи про розгляд справи за його
відсутності суду не подав, про причини
неявки суд не повідомив.

Згідно частини 4 статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, в разі неприбуття відповідача,
належним чином повідомленого про дату,
час і місце судового розгляду, без
поважних причин розгляд справи може не
відкладатися і справу може бути
вирішено на підставі наявних у ній
доказів.

За таких обставин, відповідно до норм
частини 4 статті 122 та частини 6 статті 128
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд розглянув справу в
письмовому провадженні.

Розглянувши матеріали
адміністративної справи, з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши
і оцінивши докази, суд дійшов висновку
про те, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1)
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно договору дарування житлового
будинку ОСОБА_2 подарував ОСОБА_1
житловий будинок з належними
господарськими будівлями та спорудами
за адресою: АДРЕСА_2, загальною вартістю
43045,00 грн. (а.с. 9-10).

30.04.2013 року відповідач подав до
державної податкової інспекції у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області податкову
декларацію про майновий стан і доходи,
у якій він самостійно визначив
податкові зобов'язання зі сплати
податку з доходів фізичних осіб.
Узгоджена сума податкового
зобов'язання відповідача, зазначена
ним у податковій декларації, становить
2152,25 грн., тобто 5% вартості об'єкта
спадщини (а.с .6-8).

Таким чином, ДПІ у Снятинському районі
за відповідачем обліковано податковий
борг в сумі 2152,25 грн.

У зв'язку з несплатою до бюджету
зазначеного вище боргу самостійно,
податковим органом на адресу
відповідача направлена податкова
вимога форми «Ф» від 19.08.2013 року за
№271-17, відповідно до якої загальна сума
податкового боргу платника податків за
узгодженими грошовими зобов'язаннями
становить 2152,25 грн. Вказана вимога
отримана відповідачем, однак
податковий борг ним сплачений не був
(а.с. 11-13).

Заборгованість відповідача в сумі 2152,25
грн. підтверджується дослідженими
судом податковою декларацією та
довідкою від 10.02.2014 року за №219/10/20-030/67
(а.с. 6-8, 14).

Частиною 1 статті 67 Конституції України
передбачено, що кожен зобов'язаний
сплачувати податки і збори в порядку і
розмірах, встановлених законом.

Податковий кодекс України (надалі -
Кодекс) регулює відносини, що виникають
у сфері справляння податків і зборів, з
01.01.2011 року, зокрема, визначає вичерпний
перелік податків та зборів, що
справляються в Україні, та порядок їх
адміністрування, платників податків та
зборів, їх права та обов'язки,
компетенцію контролюючих органів,
повноваження і обов'язки їх посадових
осіб під час здійснення податкового
контролю, а також відповідальність за
порушення податкового законодавства.

Відповідно до пунктів 16.1.4 статті 16
Кодексу платник податків зобов'язаний
сплачувати податки та збори в строки
та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Згідно підпунктів 14.1.175 пункту 16.1
статті 16 Кодексу податковий борг - це
сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

У відповідності до вимог пункту 36.1
статті 36 Кодексу податковим обов'язком
визнається обов'язок платника податку
обчислити, задекларувати та/або
сплатити суму податку та збору в
порядку і строки, визначені цим
Кодексом або законами з питань митної
справи.

Згідно пункту 38.1 статті 38 Кодексу
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Пунктом 46.1 статті 46 Кодексу податкова
декларація, розрахунок - це документ, що
подається платником податків (у тому
числі відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи документ,
що свідчить про суми доходу,
нарахованого (виплаченого) на користь
платників податків-фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно пункту 54.1 статті 54 Кодексу крім
випадків, передбачених податковим
законодавством, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
та/або грошового зобов'язання та/або
пені, яку зазначає у податковій (митній)
декларації або уточнюючому розрахунку,
що подається контролюючому органу у
строки, встановлені цим Кодексом. Така
сума грошового зобов'язання та/або пені
вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57
Кодексу, платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно пункту 56.11 статті 56 Кодексу не
підлягає оскарженню податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків, а тому податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, є узгодженим з дня подання
такої податкової декларації.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59
Кодексу у разі коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 статті 59 Кодексу у
разі якщо у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується
(зменшується), погашенню підлягає вся
сума податкового боргу такого платника
податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення
(вручення) податкової вимоги сума
податкового боргу змінилася, але
податковий борг не був погашений в
повному обсязі, податкова вимога
додатково не надсилається (не
вручається).

Пунктом 95.2 статті 95 Кодексу
передбачено, що стягнення коштів
платника податків провадяться не
раніше, ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Відповідно до пункту 174.6 статті 174
Кодексу кошти, майно, майнові чи
немайнові права, вартість робіт,
послуг, подаровані платнику податку,
оподатковуються згідно з правилами,
встановленими розділом IV для
оподаткування спадщини.

Згідно підпункту 174.2.2 пункту 174.2 статті
174 Кодексу об'єкти спадщини
оподатковуються за ставкою, визначеною
пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу,
вартість будь-якого об'єкта спадщини,
що успадковується спадкоємцями, які не
є членами сім'ї спадкодавця першого
ступеня споріднення.

Пунктом 167.2 статті 167 Кодексу ставка
податку у такому разі становить 5
відсотків бази оподаткування щодо
доходу.

Отже, суд дійшов висновку, що
зобов'язання відповідача в сумі 2152,25
грн., які ним не сплачені, являється
його податковим боргом.

Таким чином, загальна сума податкового
боргу відповідача перед бюджетом зі
сплати податку з доходів фізичних осіб
з вартості об'єкта спадщини станом на
момент розгляду справи судом становить
2152,25 грн.

Відповідно до частини 2 статті 87
Кодексу, джерелами погашення
податкового боргу платника податків є
будь-яке майно такого платника
податків з урахуванням обмежень,
визначених цим Кодексом, а також іншими
законодавчими актами.

Податковий борг станом на день
розгляду справи відповідачем не
погашений, а тому підлягає стягненню в
судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов
висновку про те, що вимоги позивача
обґрунтовані та правомірні, а тому
позов слід задовольнити.

На підставі статті 124 Конституції
України, керуючись статтями 122, 128, 158-163,
167 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути на користь бюджету з ОСОБА_1
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_1) податковий
борг в сумі 2152 (дві тисячі сто п'ятдесят
дві) грн. 25 коп.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку. Відповідно до
статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Апеляційна скарга подається до
Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Івано-Франківський окружний
адміністративний суд.

Постанова набирає законної сили в
порядку та строки, установлені статтею
254 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Суддя: /підпис/
Ю.О. Бобров

Постанова складена в повному обсязі о
10:00 год. 21.03.2014 року.