Справа № 803/429/14
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року Справа № 803/429/14

Волинський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого - судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання
Брудовській Н. В.,

за участю представника позивача Тарана
О. П.,

представника відповідача Пивовара В.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку
адміністративну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» до
Ягодинської митниці Міндоходів про
скасування рішення про коригування
митної вартості товарів, картки
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» (далі -
ТзОВ «Клеодора-М») звернулося в суд із
позовом до Ягодинської митниці
Міндоходів (далі -Ягодинська митниця)
про скасування рішення про коригування
митної вартості товарів від 07.02.2014 року
№ 205000004/2014/000009/2 та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 07.02.2014
року декларантом ТзОВ «Клеодора-М» для
здійснення митного контролю та митного
оформлення кузова до легкового
автомобіля AUDI Q 7, 2011 року випуску, номер
кузова WAUZZZ4L0BD020182, тип кузова -
універсал, білого кольору, було подано
ВМД від 07.02.2014 року
№ 205060000/2014/002111 та усі необхідні
документи, та заявлено митну вартість
товару 15540 євро (182617,47 грн.), визначену з
джерела інформації, а саме каталогу
«SchwackeListe» 02/14 ст. 169. Однак, відповідачем
було прийнято рішення про коригування
митної вартості від 07.02.2014 року №
205000004/2014/000009/2, а також видано картку
відмови у прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи
пропуску товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004.
Не погоджуючись з діями митниці,
позивач вказує, що усі необхідні
документи для підтвердження заявленої
митної вартості товару декларантом
були подані. Позивач вважає, що
оскаржувані рішення винесені
безпідставно, з порушенням чинного
законодавства України, а тому просить
їх скасувати.

У судовому засіданні представник
позивача адміністративний позов
підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві.

У письмових запереченнях та у судовому
засіданні представник відповідача
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог, посилаючись на те, що
працівники митниці діяли відповідно до
вимог МК України. При здійсненні
митного контролю та митного оформлення
товару, було з'ясовано, що документи,
які подані для підтвердження митної
вартості товару, не містять усіх даних,
необхідних для розрахунку числового
значення складових митної вартості.
Декларанту було запропоновано надати
додаткові документи для підтвердження
митної вартості товару згідно з п. 3 ст.
53 МК України. Листом від 07.02.2014 року
декларант повідомив орган доходів і
зборів про те, що розрахунок вартості
вважає поданим у висновках експертного
автотоварознавчого дослідження
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 06.12.2013
року № 8546 та про оцінку кузова
автомобіля марки AUDI від 06.02.2014 року №
1973. Відповідач вважає некоректним
посилання позивача на висновок
експерта від 06.12.2013 року № 8546, оскільки
він стосується іншого транспортного
засобу та не містить вартісних
показників, зазначає, що у висновку від
06.02.2014 року № 1973 за основу беруться
дані, що зазначені у висновку № 8546, а
тому він не може братися до уваги.
Вважає, що рішення про коригування
митної вартості товарів від 07.02.2014 року
№ 205000004/2014/000009/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004 прийняті у повній
відповідності до приписів чинного
законодавства.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані суду
письмові докази, суд приходить до
висновку, що заявлений позов підлягає
до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачем 07.02.2014
року до Ягодинської митниці через
представника-декларанта було подано
для митного оформлення кузова до
легкового автомобіля AUDI Q7, 2011 року
випуску, номер кузова НОМЕР_1, тип
кузова - універсал, білого кольору,
придбаного позивачем згідно контракту
купівлі-продажу від 02.09.2013 року № 01-09/02.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується представниками сторін,
декларантом для митного оформлення
товару були подані: уніфікована митна
квитанція від 04.02.2014 року МД-1 серії 20502Ж
№ 0310779; картка обліку особи, яка
здійснює операції з товарами від 28.11.2012
року № 205/2012/0000447; висновок експертного
дослідження від 05.02.2014 року № 147;
рахунок-фактура (інвойс) від 03.02.2014 року
№ 2343К; контракт від 02.09.2013 року № 01-09/02;
специфікація від 03.02.2014 року № 2343К до
контракту від 02.09.2013 року № 01-09/02;
довідка про проведення декларування
валютних цінностей, доходів та майна,
що належать резиденту України і
знаходяться за її межами від 01.10.2013
року; рішення ДП «Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» від 05.02.2014 року № 0007д/2-5;
рішення ДП «Волинський
науково-виробничий центр
стандартизації, метрології та
сертифікації» від 01.11.2013 року № 3449с/2-5;
інформація про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного контролю
товару від 03.02.2014 року; інформація про
позитивні результати здійснення
радіологічного контролю товару (для
товарів і транспортних засобів, що не
підлягають екологічному контролю), ВМД
від 07.02.2014 року № 205060000/2014/002111, інші
некласифіковані документи.

У графах 12, 45 ВМД від 07.02.2014 року №
205060000/2014/002111 декларантом вказано митну
вартість товару у розмірі 15540 євро або
182617,47 (по курсу НБУ станом на 07.02.2014 року
11,751446 грн./євро), визначену за методом 2г
резервним, який передбачений ст. 64
Митного кодексу України. Дана митна
вартість була визначена на підставі
Методики товарознавчої експертизи із
врахуванням каталогу «SchwackeListe» 02/14
стор.169.

07.02.2014 року Ягодинською митницею
прийнято рішення про коригування
митної вартості № 205000006/2014/000009/2 (далі -
рішення), яким встановлено митну
вартість товару на рівні 20680 євро, що
становить 243019,90 грн. (по курсу НБУ
станом на 07.02.2014 року). У рішенні також
зазначено, що митна вартість товарів не
може бути визнана у зв'язку з тим, що
документи, які подані для
підтвердження митної вартості товару
не містять усіх даних, необхідних для
розрахунку числового значення
складових митної вартості, а відмова
від подання митної декларації країни
відправлення, розрахунку митної
вартості не дає змогу перевірити
достовірність заявленої декларантом
митної вартості. Декларанту також був
наданий перелік додаткових документів,
на підставі яких митна вартість може
бути визнана, а саме: документальна
інформація щодо підтвердження
числового значення складових митної
вартості товару, визначеної та
заявленої декларантом, митна
декларація країни відправлення.

В ході судового розгляду даної справи
було встановлено, що листом 07.02.2014 року
декларант повідомив орган доходів і
зборів про те, що розрахунок вартості
вважає поданим у висновках експертного
автотоварознавчого дослідження
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз від 06.12.2013
року № 8546 та про оцінку кузова
автомобіля марки AUDI від 06.02.2014 року №
1973.

07.02.2014 року Ягодинською митницею було
відмовлено у митному оформленні товару
та видано картку відмови у прийнятті
митної декларації, митному оформленні
випуску чи пропуску товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення № 205000004/2014/00004.

Різниця між митною вартістю визначеною
відповідачем та митною вартістю
визначеною декларантом за другорядним
методом склала 5140 євро.

Позивачем через декларанта 07.02.2014 року
подано нову ВМД №
205060000/2014/002177 вказавши у графах 12 та 45
митну вартість, визначену органом
доходів і зборів. Митне оформлення
проведено за резервним методом із
застосуванням гарантійних зобов'язань
- грошової застави.

Суд вважає, що рішення про коригування
митної вартості товарів від 07.02.2014 року
№ 205000004/2014/000009/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004 є протиправними та
підлягають скасуванню з огляду на
наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51
Митного кодексу України митна вартість
товарів, що переміщуються через митний
кордон України, визначається
декларантом відповідно до норм цього
Кодексу.

Частинами першою та другою статті 53
Митного кодексу України визначено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є: 1) декларація
митної вартості, що подається у
випадках, визначених у частинах п'ятій
і шостій статті 52 цього Кодексу, та
документи, що підтверджують числові
значення складових митної вартості, на
підставі яких проводився розрахунок
митної вартості; 2)
зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); 4) якщо
рахунок сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; 5) за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару; 6)
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; 7) копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Надані позивачем письмові докази
підтверджують, що визначення митної
вартості кузова до легкового
автомобіля AUDI Q7, який імпортувався за
ВМД від 07.02.2014 року № 205060000/2014/002111,
здійснювалося декларантом за
резервним методом в порядку,
визначеному статтею 64 Митного кодексу
України, на підставі Методики
товарознавчої експертизи згідно
висновку від 06.02.2014 року № 1973 про оцінку
кузова автомобіля марки AUDI Q7, висновку
експортного автотоварознавчого
дослідження від 06.12.2013 року № 8546,
висновку експертного дослідження від
05.02.2014 року № 147, із врахуванням
каталогу «SchwackeListe» 01/14 стор. 169 та
вартості аналогічного товару, вказаної
у ВМД від 27.08.2013 року № 205060000/2013/0022132, від
08.07.2013 року № 205060000/2013/017093.

Згідно із приписами статті 54 Митного
кодексу України контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

За результатами здійснення контролю
правильності визначення митної
вартості товарів орган доходів і
зборів визнає заявлену декларантом або
уповноваженою ним особою митну
вартість чи приймає письмове рішення
про її коригування відповідно до
положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої
статті 55 Митного кодексу України
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів
письмове рішення про коригування
заявленої митної вартості товарів має
містити, зокрема, вичерпний перелік
вимог щодо надання додаткових
документів, передбачених частиною
третьою статті 53 цього Кодексу, за
умови надання яких митна вартість може
бути визнана органом доходів і зборів.

Згідно із статтею 57 Митного кодексу
України визначення митної вартості
товарів, які ввозяться в Україну
відповідно до митного режиму імпорту,
здійснюється за такими методами: 1)
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); 2) другорядні: а) за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; б) за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; в) на
основі віднімання вартості; г) на
основі додавання вартості (обчислена
вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності. У разі неможливості
визначення митної вартості товарів
згідно з положеннями статей 59 і 60 цього
Кодексу за основу для її визначення
може братися або ціна, за якою
ідентичні або подібні (аналогічні)
товари були продані в Україні не
пов'язаному із продавцем покупцю
відповідно до статті 62 цього Кодексу,
або вартість товарів, обчислена
відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод
застосовується, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та
додавання вартості (обчислена
вартість) можуть застосовуватися у
будь-якій послідовності на прохання
декларанта або уповноваженої ним
особи. У разі якщо неможливо
застосувати жоден із зазначених
методів, митна вартість визначається
за резервним методом відповідно до
вимог, встановлених статтею 64 цього
Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України
визначено, що заявлення митної
вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Судом встановлено, що декларуючи
договірну вартість товару згідно із
ВМД від 07.02.2014 року № 205060000/2014/002111, тобто,
за другорядним резервним методом,
встановленим статтею 64 Митного кодексу
України, позивач керувався інформацією
з каталогу SchwackeListe 01/14 стор. 169, згідно
якого вартість автомобіля марки AUDI Q7,
2011 року випуску становить 25850,00 євро;
висновком експертного дослідження від
05.02.2014 року № 147, висновком експортного
автотоварознавчого дослідження від
06.12.2013 року № 8546, ВМД від 27.08.2013 року №
205060000/2013/0022132, від 08.07.2013 року №
205060000/2013/017093.

Пунктом 2 частини шостої статті 54
Митного кодексу України встановлено,
що орган доходів і зборів може
відмовити у митному оформленні товарів
за заявленою декларантом або
уповноваженою ним особою митною
вартістю виключно за наявності
обґрунтованих підстав вважати, що
заявлено неповні та/або недостовірні
відомості про митну вартість товарів, у
тому числі невірно визначено митну
вартість товарів, у разі неподання
декларантом або уповноваженою ним
особою документів згідно з переліком
та відповідно до умов, зазначених у
частинах другій - четвертій статті 53
цього Кодексу, або відсутності у цих
документах всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Згідно із частиною сьомою статті 55
Митного кодексу України у випадку
незгоди декларанта або уповноваженої
ним особи з рішенням органу доходів і
зборів про коригування заявленої
митної вартості товарів орган доходів
і зборів за зверненням декларанта або
уповноваженої ним особи випускає
товари, що декларуються, у вільний обіг
за умови сплати митних платежів згідно
з митною вартістю цих товарів,
визначеною декларантом або
уповноваженою ним особою, та
забезпечення сплати різниці між сумою
митних платежів, обчисленою згідно з
митною вартістю товарів, визначеною
декларантом або уповноваженою ним
особою, та сумою митних платежів,
обчисленою згідно з митною вартістю
товарів, визначеною органом доходів і
зборів, шляхом надання гарантій
відповідно до розділу X цього Кодексу.
Строк дії таких гарантій не може
перевищувати 90 календарних днів з дня
випуску товарів.

Разом з тим, відповідно до частини
восьмої статті 55 Митного кодексу
України протягом 80 днів з дня випуску
товарів декларант або уповноважена ним
особа може надати органу доходів і
зборів додаткові документи для
підтвердження заявленої ним митної
вартості товарів, що декларуються.

Як вбачається з оскаржуваної картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004 причиною відмови у
митному оформленні товарів стала
невідповідність заповнення граф 12, 45
ВМД вимогам пункту 2, 3 статті 53 Митного
кодексу України, неподання документів,
що містять додаткові відомості,
необхідних для підтвердження
заявленої митної вартості.

Проте, позивачем було надано митному
органу всі документи, передбачені
статтею 53 Митного кодексу України, що
дають можливість визначити митну
вартість за другорядним резервним
методом визначення митної вартості
товару.

У судовому засіданні представником
відповідача Ягодинської митниці не
наведено переконливих доказів
стосовно того, що числове значення
складових заявленої митної вартості
товару не може бути визначене на
підставі висновку від 06.02.2014 року № 1973
про оцінку кузова автомобіля марки AUDI
Q7, висновку експортного
автотоварознавчого дослідження від
06.122013 року № 8546, висновку експертного
дослідження від 05.02.2014 року № 147, які
були подані декларантом для митного
оформлення товару, що імпортувався.

Разом з тим, в ході судового розгляду
даної адміністративної справи
з'ясовано та підтверджено наявними в
матеріалах справи доказами, що листом
від 05.02.2014 року було повідомлено
позивача про те, що не можливо надати
експортну декларацію, оскільки товари,
які отримує позивач за контрактом від
02.09.2013 року № 01-09/02, надсилаються саме із
зони Євросоюзу і мають походження з
країн ЄС, при цьому з 01.07.2009 року митними
органами ЄС, для оформлення
приймаються експортні декларації
виключно в електронному вигляді.
Згідно правил міжнародної торгівлі
ІНКОТЕРМС 2000 товар вартістю до 1000 євро
та вагою до 1000 кг не потребує
оформлення експортної декларації. На
підставі цього, фірма-продавець не
рахує важливим та потрібним оформлення
декларації взагалі. Також контрагент,
який продав позивачу товар, зазначає,
що оформлення експортної декларації
необхідно для підтвердження заявленої
нульової ставки ПДВ. Тобто оформлення
експортної декларації є важливим та
необхідним, якщо нею плануєтьтся
відшкодування ПДВ. Крім того, виникають
додаткові витрати при оформленні
експортної декларації. Так як фірма не
планує відшкодування ПДВ, то вона не
рахує за потрібне оформлювати
експортну декларацію та нести
додаткові витрати, які виникатимуть
при її оформленні. Крім того, зазначає,
що експортна декларація в рамках
зовнішньоторговельної угоди - це
документ, який оформляється в момент
експортного митного оформлення перед
вивезенням товару. Таким чином можна
визначити експортну декларацію як
формальну заяву з наданням усіх
відомостей про експортовані товари, а
саме: комплект документів,
пропонованих на митниці, в тому числі
митна декларація, декларація митної
вартості та інші документи, які містять
необхідні відомості про товари, що
вивозяться. Згідно правил ІНКОТЕРМС 2000
експортну декларацію повинен оформити
продавець товару чи покупець за умовою
EXW, якщо інше не зазначено в
зовнішньоторговельному контракті),
проте, згідно розділу 3 пункту «а»
контракту від 02.09.2013 року №01-09/02
продавець поставляє товар на умовах DAF,
і оформлення та надання експортної
декларації контрактом не передбачено.

Також суд критично оцінює дії митниці
при визначенні митної вартості кузова
до автомобіля шляхом віднімання від
вартості автомобіля вартості деталей
(двигуна, глушника, радіатора тощо),
оскільки як вбачається з листа
Ягодинської митниці від 24.03.2014 року,
електронного інвойсу, митної
декларації № 205060000/2013/029459 дані деталі
не є деталями від автомобіля марки AUDI Q7,
а отже й розрахунок вартості кузова є
невірним.

У той же час суд наголошує, що позивачем
митну вартість кузова розраховано на
підставі Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів, Національного
стандарту № 1 «Загальні принципи
оцінки майна та майнових прав»,
«Бюлетень автотоварознавця»
(періодичний довідник, випуск № 74),
комп'ютерної програми «Auto ViN»,
комп'ютерної програми «Каталог
двигунів», що підтверджується
висновком про оцінку автомобіля від
06.02.2014 року № 1973, а не лише на підставі
висновку Волинського відділення
Львівського НДІСЕ від 06.12.2013 року № 8546,
як стверджує відповідач.

Суд не заперечує права митного органу
щодо самостійного визначення митної
вартості товарів, однак, це повинно
відбуватись із дотриманням чинного
законодавства, з використанням
повноважень, обґрунтовано, тобто з
врахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дій), з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації, з
врахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення.

В даному випадку при прийнятті
оскаржуваного рішення та картки
відмови в прийнятті митної декларації,
митному оформленні чи пропуску товарів
і транспортних засобів через митний
кордон України органом доходів і
зборів в повній мірі не виконані
вищезазначені норми.

Згідно з частиною 2 статті 71 КАС України
в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дій чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Проте, відповідач - Ягодинська митниця
як суб'єкт владних повноважень не довів
правомірності прийнятого
оскаржуваного рішення про коригування
митної вартості товарів від 07.02.2014 року
№ 205000004/2014/000009/2 та картки відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що рішення про коригування митної
вартості товарів від 07.02.2014 року №
205000004/2014/000009/2 та картка відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004
винесені з порушенням вимог чинного
митного законодавства, є протиправними
та підлягають скасуванню.

Частиною 1 статті 94 КАС України
передбачено: якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Враховуючи наведене, з Державного
бюджету України підлягає до стягнення
на користь позивача 220,00 грн. судового
збору, сплаченого при поданні
адміністративного позову згідно
платіжного доручення від 04.03.2014 року №
42.

Керуючись ч. 1 ст. 94, ст. 160, ч. 3 ст. 163
Кодексу адміністративного судочинства
України та на підставі Митного кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
повністю.

Визнати протиправними та скасувати
рішення про коригування митної
вартості товарів від 07.02.2014 року №
205000004/2014/000009/2 та картку відмови в
прийнятті митної декларації, митному
оформленні випуску чи пропуску
товарів, транспортних засобів
комерційного призначення від 07.02.2014
року № 205000004/2014/00004.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Клеодора-М» (43000,
Волинська обл., м. Луцьк, вул.
Індустріальна, 2, )
витрати по сплаті судового збору в сумі
220 (двісті двадцять) грн.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку апеляційну скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку повністю або
частково шляхом подання апеляційної
скарги до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Волинський окружний адміністративний
суд. Апеляційна скарга на постанову
суду подається протягом десяти днів з
дня отримання копії постанови, повний
текст якої складено 07.04.2014 року. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції

Головуючий - суддя
О. О. Андрусенко