Справа № 205/2462/14-а
Суддя: Залімська Н. В.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 205/2462/14-а
справа № 2а/205/88/14
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року
м.
Дніпропетровськ

Суддя Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська Залімська Н.В.,
розглянувши в порядку скороченого
провадження адміністративну справу за
позовом ОСОБА_1 до Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату недоплаченої
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 11 березня 2014 року звернулася до
Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
відповідача Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок та виплату недоплаченої
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що вона перебуває на обліку
у відповідача, оскільки має доньку
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач є органом, що призначає та
виплачує державну допомогу сім'ям з
дітьми, однак їй відповідачем була
нарахована та виплачена допомога в
розмірі що є меншим, ніж це передбачено
діючим законодавством. Вважає дії
відповідача неправомірними.

Позивач просила суд визнати дії
відповідача неправомірними,
зобов'язати провести перерахунок
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку за період з 11 квітня 2013 року.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Дніпропетровська від 25 березня 2014 року
адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 11 квітня 2013
року по 10 вересня 2013 року залишено без
розгляду.

Відповідач - Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради письмових
заперечень на адміністративний позов
не надав.

Суддя, з'ясувавши обставини по справі,
перевіривши їх наданими доказами,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і
перебуває на обліку в Управлінні праці
та соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради, та отримує
грошову допомогу по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку.

Згідно ст. ст. 21, 22 Конституції України
права та свободи людини є
невідчужуваними та непорушними, при
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не
допускається звуження змісту та обсягу
існуючих прав та свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина не можуть бути обмежені,
крім випадків, передбачених Основним
Законом України.

Встановлення окремими законами
України певних пільг, компенсацій і
гарантій є складовою конституційного
права на соціальний захист, тому
відповідно до ч. 2 ст. 19, ч. 1 ст. 68
Конституції України вони є
загальнообов'язковими, однаковою мірою
мають додержуватись органами
державної влади, місцевого
самоврядування, їх посадовими особами.

Гарантований державою рівень
матеріальної підтримки сімей з дітьми
шляхом надання державної грошової
допомоги з урахуванням складу сім'ї, її
доходів та віку дітей і спрямований на
забезпечення пріоритету державної
допомоги сім'ям з дітьми у загальній
системі соціального захисту населення
встановлений Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми».
Тобто, Закон України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» є спеціальним
законом, що регулює правовідносини,
пов'язані з призначення та виплатою
державної допомоги на неповнолітніх
дітей.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» всі
види державної допомоги сім'ям з
дітьми, крім допомоги у зв'язку з
вагітністю та пологами жінкам,
зазначеним у ч. 2 ст. 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).
Таким чином, відповідач у справі - орган
владних повноважень, на якого чинним
законодавством покладений обов'язок
щодо нарахування та виплати допомоги
сім'ям з дітьми до досягнення нею
трирічного віку.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
встановлено, що громадяни України, в
сім'ях яких виховуються та проживають
неповнолітні діти, мають право на
державну допомогу у випадках та на
умовах, передбачених цим Законом та
іншими законами України.

Умови призначення допомоги по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку передбачені ст. 14
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», при цьому зазначений
закон не передбачає обмежень чи
особливих умов або розподілу осіб, що
мають право на отримання такої
допомоги.

Статтею 15 Закону України «Про державну
допомогу сім'ям з дітьми» встановлено,
що допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі встановленого
законом прожиткового мінімуму для
дітей віком до 6 років.

Згідно ст. 1 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми та
перелік документів, необхідних для
призначення допомоги за цим Законом,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. При цьому, з аналізу цієї норми
не вбачається, що Кабінету Міністрів
України делеговані функції щодо
встановлення розміру допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку.

Правові, організаційні та фінансові
основи загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян на випадок тимчасової втрати
працездатності, у зв'язку з вагітністю
та пологами, у разі смерті, а також
надання послуг із санаторно-курортного
лікування та оздоровлення
застрахованим особам та членам їх
сімей визначає Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням або
похованням» № 2240-ІІІ від 18 січня 2001
року.

Статтею 1 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
або похованням» визначено, що
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням, передбачає матеріальне
забезпечення громадян у зв'язку з
втратою заробітної плати (доходу)
внаслідок тимчасової втрати
працездатності (включаючи догляд за
хворою дитиною, дитиною-інвалідом,
хворим членом сім'ї), вагітності та
пологів, догляду за малолітньою
дитиною, часткову компенсацію витрат,
пов'язаних із народженням дитини,
смертю застрахованої особи або членів
її сім'ї, а також надання соціальних
послуг за рахунок бюджету Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, що формується
шляхом сплати страхових внесків
власником або уповноваженим ним
органом, громадянами, а також за
рахунок інших джерел, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ст. ст. 4, 5, 29, 42 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» право на матеріальне
забезпечення та соціальні послуги за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності
та витратами, зумовленими народженням
та похованням, мають застраховані
громадяни України, іноземці, особи без
громадянства та члени їх сімей, які
проживають в Україні, якщо інше не
передбачено міжнародним договором
України, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України.

Таким чином, право на допомогу по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку має застрахована
особа (один із батьків дитини,
усиновитель, баба, дід, інший родич
або опікун), яка фактично здійснює
догляд за дитиною.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону № 2240-ІІІ
та виключено статті 40-44. Конституційний
Суд України рішенням від 22 травня 2008
року № 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону № 107-VІ, в тому числі й пункт 25
розділу ІІ Закону № 107-VІ щодо
виключення статей 40-44 Закону № 2240-ІІІ.

Оскільки ані Законом України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»,
ані Законом України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік», ані Законом
України «Про Державний бюджет України
на 2013 рік» не встановлювалось на 2011-2013
рр. іншій, ніж у Законі України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням
або похованням» розмір допомоги, а
положення Постанови Кабінету
Міністрів України № 1751 «Про порядок
призначення та виплати державної
допомоги сім'ям з дітьми» від 27.12.2001 р.
було затверджене саме на виконання
Закону № 2811-ХІІ «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми», то застосовувати
зазначену постанову Кабінету
Міністрів України до особи, яка
застрахована в системі
загальнообов'язкового страхування не
можливо, оскільки на відносини щодо
виплати допомоги такій особі у
зазначеному періоді поширюються норми
спеціального Закону, яким є Закон №
2240-ІІІ, відповідно до статті 43 якого
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Аналізуючи встановлені обставини та
приведені норми закону, які
врегульовують спірні правовідносини,
суд приходить до висновку щодо
задоволення позовних вимог позивача,
оскільки відповідно до норм чинного
законодавства допомога по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, але
не менше розміру прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням», Законом України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми»,
Законами України «Про Державний бюджет
України на відповідний рік», ст. ст. ст.
ст. 3, 19, 21-22, 46, 64, 95 Конституції України,
ст. ст. 2, 7, 9-12, 17, 70, 86, 90, 104, 158-163, 183-2, 256 КАС
України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до
Управління праці та соціального
захисту населення Ленінської районної
у м. Дніпропетровську ради про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
здійснити перерахунок та виплату
недоплаченої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку - задовольнити.

Визнати дії Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради щодо відмови
ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку та
виплати недоплаченої державної
допомоги по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
неправомірними.

Зобов'язати Управління праці та
соціального захисту населення
Ленінської районної у м.
Дніпропетровську ради здійснити
ОСОБА_1 перерахунок та виплату
недоплаченої державної допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку за період з 11 вересня
2013 року в розмірі, передбаченому ст. 15
Закону України «Про державну допомогу
сім'ям з дітьми» з урахуванням різниці,
яка була виплачена у цей період,
допустивши негайне виконання
постанови суду.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського адміністративного
апеляційного суду через суд
Ленінського району м. Дніпропетровська
у порядку подання апеляційної скарги,
яка може бути подана протягом 10-ти днів
з дня отримання копії постанови

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано;
якщо була подана апеляційна скарга, то
постанова суду набиратиме законної
сили після ухвалення рішення
апеляційним судом.

Суддя
Н.В. Залімська