Справа № 872/13290/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 рокусправа № 811/1891/13-а
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Конан Плюс Кір» на
постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року у справі №811/1891/13-а за
адміністративним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Конан
Плюс Кір» до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області про
скасування постанови, визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06 червня 2013 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Конан Плюс Кір»
(далі - ТОВ «Конан Плюс Кір») звернулося
до суду з позовом до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Кіровоградській області, в
якому, просить суд визнати незаконним
акту Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області про
недопущення посадових осіб інспекції
№382/2013ю-Кд на об'єкт будівництва
ресторану «Підкова» від 16.05.2013 року та
скасувати постанову відповідача
№26/2013ю-Кд від 27.05.2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що 16.05.2013 року посадові особи
відповідача прибули до позивача для
проведення позапланової перевірки у
зв'язку із зверненням громадянина
ОСОБА_2 та листом прокуратури м.
Кіровограда від 30.04.13 року з приводу
звернення ОСОБА_2 Позивач вказує, що
посадових осіб відповідача було
допущено до огляду приміщень комплексу
по обслуговуванню населення за
адресою: м. Кіровоград, пров.
Водостічний, 13, але незважаючи на це
посадові особи відповідача склали акт
про недопущення до об'єкту
«Будівництво ресторану «Підкова». Крім
того позивач вважає, що вказані дії
посадових осіб відповідача є
незаконними, оскільки суперечать
вимогам Закону України «Про
регулювання містобудівної
документації» та Порядку здійснення
Державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого ПКМУ від 23.05.11р.
№533, а тому оскаржувана постанова про
накладення штрафу підлягає скасуванню.

Постановою Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
фактичного допущення позивачем
посадових осіб відповідача до
проведення перевірки не було, оскільки
перевірка має полягати не лише у
візуальному огляді об'єкта
містобудування, а й у дослідженні
документів з питань, що виникають під
час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.
Вказує на те, що зазначивши в акті про
недопущення посадових осіб інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю на об'єкти будівництва,
підприємства будівельної галузі для
виконання покладених на них функцій
щодо відсутності заперечень до його
змісту, позивач фактично визнав факт не
допуску до проведення перевірки. Суд
першої інстанції зробив висновок про
те, що відповідачем цілком законно
застосовано до позивача штраф за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності на підставі п. 2 ч. 6 ст. 2
Закону України «Про відповідальність
за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності».

Не погодившись з постановою суду,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану
постанову суду та прийняти нову
постанову про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
07.05.2013 року на адресу відповідача від
прокуратури м. Кіровограда надійшло
повідомлення гр. ОСОБА_2 щодо
законності будівництва ресторану
«Підкова» по пров. Водостічному, 13 у м.
Кіровограді (а.с.33).

З метою перевірки звернення
громадянина, посадовими особами
відповідача здійснено вихід за адресою
пров. Водостічний, 13 м. Кіровоград, але
їх не було допущено до проведення
перевірки, про що було складено акт
№382/2013ю-Кд від 16.05.2013 року, примірник
якого отримав керівник позивача
ОСОБА_3, при цьому графа акта
«зауваження щодо складання акта»
містить особистий запис керівника щодо
відсутності зауважень (а.с. 34).

У зв'язку з вчиненим порушенням,
відповідачем складено протокол про
правопорушення у сфері містобудівної
документації №27/2013ю-Кд від 16.05.2013 року,
який отримано особисто керівником
позивача (а.с. 35) та прийнято постанову
№26/2013ю-Кд від 27.05.2013 року про накладення
штрафу за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності, яку
направлено на адресу позивача
рекомендованим відправленням (а.с. 36,
38).

Правомірність дій відповідача щодо
складання акта про недопущення
посадових осіб інспекції на об'єкт
будівництва ресторану «Підкова» та
законність і правомірність постанови
про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Суд апеляційної інстанції
проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права при винесенні
оскарженої постанови, виходить з
наступного.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, управління
у сфері містобудівної діяльності
здійснюється Верховною Радою України,
Кабінетом Міністрів України, Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, центральним органом виконавчої
влади, що забезпечує формування
державної політики у сфері
містобудування, центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю,
іншими уповноваженими органами
містобудування та архітектури,
місцевими державними адміністраціями,
органами місцевого самоврядування.

Згідно із ст.10 Закону України «Про
архітектурну діяльність» для
забезпечення під час забудови
територій, розміщення і будівництва
об'єктів архітектури додержання
суб'єктами архітектурної діяльності
затвердженої містобудівної та іншої
проектної документації, вимог вихідних
даних, а також з метою захисту державою
прав споживачів будівельної продукції
здійснюється в установленому
законодавством порядку державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд. Державний
архітектурно-будівельний контроль та
нагляд здійснює центральний орган
виконавчої влади, що реалізує державну
політику з питань державного
архітектурно-будівельного контролю
(далі - орган державного
архітектурно-будівельного контролю).

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності", державний
архітектурно-будівельний контроль - це
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Частиною 2 статті 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
встановлено, що державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 08.04.2011 року №439
Державна архітектурно-будівельна
інспекція України є центральним
органом виконавчої влади і забезпечує
реалізацію державної політики з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, контролю у сфері
житлово-комунального господарства.

Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області утворена
згідно з постановою Кабінету Міністрів
України "Про утворення територіальних
органів Державної
архітектурно-будівельної інспекції"
від 23.05.2011 року №549.

Виходячи зі змісту вищезазначених
правових норм, колегія суддів дійшла
висновку, що відповідач є спеціально
уповноваженим органом, який, серед
іншого, забезпечує реалізацію
державної політики з питань державного
архітектурно-будівельного контролю, у
т.ч. шляхом проведення відповідних
перевірок.

Пунктом 7 частини 4 статті 41 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності» (в редакції
чинній на момент перевірки)
передбачено, що посадові особи органів
державного архітектурно-будівельного
контролю під час перевірки мають право
одержувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Згідно п.п. 8 п. 11 Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого ПКМУ №553 від
23.05.2011 року посадові особи інспекцій
під час здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право отримувати в установленому
законодавством порядку від органів
виконавчої влади, органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ
та організацій, фізичних осіб
інформацію та документи, необхідні для
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Вказана норма встановлює право
посадових осіб інспекцій на отримання
документів та кореспондується з
обов'язком суб'єкта містобудування
подавати документи, пояснення, довідки,
відомості, матеріали з питань, що
виникають під час здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю.

При цьому, як було встановлено судом,
при перевірці 16.05.2013 року ТОВ «Конан
Плюс Кір» посадовим особам відповідача
не було надано позивачем документів,
необхідних для здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю.

Таким чином, відповідач діючи в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України склав
акт №382/2013ю-Кд про недопущення
посадових осіб інспекції на об'єкт
будівництва ресторану «Підкова».

Крім того, суд апеляційної інстанції
зазначає, що акт перевірки, так само і
висновки, викладені в акті, не містять
рішень суб'єкта владних повноважень, не
спричиняють виникнення будь-яких прав
і обов'язків осіб чи суб'єктів владних
повноважень, а отже, не породжують
правовідносин, що можуть бути
предметом спору. Висновки посадових
осіб контролюючого органу, викладені в
акті перевірки, є позицією цих осіб
щодо кваліфікації дій суб'єкта
містобудування, однак самі по собі не
впливають на стан суб'єктивних прав
суб'єкта перевірки та не створюють для
нього будь-яких додаткових обов'язків.

Однак, суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що
згідно з ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України
"Про відповідальність за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності", в редакції зі змінами від
16.10.2012 року (чинній на час винесення
оскаржуваної постанови Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області від 27.05.2013 року
№26/2013ю-Кд), справи про правопорушення,
передбачені цим Законом, розглядаються
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю. Накладати штраф від імені
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, мають право його керівник та
уповноважені ним посадові особи
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю.

Частина 2 статті 3 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
викладена у вказаній редакції згідно
Закону України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
діяльності Міністерства внутрішніх
справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів" №5459-VІ від 16.10.2012 року, який
набрав чинності 18.11.2012 року та до
вказаних змін повноваження щодо
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності мали
також і керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону
України №5459-VІ від 16.10.2012 року, Кабінет
Міністрів України протягом трьох
місяців з дня набрання чинності цим
Законом повинен привести свої
нормативно-правові акти у
відповідність із цим Законом.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
визначено, що порядок накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності"
Кабінет Міністрів України постановою
від 06.04.1995 р. №244 затвердив Порядок
накладення штрафів за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності, однак
як вбачається зі змісту пункту 2
вказаного Порядку, накладати штраф від
імені інспекцій мають право керівник
Держархбудінспекції та його
заступники, керівники територіальних
органів Держархбудінспекції та їх
заступники.

Тобто, Кабінет Міністрів України не
привів Порядок накладення штрафів за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності, затверджений постановою
від 06.04.1995 р. №244 у відповідність до
вимог Закону України "Про внесення змін
до деяких законодавчих актів України
щодо діяльності Міністерства
внутрішніх справ України, Міністерства
надзвичайних ситуацій України,
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України, інших
центральних органів виконавчої влади,
діяльність яких спрямовується та
координується через відповідних
міністрів", який набрав чинності 18.11.2012
року, тому в даному випадку існує
невідповідність вимог підзаконних
нормативно-правових актів вимогам
закону.

Відповідно до частини 4 статті 9 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі невідповідності
нормативно-правового акта Конституції
України, закону України, міжнародному
договору, згода на обов'язковість якого
надана Верховною Радою України, або
іншому правовому акту суд застосовує
правовий акт, який має вищу юридичну
силу.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції зробив висновок, що
відповідач не мав повноважень на
накладення штрафу за порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, оскільки такими
повноваженнями наділений лише
центральний орган виконавчої влади, що
реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, а саме Державна
архітектурно-будівельна інспекція
України.

Оцінюючи дії відповідача на
відповідність критеріям зазначеним в
частині 3 статті 2 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд дійшов висновку, що
приймаючи спірну постанову про
накладення штрафу, відповідач діяв не
на підставі та не у спосіб, що
передбачений чинним законодавством
України, а тому вона є незаконною та
підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Проте, відповідач, в порушення вимог
частини 2 статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, не довів правомірність своїх
дій при прийнятті постанови про
накладення штрафу.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції зробив висновок про те, що
судом першої інстанції при розгляді
даної справи було порушено норми
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи, в зв'язку з чим суд апеляційної
інстанції вважає за необхідне
апеляційну скаргу задовольнити
частково, постанову суду першої
інстанції скасувати та прийняти нову
постанову про часткове задоволення
позову.

Керуючись пунктом 3 частини 1 статті 198,
статтями 202, 207 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Конан
Плюс Кір» - задовольнити частково.

Постанову Кіровоградського окружного
адміністративного суду від 26 липня 2013
року у справі №811/1891/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову.

Позов товариства з обмеженою
відповідальністю «Конан Плюс Кір» -
задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати
постанову інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Кіровоградській області №26/2013ю-Кд від
27.05.2013 року про накладення штрафу за
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

В іншій частині позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копій особам, які
беруть участь у справі, але може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко