Справа № 826/17415/13-а
Суддя: Васильченко І.П.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2014 року №
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Васильченко І.П., при секретарі Шведі В.,
вирішив у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 до Департаменту
охорони здоров'я виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації)
Міністерство охорони здоров'я
Українипровизнання незаконним та
скасування наказу про
працевлаштування лікаря ОСОБА_1,
визнання незаконним та скасування
рішення про заборону проходження
інтернатури, зобов'язання видати наказ
про зарахування до інтернатури,
зобов'язання видати наказ про
зарахування на посаду лікаря-інтерна,
стягнення шкоди,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Щербина М.В.

від третьої особи: Панченко Т.О.

Встановив:

Позивач звернулась до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Департаменту охорони
здоров'я виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації), третя особа
Міністерство охорони здоров'я України
про визнання незаконним та скасування
наказу про працевлаштування лікаря
ОСОБА_1, визнання незаконним та
скасування рішення про заборону
проходження інтернатури, зобов'язання
видати наказ про зарахування до
інтернатури, зобов'язання видати наказ
про зарахування на посаду
лікаря-інтерна, стягнення шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем протиправно виданий
наказ про зарахування позивача на
посаду лікаря-інтерна за спеціальністю
«Педіатрія», відповідачем
безпідставно не виданий наказ про
зарахування позивача до інтернатури за
спеціальністю «Пульмонологія та
фтизіатрія». У зв'язку з наведеним
позивач просить суд: визнати
незаконним та скасувати наказ ДОЗ КМДА
№ 994/к «Про працевлаштування лікаря
ОСОБА_1.»; визнати незаконним та
скасувати рішення МОЗ України про
заборону проходження позивачем
інтернатури за спеціальністю
«Пульмонологія та фтизіатрія»;
зобов'язати відповідача видати наказ
про зарахування позивача до
інтернатури за спеціальністю
«Пульмонологія та фтизіатрія»;
зобов'язати відповідача видати наказ
про зарахування позивача на посаду
лікаря-інтерна фтизіатра дитячого в
КМЦПТД на підставі направлення МОЗ
України № 33 та заяви позивача від 25.06.2013
року з датою працевлаштування 01.08.2013р.;
стягнути з відповідача кошти на
відшкодування шкоди, завданої
неправомірним наказом ДОЗ КМДА № 994/к у
розмірі посадового окладу
лікаря-інтерна фтизіатра дитячого за
кожен місяць, починаючи з 01.08.2013 року;
стягнути з відповідача 730, 00 грн. за
період липневої відпустки 2013 року;
стягнути з відповідача 10000,00 грн.
моральної шкоди.

Ухвалою суду від 28.02.2014 року відкрито
провадження в адміністративній справі,
справа призначена до судового розгляду
на 17.03.2014 року.

В судовому засіданні 17.03.2014 року
оголошено перерву в судовому розгляді
в порядку ст. 150 Кодексу
адміністративного судочинства України
до 25.03.2014 року.

В судовому засіданні 25.03.2014 року
позивач підтримала позовні вимоги
повністю. Представники відповідача та
третьої особи проти позову заперечили
з підстав його необґрунтованості.

25.03.2014 року судом проголошено вступну
та резолютивну частини постанови в
порядку ч. 3 ст. 160 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, судом встановлено
наступне.

У 2013 році позивач закінчила
Національний медичний університет
імені О.О. Богомольця, отримала повну
вищу освіту за спеціальністю
«педіатрія».

Наказом Департаменту охорони здоров'я
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) № 994/к від 23.07.2013 року
«Про працевлаштування лікаря ОСОБА_1.»
позивача зараховано в Київський
міський центральний
протитуберкульозний диспансер на
посаду лікаря-інтерна за спеціальністю
«педіатрія». Направлено ОСОБА_1 для
проходження заочного розділу
інтернатури за вказаною спеціальністю
в Київську міську клінічну лікарню № 2.

Позивач посилається на те, що
відповідачем неправомірно зараховано
її на посаду лікаря-інтерна за
спеціальністю «педіатрія», вважає, що
відповідач мав видати наказ про
зарахування позивача до інтернатури за
спеціальністю «пульмонологія та
фтизіатрія».

Працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів проводиться з
дотриманням вимог Порядку
працевлаштування випускників вищих
навчальних закладів, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 992 від
22.08.1996 року, наказів Міністерства
охорони здоров'я України «Про
затвердження порядку працевлаштування
випускників державних вищих медичних
(фармацевтичних) закладів освіти,
підготовка яких здійснювалась за
державним замовленням» № 367 від 25.12.1997
року, «Про затвердження положення про
спеціалізацію (інтернатуру)
випускників медичних і фармацевтичних
закладів освіти ІІІ-ІV рівнів
акредитації медичних факультетів
університетів» № 291 від 19.09.1996 року,
«Про внесення змін до наказу МОЗ
України від 23.02.2005 року № 81».

Пунктами 2.2, 2.3 Положення про
спеціалізацію (інтернатуру)
випускників медичних і
фармацевтичних закладів освіти ІІІ-ІV
рівнів акредитації медичних
факультетів університетів,
зарахування спеціалістів в
інтернатуру здійснюється наказом
управління (департаменту) охорони
здоров'я обласних, міських державних
адміністрацій. У наказі вказується
спеціальність інтернатури, заклад
освіти, у якому проводитиметься очна
частина навчання, базова установа чи
заклад, де проводитиметься стажування,
а також посада для працевлаштування
після закінчення навчання в
інтернатурі. Підставою для зарахування
в інтернатуру є диплом лікаря
(провізора), посвідчення про
направлення на роботу або довідка про
право самостійного працевлаштування.

Відповідно до Вступу Випуску 78
«Охорона здоров'я» Довідника
кваліфікаційних характеристик
професій затвердженого та
впровадженого в дію наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 117 від 29.03.2002 року, при зарахуванні на
посади лікарів, провізорів, середнього
медичного і фармацевтичного персоналу
слід враховувати положення чинних
нормативно-правових актів
Міністерства охорони здоров'я України
щодо Переліку вищих медичних
навчальних закладів, підготовка і
отримання звання в яких дають право
займатись медичною і фармацевтичною
діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач закінчила Національний
медичний університет імені О.О.
Богомольця, отримала повну вищу освіту
за спеціальністю «Педіатрія», отримала
направлення на роботу на посаду
лікаря-фтизіатра дитячого.

Відповідно до п. 1.1 Положення про
спеціалізацію (інтернатуру)
випускників медичних і фармацевтичних
закладів освіти ІІІ-ІV рівнів
акредитації та п. 37.1 Переліку назв
циклів спеціалізації та вдосконалення
лікарів (провізорів), випускники вищих
навчальних закладів, які отримали
направлення на роботу за
спеціальностями педіатричного
профілю, проходять навчання в
інтернатурі за фахом «Педіатрія» із
наступним проходженням спеціалізації
за спеціальністю відповідно до
направлення на роботу.

Спеціалізація випускників
педіатричних факультетів за однією із
спеціальностей «лікувальна справа»
здійснюється при наявності дозволу
Міністерства охорони здоров'я України.

Тобто, направлення позивача для
проходження інтернатури за
спеціальністю «Пульмонологія та
фтизіатрія» можливе тільки при
наявності відповідного дозволу
Міністерства охорони здоров'я. Без
наявності такого дозволу, у
відповідача відсутні підстави для
видачі наказу про направлення
випускника медичного навчального
закладу за спеціальністю «Педіатрія» в
інтернатуру за спеціальністю
«Пульмонологія та фтизіатрія».

Позивач зверталась до Міністерства
охорони здоров'я за виданням
відповідного дозволу для проходження
інтернатури за вказаною спеціальністю.

Розглянувши заяву позивача,
Міністерство охорони здоров'я не
погодило кандидатуру ОСОБА_1 для
проходження інтернатури за
спеціальністю «Пульмонологія та
фтизіатрія» та запропоновано їй пройти
навчання в інтернатурі за
спеціальністю «Педіатрія» за
наступною спеціалізацією за
спеціальністю «Дитяча фтизіатрія».

За таких обставин, суд доходить
висновку, що оскаржуваний наказ «Про
працевлаштування лікаря ОСОБА_1.» № 994/к
від 23.07.2013 року прийнятий відповідачем
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені чинним
законодавством, з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано, обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для винесення такого
наказу, а тому позовні вимоги про
визнання зазначеного вище наказу
незаконним та його скасування
задоволенню не підлягають.

Спеціалізація (інтернатура) є
обов'язковою формою післядипломної
підготовки випускників всіх
факультетів медичних і фармацевтичних
вищих навчальних закладів освіти ІІІ-ІV
рівнів акредитації, медичних
факультетів університетів незалежно
від підпорядкування та форми
власності, після закінчення якої їм
присвоюється кваліфікація лікаря
(провізора) - спеціаліста певного фаху.

Порядком працевлаштування випускників
вищих медичних (фармацевтичних)
закладів освіти, підготовка яких
здійснювалась за державним
замовленням, затвердженим наказом
Міністерства охорони здоров'я України
№ 367 від 25.12.1997 року, зареєстрованого
Міністерством юстиції України 15.04.1998
року за № 246/2686 передбачено, що
працевлаштування випускників вищих
медичних (фармацевтичних) закладів
освіти ІІІ-ІV рівнів акредитації
проводиться вищим закладом освіти
персонально кожного за набутою ними
спеціальністю, укладеними угодами та
планом працевлаштування випускників
Міністерства охорони здоров'я.

Визначення місця працевлаштування
персонально кожного випускника вищого
медичного (фармацевтичного) закладу
освіти проводиться комісією з
працевлаштування випускників не
пізніше ніж за 4 місяці до закінчення
ними державного вищого закладу освіти.
До складу цієї комісії входять: ректор
закладу освіти - голова комісії,
проректори, декани, завідувачі кафедр,
представники студентського
самоврядування, відповідальні
працівники Міністерства охорони
здоров'я України та установ, що є
державними замовниками, які мають
повноваження вирішувати всі питання,
що виникають під час визначення місця
працевлаштування випускників.

Списки персонального працевлаштування
випускників державних вищих медичних
(фармацевтичних) закладів освіти ІІІ-ІV
рівнів акредитації в алфавітному
порядку та протокол засідання
державної комісії з працевлаштування
випускників подаються на затвердження
до Міністерства охорони здоров'я
України відповідно до графіка.

Згідно протоколу засідання державної
комісії з працевлаштування молодих
спеціалістів Національного медичного
університету імені О.О. Богомольця
медичного факультету № 3 випуску 2013
року 83 «педіатрія», ОСОБА_1 затверджено
до проходження інтернатури за
спеціальністю «Педіатрія».

Відповідно до списку працевлаштування
персонально кожного випускника
Національного медичного університету
імені О.О. Богомольця медичного
факультету № 3 випуску 2013 року
(спеціальність «Педіатрія»), ОСОБА_1
затверджено до проходження
інтернатури за спеціальністю
«Педіатрія», з наступною
спеціалізацією «Дитяча фтизіатрія».

Враховуючи наведене, суд доходить
висновку, що позовні вимоги про
скасування рішення про заборону
проходження інтернатури за
спеціальністю «пульмонологія та
фтизіатрія», зобов'язання видати наказ
про зарахування до інтернатури за
спеціальністю «пульмонологія та
фтизіатрія», зобов'язання видати наказ
про зарахування на посаду
лікаря-інтерна фтизіатра дитячого є
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки суд дійшов висновку про
правомірність дій відповідача щодо
винесення наказу «Про
працевлаштування лікаря ОСОБА_1.» № 994/к
від 23.07.2013 року та відсутність підстав
для зобов'язання відповідача
зарахувати позивача до інтернатури за
спеціальністю «пульмонологія та
фтизіатрія», то, відповідно, не
підлягають задоволенню і позовні
вимоги про стягнення з відповідача
коштів в розмірі посадового окладу
лікаря інтерна фтизіатра дитячого та 730
грн. за період липневої відпустки 2013
року.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 10 000, 00 грн. моральної шкоди.

Згідно з частиною першою статті 1167
Цивільного кодексу України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Оскільки суд дійшов висновку, що
відповідачем не допущено протиправних
дій чи бездіяльності, позовні вимоги
про стягнення моральної шкоди
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 69, 70, 71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд

Постановив:

В задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
та може бути оскаржена в порядку та у
строки, встановлені ст. ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
І.П. Васильченко

Постанова складена в повному
обсязі та підписана 01.04.2014 року.