Справа № 826/19745/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Келеберда В.І.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Борисюк Л.П.

Собківа Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
комунального комерційного унітарного
підприємства "Фінансова компанія
"Житло-інвест" на постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом комунального
комерційного унітарного підприємства
"Фінансова компанія "Житло-інвест" до
Державної фінансової інспекції
України про визнання недійсним та
скасування листа (вимоги) №06-14/774 від
02.07.2013 в частині, -

В С Т А Н О В
И В:

Комунальне комерційне унітарне
підприємство «Фінансова компанія
«Житло-інвест» звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної фінансової
інспекції України про скасування п. 2, 3
вимоги від 02.07.2013 №06-14/774. В іншому
випадку стягнення з винних осіб
збитків у сумі 640 000 грн. у порядку
передбаченому законом.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
27 січня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального, права просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку, що
при прийнятті оскаржуваної вимоги,
відповідач діяв на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що визначені
Конституцією України та Законами
України.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджується, що
Державною фінансовою інспекцією
України відповідно до п. 2.30 Плану
контрольно-ревізійної роботи
Держфінінспекції України на І квартал
2013 року проведену планову ревізію
фінансово-господарської діяльності
позивача за період з 01.05.2009 по 31.12.2013, за
результатом якої складено акт від
28.05.2013 №06-21/39 (далі - акт перевірки).

Як вбачається з акту перевірки
відповідачем встановлено:

- в порушення вимог п. 1 ст. 549, ст. 610, 611
Цивільного кодексу України та вимог
договорів позивачем не нараховувалась
неустойка за порушення забудовником
строків виконання зобов'язання щодо
щомісячного перерахування компанії
винагороди від фактично отриманих
коштів на фінансування будівництва,
термін позовної давності щодо
стягнення якої минув, внаслідок чого
позивачем недоотримано грошових
коштів у сумі 794,67 тис. грн.

- у порушення п. 1 ст. 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», п. 6 П(С)БО
«Витрати» затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.12.1999 №318 позивачем здійснено
безпідставне перерахування ТОВ «ЖБК»
грошових коштів у сумі 640 тис грн.. та
віднесено дані витрати до складу інших
витрат операційної діяльності
підприємства.

У зв'язку з виявленням, в ході
позапланової ревізії, вищезазначених
порушень позивачем норм діючого
законодавства України, відповідачем
була винесена стосовно нього Вимога
від 02.07.2013 №06-14/744 про усунення
виявлених порушень, в якій відповідач
вимагав:

1. Опрацювати матеріали ревізії та
усунути виявлені порушення і недоліки,
розглянути питання щодо притягнення до
відповідальності осіб, винних у їх
допущенні.

2. Стягнути з винних осіб збитки у сумі
794,67 грн. у порядку, передбаченому
законом.

3. Відобразити в обліку дебіторську
заборгованість по розрахунках з ТОВ
«ЖБК» та провести
претензійно-позовну роботу щодо
відшкодування зайво сплачених коштів.
В іншому випадку стягнути з винних осіб
збитки в сумі 640 тис. грн.. у порядку,
передбаченому законом.

Даючи оцінку правову оцінку діям
відповідача щодо п.п.2, 3 оскаржуваної
вимоги, з винесенням яких не погодився
позивач, колегія суддів зазначає
наступне.

Щодо правомірності та законності п.2
вимоги від 02.07.2013 № 06-14/774.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем договори від 12.06.2008 №
53/А-100/48, від 29.09.2008 № 56/А-100/50 із КП
"Житлоінвестбуд УКБ" та від 22.08.2007 № 47/А-7
із ТОВ "Інекон-сервіс" щодо організації
спорудження об'єктів будівництва.

Відповідно до п. 1.9. Договору від 27.02.2008
№ 52/А-12, вартість 5'єкта будівництва за
договором складається з вартості
об'єктів інвестування, що передаються
Забудовником Фінансовій компанії, та
на момент укладення договору складає 22
813 331,85 гривень, крім того ПДВ складає 4 562
666,37 гривень, разом 27 375 998,22 грн.

Також, відповідно до п. 1.9. Договору від
27.02.2008 № 52/А-12, вартість об'єкта
будівництва за договором складається з
вартості об'єктів інвестування, що
передаються Забудовником Фінансовій
компанії, та на момент укладення
договору складає 22 813 331,85 гривень, крім
того ПДВ складає 4 562 666,37 гривень, разом
27 375 998,22 гривні.

До того ж, відповідно до п. 2.1.8. Договору
від 27.02.2008 № 52/А-12, Забудовник
зобов'язується сплачувати винагороду
Фінансовій компанії в порядку і
розмірі, передбаченому Договором.

Умовами укладених договорів (п.п.4.3, 5.3)
передбачено нарахування неустойки за
порушення Забудовниками строків
виконання зобов'язань щодо щомісячного
перерахування винагороди від фактично
отриманих на фінансування будівництва
коштів.

Відповідно до ст. 629 Цивільною кодексу
України умови договору є обов'язковим
для виконання сторонами.

Крім того, зобов'язання щодо сплати
штрафних санкцій у разі невиконання
господарських зобов'язань передбачено
ст. 230Господарського кодексу та ст. 549
Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що обов'язковість
нарахування та стягнення штрафних
санкцій у разі порушення виконання
зобов'язань регулюється
вищезазначеними нормами діючого
законодавства та передбачено умовами
укладених договорів.

Необґрунтованими є посилання апелянта,
які вірно не взято до уваги судом
першої інстанції, на ч. 4 ст. З Закону
України «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» щодо заборони
нарахування та виплати забудовниками
штрафних санкцій, з огляду на наступне.

Так, частиною 4 ст. З Закону України «Про
запобігання виливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» передбачено, що
забороняється розірвання фізичними та
юридичними особами будь-яких
договорів, результатом яких є передача
забудовниками завершеного об'єкта
(частини об'єкта) житлового будівництва
за умови, що за такими договорами
здійснено оплат) 100 відсотків вартості
об'єкта (частини об'єкта) житлового
будівництва, крім випадків, якщо таке
розірвання здійснюється за згодою
сторін. Повернення коштів, внесених
фізичними та юридичними особами на
користь забудовників за розірваними
договорами, за якими здійснено
часткову оплату вартості об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва, здійснюється після
наступної реалізації такого об'єкта
(частини об'єкта) житлового
будівництва. Нарахування та виплата
забудовником штрафних санкцій,
передбачених договорами, та стягнення
коштів, передбачених ст. 625 Цивільного
кодексу України, на строк дії цієї
етапі не здійснюється. Ця заборона не
застосовується, якщо визначений термін
прийняття в експлуатацію об'єкта
будівництва переноситься більше ніж на
18 місяців.

Відповідно до листа Міністерства
регіонального, розвитку та будівництва
України від 15.12.2009 №12/19-1-8/5-1 173 «Про
реалізацію Закону України «Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» норма ч. 4 ст. З Закону
України «Про запобігання впливу
світової фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва» визначає коло договорів,
на які поширюються обмеження на їх
розірвання без застосування штрафних
санкцій. Дана норма обмежує різкий
відтік, інвестицій із об'єктів
незавершеного житлового будівництва.

Однак, порушені п. 4.3. 5.3 договорів, які
визначають своєчасне перерахування
підприємствами ККУП «Фінансова
компанія «Житло-інвест» винагороди (що
є власним доходом Фінансової компанії),
не регулюють відносини, пов'язаних із
створенням об'єкта інвестицій.

Разом з тям, слід зазначили що згідно із
рішенням Конституційного Суду від
13.03.2012 № 5-рп/2012положення ч.4 ст. З
«Закону України "Про запобігання
впливу світової фінансової кризи на
розвиток будівельної галузі та
житлового будівництва" втратило
чинність, як таке, що є
неконституційним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає необґрунтованим
посилання апелянта на те, що при не
нарахуванні неустойки за порушення
строків перерахування винагороди на
норму ч.4ст. З Закону України «Про
запобігання впливу світової
фінансової кризи на розвиток
будівельної галузі та житлового
будівництва».

В зв'язку із викладеним, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позивачем недоотримані
грошові кошти від Забудовників у
вигляді неустойки, що є матеріальною
шкодою (збитками), які понесло
підприємство, а тому п. 2 оскаржуваної
вимоги відповідачем винесено
правомірно та обґрунтовано.

Щодо правомірності та законності п.3
вимоги від 02.07.2013 № 06-14/774, колегія
суддів звертає увагу на наступне.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 27.04.2007 між Головним
управлінням житлового забезпечення
виконавчого органу Київської міської
ради (далі - Довіритель) та Фінансовою
компанією, укладено договір про участь
у фонді фінансування будівництва від
12.06.2007 РКНТ-000012/Р, відповідно до якого
Фінансова компанія замовляє у ТОВ
"КЖБК", а ТОВ "КЖБК" зобов'язується
організувати спорудження об'єкта
будівництва з використанням отриманих
Фінансовою компанією в управління
коштів, своєчасно ввести його в
експлуатацію та передати об'єкти
інвестування у власність Довірителям
ФФБ, в порядку та на умовах, визначених
Правилами ФФБ та Договором від 23.04.2007 №
32/А-4 ТОВ "КЖБК" організовує спорудження
об'єкту будівництва у відповідності з
проектно-кошторисною документацією у
встановлені строки та належної якості.

Апелянт зазначає, що підставою
перерахування на користь ТОВ "КЖБК"
коштів в розмірі 640 тисяч гривень є лист
№ 042/6/1-4075 від 11.06.2010 Головного
управління комунальної власності м.
Києва , відповідно до якого: "...
водночас, враховуючи, що зазначені у
вищевказаному лиси квартири
будувалися відповідно до договору,
укладеного між Головним управлінням
житлового забезпечення та Фінансовою
компанією, на думку Головного
управління, витрати на приведення їх до
стану, передбаченого названим
договором, можуть бути віднесені в
бухгалтерському обліку до складу
витрат звітного періоду Фінансової
компанії ''.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
навіть при вирішенні питання про
необхідність такого перерахування
коштів, Головним управлінням
комунальної власності в м. Києві
зазначено, що воно можливе лише в разі
приведення об'єктів будівництва до
стану, передбаченого договором.

Однак, відповідно до акту
прийому-передачі об'єкту інвестування
від 28.01.2010 зобов'язання за Договором від
23.04.2007 № 32/А-4 (той Договір, на виконання
якого посилається Головне управління
комунальної власності м, Києва) та
Договором № 12 виконані у повному
обсязі, зазначене перерахування коштів
у розмірі 640 тисяч гривень не
передбачено річним фінансовим планом
Фінансової компанії, а тому є
безпідставним і таким, що суперечить
вимогам чинного законодавства.

Крім того, не знайшло свого
підтвердження посилання апелянта на
невиконання Забудовниками в ході
будівництва усього комплексу
оздоблювальних (опоряджувальних) робіт
для незахищених верств населення, адже
тендерною документацією, умовами в
подальшому укладеного договору від
23.04.2007 № 32/А-4. передбачена передача
збудованих квартир Довірителям коштів
із звичайним оздобленням, сантехнічним
устаткуванням та плитами в обумовлені
договором терміни.

Актом прийому-передачі об'єкту
інвестування від 28.01.2010 підтверджено
виконання Договору у повному обсязі,
Довірителем підтверджено, що будь-яких
майнових та немайнових претензій щодо
якості побудованих об'єктів
інвестування, термінів введення
об'єктів будівництва в експлуатацію до
ТО В "К'ЖКК" не має.

Разом з тим, відповідно до ст. 202 ЦК
України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 208 ЦК України, у
письмовій формі належить вчиняти
правочини між юридичними особами, що
кореспондується із твердженням про
обов'язковість необхідності існування
договірних відносин між учасниками в
такому випадку.

Тобто, укладання Договору між
Фінансовою компанією та ТОВ "КЖБК" є
імперативною умовою подібного
перерахування, оскільки воно
(перерахування) породжує відповідні
права і обов'язки у Фінансової компанії
та ТОВ "КЖБК".

Однак, будь-яких договірних відносин
між Фінансовою компанією та ТОВ "КЖБК" в
період, коли останньому були
перераховані кошти не існувало.

Зустрічною звіркою встановлено, що
Довірителем будь-яких договірних
відносин щодо сплати (перерахування)
грошових коштів у сумі 640тисяч гривень
за виконання робіт чи надання послуг з
ТОВ "КЖБК" не здійснювалось, за період з
01.05.2009 до 31.12.2012 розрахунків по
бухгалтерському обліку з ТОВ "КЖБК" не
значиться та станом на 01.05.2009, а також на
момент проведення
звірки,заборгованості не існує.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік і
фінансову звітність в Україні",
первинних документів (договорів,
накладних тощо), які б могли вказувати
на правомірність перерахування у
вересні-листопаді 2010 року ТОВ "КЖБК"
грошових коштів у сумі 640тисяч та
віднесення цих витрат до складу інших
витрат операційної діяльності
Фінансової компанії, не укладалось, а
тому, колегія суддів погоджується з
висновком відповідача, що
перерахування таких грошових коштів є
неправомірним.

Щодо посилання апелянта на п. 1 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затвердженого
постановою КМУ 08.10.2008 № 923 (зобов'язання
Головного управління житлового
забезпечення передати квартири із
опоряджувальними роботами в повному
обсязі) колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
зазначає наступне..

Відповідно до пункту 1.7 Статуту ККУП
«Фінансова компанія «Житло-інвест»
Фінансова компанія не несе
відповідальності за зобов'язаннями
власника та органу до сфери управління
якого воно входить.

Крім того, слід зазначити, що існуючі
норми законодавства визначають
поняття оздоблювальних та
опоряджувальних робіт як такі, що є
тотожними видами робіт (ДБН 2.2-15-99
Збірник 15 "Оздоблювальні роботи", наказ
Мінрегіонбуду від 24.12.2008 № 637 "Перелік
внутрішніх опоряджувальних робіт, без
виконання яких можливе прийняття в
експлуатацію житлових будинків та
вбудовано-прибудованих приміщень").

Не бере уваги колегія суддів, доводи
апелянта відносно того, що у збудованих
квартирах лише проводилися в частині
опоряджувальних робіт по створенню
сантехнічних вузлів, оскільки
відповідно до Додатку № 2 Договору в
квартирах виконувалися всі необхідні
роботи, і такі були виконані, а
побудовані об'єкти прийняті в
експлуатацію

Отже, враховуючи те, що умови договору
від12.06.2007 № РКНТ-000012/Р обома сторонами
повністю виконано, колегія суддів
приходить до висновку, що ККУП
«Фінансова компанія «Житло-інвест» в
порушення умов погодження
уповноваженого органу та за
відсутності документального
підтвердження фактично понесених
забудовником витрат, безпідставно
перераховано ТОВ «КЖБК» грошові кошти
у сумі 640 тис. гри. та відповідно
необґрунтовано віднесено суму цих
витрат до складу інших витрат
операційної діяльності, а тому п. 3
оскаржуваної вимоги відповідачем
винесено правомірно та обґрунтовано.

Згідно з частиною першою статті 71 КАС
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Частиною другою статті 71 КАС України
визначено, що в адміністративних
справах про протиправність рішень, дій
чи бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову, який
відповідачем в даному випадку
виконаний.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу комунального
комерційного унітарного підприємства
"Фінансова компанія "Житло-інвест" -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 27 січня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 04.04.2014р.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П. Борисюк

Я.М. Собків

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.