Справа № 820/13164/13-а
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 р.Справа № 820/13164/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Чалого І.С.

Суддів: Зеленського В.В. , П'янової Я.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Харківської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області на постанову
Харківського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р. по
справі № 820/13164/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ортопрот" до
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення - рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОРТОПРОТ", звернувся
до Харківського окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до
відповідача, Харківської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області, в якому просить
суд скасувати податкове повідомлення -
рішення від 26.11.2013 року №,
прийняте Харківською об'єднаною
Державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р.
адміністративний позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОРТОПРОТ"
до Харківської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області про скасування податкового
повідомлення-рішення було задоволено.

Скасовано податкове повідомлення -
рішення від 26.11.2013 року №,
прийняте Харківською об'єднаною
Державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Харківській області.

Стягнуто з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТОПРОТ" () сплачений при поданні позову
судовий збір в розмірі 1900.08 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Харківського
окружного адміністративного суду від
05.02.2014р. та прийняти нове судове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Сторони в судове засідання не
з'явились, були повідомлені належним
чином про дату, час та місце слухання
справи, представником позивача надано
заяву про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Суд апеляційної інстанції розглядає
справу відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
обставин справи, перевіривши рішення
суду першої інстанції, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, вважає, що вимоги
апеляційної скарги задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Ортопрот», пройшов
передбачену законом процедуру
державної реєстрації, набув статусу
суб'єкта господарювання,
ідентифікаційний код 19470004,
місцезнаходження: 62404, Харківська обл.,
Харківський район, с. Кулиничі, вул. 7-ї
Гвардійської Армії, буд. 1-А.

Підприємство взято на податковий облік
21.03.2002 року Харківською ОДПІ, ТОВ
«Ортопрот» є платником ПДВ згідно
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ
№ 100092922, індивідуальний податковий
номер 20.

Відповідачем у жовтні 2013 року
проведено виїзну документальну
позапланову перевірку позивача з
питань підтвердження господарських
відносин з ТОВ «Венера-Трейд» за період
з 01.03.2013 р. по 30.04.2013 р.

За наслідками проведеної перевірки
контролюючим органом складено акт №
515/20-23-22-01-06/19470004 від 25.10.2013 року «Про
результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Ортопрот» (код за ) з питань
підтвердження господарських
взаємовідносин з ТОВ «Венера-Трейд»
(код ЄДРПОУ - 38448837) за період з 01.03.2013
року по 31.04.2013 року», за висновками
якого документально не підтверджено
факт здійснення господарських
відносин з ТОВ «Венера-Трейд» у
березні-квітні 2013 року на загальну суму
ПДВ 225352,0 грн., встановлено
невідповідність первинних документів
нормам діючого законодавства, а також
не підтверджено факту здійснення
господарських відносин позивача з
деякими покупцями.

На підставі зазначеного акту перевірки
відповідачем прийняте податкове
повідомлення-рішення від 26 листопада
2013 року № , згідно з яким позивачу
збільшено суму податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 338028,0.

За наслідками розгляду заперечення на
акт перевірки, згідно листа
Харківської об'єднаної Державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області «Про розгляд заперечень» від
22.11.2013 р. № 3935/10/20-23-22-01-25, були внесені
зміни в висновки зазначеного вище акту
перевірки в частині реалізації товару
отриманого від ТОВ «Венера-Трейд» у
березні-квітні 2013 року покупцям
позивача.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позов, виходив з того, що укладені
позивачем правочини є дійсними,
виконаними сторонами в повному обсязі,
без претензій та зауважень,
матеріалами справи підтверджено
реальний характер спірних
фінансово-господарських операцій та з
того, що у позивача є в наявності
передбачені чинним законодавством
підстави для віднесення сум податку на
додану вартість за цими операціями до
складу податкового кредиту.

Колегія суддів погоджується з таким
висновками суду першої інстанції та
зазначає.

Відповідно до ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме акту перевірки акт №
515/20-23-22-01-06/19470004 від 25.10.2013 року
підставою для висновку про завищення
податкового кредиту позивачем став
висновок податкового органу про
нереальність господарських операцій
між позивачем та ТОВ «Венера-Трейд»,
про що свідчить акт перевірки
контрагента позивача від 25.07.2013 р. №
524/26-55-22-.

Фактичною підставою для винесення
спірного податкового
повідомлення-рішення слугувала
інформація, відображена в акті про
неможливість проведення зустрічної
звірки контрагента позивача, що була
надана ДПІ у Печерському районі м.
Києва ДПС.

Проте, актом перевірки не
заперечується факт укладання
договорів між позивачем та ТОВ
«Венера-Трейд».

З акту перевірки не вбачається
претензій податкового органу до
правового статусу сторін договорів, як
платників ПДВ, належності складання
первинних документів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено судом апеляційної
інстанції, що між ТОВ «Ортопрот» (у
якості покупця) та його контрагентом -
ТОВ «Венера-Трейд» (в якості Продавця)
укладено договір № 1032013 від 01.03.2013р.,
згідно якого Продавець зобов'язується
передати у власність Покупця товари:
крупи вагові в асортименті (вівсяна,
пшенична, пшоно, горох, гречана,
кукурудзяна та інші), крохмаль, супи
швидкого приготування, плівку
поліпропіленову), а Покупець
зобов'язується прийняти та сплатити
вартість цього товару.

Номенклатура та асортимент
поставлених на адресу позивача товарів
співвідноситься з основним видом його
господарської діяльності, а саме:
фасування та подальший продаж сипких
продуктів харчування (крупи, сода,
сіль). Приєднані до матеріалів справи
документи свідчать про наявність у
позивача матеріальних та трудових
ресурсів для здійснення вказаного виду
діяльності.

На підтвердження доводу про реальність
господарських операцій, що були
проведені в межах правочину між ТОВ
«Ортопрот» та ТОВ «Венера-Трейд»,
позивачем подані первинні документи,
які були складені при виконанні цього
правочину.

Так на підставі укладеного договору №
1032013 від 01.03.2013р, при здійсненні
постачання товару ТОВ «Венера Трейд»
було виписано на адресу ТОВ «Отопрорт»
належним чином оформлені видаткові
накладні: № 23 від 01.03.13 на суму 22500,0 грн.,
№ 25 від 01.03.13 на суму 52800,0 грн., № 34 від
04.03.13 на суму 15900,0 грн., № 38 від 05.03.13 на
суму 22500,0 грн, № 39 від 05.03.13 на суму 39576,0
грн., № 42 від 06.03.13 на суму 23400,0 грн., № 45
від 07.03.13 на суму 22500,0 грн., № 53 від 11.03.13
на суму 23400,0 грн., № 54 від 11.03.13 на суму
30960,0 грн., № 68 від 12.03.13 на суму 22500,0 грн.,
№ 78 від 13.03.13 на суму 35160,0 грн., № 87 від
14.03.13 на суму 27720,0 грн., № 94 від 15.03.13 на
суму 25800,0 грн., № 124 від 18.03.13 на суму 25800,0
грн., № 133 від 19.03.13 на суму 25800,0 грн., № 166
від 20.03.13 на суму 19800,0 грн., № 167 від 20.03.13
на суму 23400,0 грн., № 170 від 21.03.13 на суму
23940,0 грн., № 172 від 22.03.13 на суму 22200,0 грн.,
№ 179 від 25.03.13 на суму 19440,0 грн., № 187 від
26.03.13 на суму 16500,0 грн., № 198 від 27.03.13 на
суму 23400,0 грн., № 199 від 27.03.13 на суму 33000,0
грн., № 206 від 28.03.13 на суму 25800,0 грн., № 222
від 29.03.13 на суму 30576,0 грн., № 23 від 01.04.13
на суму 45000,0 грн., № 29 від 03.04.13 на суму
51600,0 грн., № 66 від 10.04.13 на суму 25002,0 грн.,
№ 79 від 11.04.13 на суму 35328,0 грн., № 94 від
16.04.13 на суму 45000,0 грн.. № 97 від 17.04.13 на
суму 45360,0 грн., № 124 від 23.04.13 на суму 32400,0
грн., № 137 від 25.04.13 на суму 31050,0 грн., № 144
від 26.04.13 на суму 45000,0 грн., № 171 від 29.04.13
на суму 39600,0 грн.

Сплата ПДВ при здійсненні вказаних
поставок товару підтверджується
належним чином оформленим податковими
накладними, які була передані ТОВ
«Венера Трейд» на адресу покупця - ТОВ
«Ортопрот»: № 23 від 01.03.13, № 25 від 01.03.13,
№ від 34 від 04.03.13, № 38 від 05.03.13, № 39 від
05.03.13., № 42 від 06.03.13., № 45 від 07.03.13, № 53
від 11.03.13., № 54 від 11.03.13, № 68 від 12.03.13, № 78
від 13.03.13., № 87 від 14.03.13, № 94 від 15.03.13, №
124 від 18.03.13, № 133 від 19.03.13, № 166 від 20.03.13,
№ 167 від 20.03.13, № 170 від 21.03.13, № 172 від
22.03.13, № 179 від 25.03.13, № 187 від 26.03.13., № 198
від 27.03.13., № 199 від 27.03.13, № 206 від 28.03.13, №
222 від 29.03.13, № 23 від 01.04.13, № 29 від 03.04.13, №
66 від 10.04.13, № 79 від 11.04.13., № 94 від 16.04.13, №
97 від 17.04.13, № 124 від 23.04.13, № 137 від 25.04.13,
№ 144 від 26.04.13, № 171 від 29.04.13.

Факт перевезення товару підтверджено
належним чином оформленими
товарно-транспортними накладними.
Отриманий товар був оприбуткований на
складі ТОВ «Ортопрот» за адресою
Харківська обл., Харківський р-н, смт.
"Кулиничі, вул. 7 Гвардейської Армії, 1-А
що підтверджується актами
оприбуткування товару № 151 від 01.03.13р.,
№ 229 від 01.03.13р., № 153 від 04.03.13р., № 152 від
05.03.13р., № 223 від 05.03.13р., № 211 від 06.03.13р., №
179 від 07.03.13р., № 212 від 11.03.13р., № 225 від
11.03.13р., № 177 від 12.03.13р., № 227 від 13.03.13р., №
224 від 14.03.13р., № 213 від 15.03.13р., № 214 від
18.03.13р., № 215 від 19.03.13р., № 216 від 20.03.13р., №
226 від 20.03.13р., № 175 від 21.03.13р., № 217 від
22.03.13р., № 218 від 25.03.13р., № 219 від 26.03.13, №
220 від 27.03.13р., № 230 від 27.03.13р., № 221 від
28.03.13р., № 222 від 29.03.13р., № 267 від 01.04.13р., №
266 від 03.04.13р., № 275 від 10.04.13р., № 276 від
11.04.13р., № 268 від 16.04.13р., № 273 від 17.04.13р., №
269 від 23.04.13р., № 274 від 25.04.13р., № 272 від
26.04.13р., № 270 від 29.04.13р.

Крім того, між ТОВ «Ортопрот» та ТОВ
«Венера Трейд» був укладений договір
про надання послуг № 32013 від 01.03.2013р. за
умовами якого ТОВ «Венера Трейд»
надавало на адресу позивача
маркетингові послуги, зокрема послуги
по передпродажній підготовці товарів
(розміщення товарів на вітринах,
полицях), а позивач зобов'язувався
прийняти та сплатити надані послуги.

Виконання договору підтверджується
актами здавання-приймання послуг № 90
від 15.04.2013 р. на суму 42720,0 грн., № 98 від
17.04.2013р. на суму 46080,0 грн., № 110 від 19.04.2013
р. на суму 41040,0 грн., № 123 від 23.04.2013 р. на
суму 46080,0 грн., № 131 від 24.04.2013 р., на суму
42720,0 грн., № 136 від 25.04.2013 р. на суму 41040,0
грн., № 179 від 29.04.2013 р. на суму 42720,0 грн.

Сплата ПДВ при виконанні умов
вказаного договору підтверджується
належним чином оформленим податковими
накладними, які була передані ТОВ
«Венера Трейд» на адресу замовника -
ТОВ «Ортопрот»: № 90 від 15.04.2013 р., № 98
від 17.04.2013 р., № 110 від 19.04.2013 р., № 123 від
23.04.2013 р., № 131 від 24.04.2013 р., № 136 від 25.04.2013
р., № 179 від 29.04.2013 р.

Позивачем наведено економічно
обґрунтовані причини, в зв'язку з якими
виникла необхідність отримання послуг
за вказаним договором, а також
відображено економічний ефект
отриманий від наданих за договором
послуг. Зміст наданих за договором №
32013 від 01.03.2013 р. послуг співвідноситься
з основним видом господарської
діяльності позивача, а саме фасування
та продаж продуктів харчування.

Зобов'язання по оплаті товару та
послуг, що були отримані від ТОВ
«ВЕНЕРА-ТРЕЙД» виконані ТОВ «Ортопрот»
шляхом перерахування грошових
безготівкових коштів згідно платіжних
доручень № 4911 від 19.04.13 на суму 56000,0 грн.,
№ 4944 від 26.04.13 на суму 55000,0 грн., № 4971 від
08.05.13 на суму 400000,0 грн., № 4990 від 14.05.13 на
суму 300000,0 грн., № 5030 від 22.05.13 на суму
100000,0 грн., № 5057 від 29.05.13 на суму 110000,0
грн., № 64 від 31.05.13 на суму 60000,0 грн., № 127
від 04.10.2013 р.

Суд першої інстанції оцінивши наявні в
справі докази, відмітив, а суд
апеляційної інстанції погодився, що
матеріалами справи додатково
підтверджено факт виконання позивачем
та контрагентом позивача зобов'язань
за спірними правочинами. Копії
витребуваних судом і долучених до
матеріалів справи первинних і
розрахункових документів не мають
дефектів форми, змісту або походження,
котрі в силу ст.9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні", п.201.1 ст. 201
Податкового кодексу України, п.2.4
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку (затверджено
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.1995р. №88, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 05.06.1995р.
за №168/704; далі за текстом -Положення №88)
спричиняють втрату первинними
документами юридичної сили і
доказовості.

З огляду на приписи Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" та Закону України "Про
запобігання та протидію легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом" судом апеляційної
інстанції робиться висновок про те, що
операції суб'єктів права з
перерахування саме безготівкових
грошових коштів є прозорими для
контролю з боку Держави, так як
здійснюються виключно у встановлений
самою ж Державою спосіб - через
банківські установи. Так, наявні у
справі документи засвідчують, що
безготівкові кошти були списані з
рахунків позивача, тобто вибули з його
власності. Доказів повернення цих
коштів до позивача, наявності у
позивача та контрагента позивача
спільного інтересу щодо їх отримання
(що могло б мати місце в разі
пов'язаності цих осіб), в матеріалах
справи немає.

Підпунктом 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового
кодексу України податковий кредит
визначено як суму, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Згідно з п. 198.3. ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Виходячи з вимог п. 198.1 ст. 198 ПК України
право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво,
спорудження, створення) необоротних
активів, у тому числі при їх ввезенні на
митну територію України (у тому числі у
зв'язку з придбанням та/або ввезенні
таких активів як внесок до статутного
фонду та/або при передачі таких активів
на баланс платника податку,
уповноваженого вести облік
результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих
нерезидентом на митній території
України, та в разі отримання послуг,
місцем постачання яких є митна
територія України;

г) ввезення необоротних активів на
митну територію України за договорами
оперативної або фінансового лізингу.

У відповідності до п. 198.2. ст. 198 ПК
України, датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.6. ст. 198 ПК України, не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними або оформлені з порушенням
вимог чи не підтверджені митними
деклараціями (іншими подібними
документами згідно з пунктом 201.11
статті 201 цього Кодексу).

Колегія суддів зазначає, що ані в суді
першої інстанції ані в суді
апеляційної інстанції, Відповідачем не
було доведено правомірності та
обґрунтованості мотивів винесення
спірного податкового повідомлення-
рішення. Доказів фактичної відсутності
операцій по придбанню позивачем
товарів у свого контрагента відповідач
не подав.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції та з чим погоджується суд
апеляційної інстанції прийшов до
висновку про безпідставність висновку
відповідача стосовно порушення
позивачем вимог п.198.1, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6
ст. 198 Податкового кодексу України
№2755-VI від 02.12.2010 року.

Податковий орган протиправно не взяв
до уваги наявність належним чином
оформлених первинних та податкових
документів, на підтвердження належного
укладення та виконання договорів.

Неможливість проведення зустрічної
звірки податківцями ДПІ у Печерському
районі м. Києва ДПС у контрагента
позивача - ТОВ "Венера Трейд" , не є
доказом факту нереальності постачання
послуг (товару) ТОВ "Ортопрот".

Підприємством позивача правомірно
відображено в податковій звітності
правові взаємовідносини з
вищевказаним суб'єктом господарювання.

Разом з цим колегія судів зазначає, що
в п.57 Рішення Європейського суду з прав
людини по справі "Булвес" АД проти
Болгарії від 22 січня 2009 року було
зазначено, що оскільки
компанія-заявник у повному обсязі та
вчасно виконала обов'язки з дотримання
встановлених Державою-членом
Конвенції норм стосовно ПДВ та не мала
засобів для забезпечення виконання
податкових зобов'язань постачальником
і не знала про невиконання останнім
своїх обов'язків, вона могла правомірно
очікувати отримання вигоди від
застосування одного із основних правил
системи оподаткування ПДВ, а саме від
визнання права на податковий кредит
щодо суми ПДВ, яка була сплачена
постачальнику. Більше того, лише після
подачі декларації із віднесенням
відповідних сум до складу податкового
кредиту та проведення податковими
органами зустрічної перевірки
постачальника могло бути встановлено,
чи виконав постачальник свій обов'язок
подання звітності з ПДВ у повному
обсязі. Відповідачем не доведено
обізнаності позивача щодо
недобросовісного декларування своїх
зобов'язань його контрагентами.

Тобто позивач не може нести наслідків
невиконання постачальником його
зобов'язань зі сплати податку. Такі
вимоги, відповідно до зазначеного
рішення Європейського суду з прав
людини є надмірним тягарем для
платника податку, що порушує
справедливий баланс, який повинен
підтримуватись між вимогами
суспільного інтересу та вимогами
захисту прав власності.

Так, відповідачем ані в суді першої
інстанції так ані в суді апеляційної
інстанції не було доведено наявності
між позивачем та контрагентом
позивача, взаємоузгоджених спільних
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в Державі
суспільного ладу або моральних засад.
Таких доказів суду відповідачем не
надано, а судом при виконанні вимог ст.11
КАС України не виявлено.

Додатково суд апеляційної інстанції
взяв до уваги той факт, що згідно з
змістом суджень відповідача, котрі
викладені в акті висновок суб'єкта
владних повноважень про відсутність
факту реального вчинення
господарських операцій спірних
правочинів вмотивований виключно
посиланням на проведенні заходи
податкової інспекції на обліку в якій
знаходиться контрагент позивача. Однак
в силу ст.70 КАС України судження органу
державної податкової служби України
про нереальність укладених суб'єктами
господарювання правочинів не може бути
визнано належним, допустимим і
достатнім доказом невідповідності
правочину вимогам закону.

Відповідачем до суду не надано жодних
доказів, що укладені між позивачем та
контрагентом у спірних
правовідносинах договори в судовому
порядку оспорювались, є такими, що
набули законної сили, рішення судів з
приводу визнання вказаних договорів
недійсними.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
підстав, висновків суду першої
інстанції не спростовують, оскільки
матеріалами справи було підтверджено
реальний характер спірних
фінансово-господарських операцій та
встановлено відсутність підстав для
зменшення позивачу суми податкового
кредиту.

Таким чином, колегія суддів
переглянувши, у межах апеляційної
скарги, рішення суду першої інстанції,
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні обставини справи,
ретельно дослідив наявні докази, дав їм
належну оцінку та прийняв законне та
обґрунтоване рішення у відповідності з
вимогами матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд апеляційної інстанції
залишає апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 167, 195, 196, 197, п.1 ч.1 ст.
198, 200, 205, 206, 209, 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 05.02.2014р. по
справі № 820/13164/13-а залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя Чалий І.С.Судді
Зеленський В.В. П'янова Я.В.