Справа № 2а-2103/11
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/41899/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С.Я. Гончар Л.Я. Конюшка К.В.
розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду м.
Макіївки Донецької області від 09
серпня 2011 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 01 червня 2012 року у справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в Центрально-Міському районі м.
Макіївки Донецької області, третя
особа - відкрите акціонерне товариство
"Макіївський металургійний комбінат"
про перерахунок пенсії,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
обл. від 09 серпня 2011 року, залишеною без
змін ухвалою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 червня 2012
року позовні вимоги задоволено.
Визнано дії управління Пенсійного
Фонду України в Центрально - Міському
районі м. Макіївки Донецької області
незаконними та зобов'язано управління
Пенсійного Фонду України в Центрально -
Міському районі м. Макіївки Донецької
області зарахувати ОСОБА_4, роботи з
28.09.2000 року до 27.03.2001 року, у пільговий
стаж для призначення пільгової пенсії
при повному пільговому стажі за
списком № 1 без зниження пенсійного
віку, як працівнику, зайнятому повний
робочий день на роботах з особисто
шкідливими і особисто важкими умовами.
Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в Центрально - Міському
районі м. Макіївки перерахувати
загальний стаж роботи ОСОБА_4 за період
з 08.02.1971 року по 31.01.2003 рік.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
адміністративного суду України в якій,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить їх скасувати та прийняти нове,
яким відмовити ОСОБА_4 в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, що ОСОБА_4 з 22.06.1992 року по
03.06.2002 рік та з 20.12.2002 року по 31.01.2003 рік
працювала на ВАТ „Макіївський
металургійний комбінат ім. Кірова", що
підтверджується копією трудової
книжки. З 01.12.1994 року по 03.06.2002 рік
працювала на посаді прибиральниці
відходів металургійного виробництва 3
розряду прокатного цеху № 1.

Також, позивач є пенсіонером за віком
та перебуває на обліку в УПФУ в
Центрально - Міському районі м.
Макіївки Донецької області.

Згідно виписки з наказу ОБ № 411 від
27.09.1995 року по АП «Макіївський
металургійний комбінат ім. С. М. Кірова»
«Про наслідки атестації робочих місць
з умов праці» - прибиральниць відходів
металургійного виробництва, ОСОБА_4
підтверджено право на пільгову пенсію
по списку № 1 розділу 3 прокатного
виробництва.

Відповідно до Наказу ВАТ «Макіївський
металургійний комбінат» від 28.03.2001 року
ОБ № 118, затверджено право на пільгове
пенсійне забезпечення по Списку № 1
прибиральницям відходів
металургійного виробництва, зайнятих
на прибиранні окалин.

Згідно довідки № 202, виданої ВАТ
«Макіївський металургійний комбінат»,
ОСОБА_4 працювала повний робочий день
на вказаному підприємстві у прокатному
цеху № 1 з 01.12.1994 року по 03.06.2002 рік в
виробництві «Металургійне
виробництво» за посадою прибиральниця
відходів металургійного виробництва,
зайнятий на прибиранні окалини при
гарячій прокатці металу.

Однак, листом управління Пенсійного
Фонду України в Центрально - Міському
районі м. Макіївки від 10.12.2010 року №
22700/03 щодо заяви позивача з питання
зарахування страхового стажу
повідомлено, що період її пільгової
роботи з 28.09.2000 року по 27.03.2001 рік
наслідками атестаційних робочих місць
не підтверджено та відповідно,
зараховано до страхового стажу на
загальних підставах.

Суди попередніх інстанцій
задовольняючи позовні вимоги прийшли
до висновку, що відповідачем
неправомірно відмовлено ОСОБА_4 у
перерахунку пенсії, оскільки обов'язок
проведення атестації робочих місць
законом покладено на керівників
підприємств, а тому її не проведення не
може позбавити громадян їх
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питань надання
пенсій за віком на пільгових умовах
відповідно до ст. 13 Закону України про
пенсійне забезпечення».

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з такими висновками судів
попередніх інстанцій, виходячи з
наступного.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» передбачено, що основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка.

Згідно діючому законодавству України
атестація робочих місць за умовами
праці - це комплексна оцінка всіх
факторів виробничого середовища
трудового процесу, супутніх
соціально-економічних факторів, що
впливають на здоров'я і працездатність
працівників в процесі трудової
діяльності.

Відповідно до пунктів 1, 2 „Порядку
проведення атестації робочих за
умовами праці", затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року N 442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Згідно п. 1 ч. 2 Прикінцевих положень ЗУ
„Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" особам, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за Списком № 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за Списком № 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених КМУ та за результатами
атестації робочих місць на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах, до
запровадження пенсійного забезпечення
через професійні та корпоративні
фонди, пенсії призначаються за нормами
цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого ЗУ „Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до ст. 13 Закону України „Про
пенсійне забезпечення" на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком № 1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним КМУ, і за
результатами атестації робочих місць,
жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Як встановлено судами та
підтверджується матеріалами справи,
після закінчення п'ятирічного строку
дії результатів первинної атестації
робочих місць, що була проведена 27.09.1995
р. (Наказ ОБ № 411) та до проведення 28.03.2001
року, послідуючої атестації, умови
праці позивача не змінювались. У цей
період ОСОБА_4 продовжувала перебувати
у трудових відносинах з ВАТ
«Макіївський металургійний комбінат»
та виконувати свої обов'язки
прибиральниця відходів металургійного
виробництва, зайнятий на прибиранні
окалини при гарячій прокатці металу.

Таким чином, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про
обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_4
щодо перерахунку пенсії. Доводи
касаційної скарги не дають підстав для
висновку, що при розгляді справи судом
апеляційної інстанції допущено
неправильне застосування норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 224, 230, 231, КАС
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центрально-Міському районі м. Макіївки
Донецької області залишити без
задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м. Макіївки Донецької
області від 09 серпня 2011 року та ухвалу
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 01 червня 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України у строк та у порядку,
визначеними статтями 237- 2391 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді