Справа № 808/1196/14
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 року 10 год. 20 хв. Справа №
808/1196/14 м.ЗапоріжжяЗапорізький окружний
адміністративний суд у складі
головуючого судді Сацького Р.В.
розглянув у порядку скороченого
провадження адміністративну справу

за позовною заявою: Державної
податкової інспекції у Хортицькому
районі м. Запоріжжя Головного
управління Міндоходів у Запорізькій
області

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про: стягнення коштів в рахунок
погашення податкового боргу в розмірі
667, 78 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного
адміністративного суду надійшла
позовна заява Державної податкової
інспекції у Хортицькому районі м.
Запоріжжя Головного управління
Міндоходів у Запорізькій області до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення податкового боргу по єдиному
податку в розмірі 667, 78 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2014 відкрито
скорочене провадження в
адміністративній справі та надано
відповідачу строк для подання до суду
заперечень проти позову та доказів на
їх обґрунтування, або заяву про
визнання позову.

24.03.2014 до суду повернувся конверт з
відміткою посадової особи поштового
відділення про неможливість вручення
«за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до частини 11 статті 35
Кодексу адміністративного судочинства
України у разі повернення поштового
відправлення із повісткою, яка не
вручена адресату з незалежних від суду
причин, вважається що така повістка
вручена належним чином.

Заперечення або заява про визнання
адміністративного позову на адресу
суду від відповідача не надходили.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем
обставини та наявні у справі докази,
вирішив продовжити розгляд справи у
порядку скороченого провадження і
встановив наявність достатніх підстав
для прийняття законного та
обґрунтованого рішення.

Розглянувши матеріали
адміністративного позову, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 було
подано до податкової інспекції заяву
про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та
звітності з проханням перевести на
спрощену систему оподаткування обліку
та звітності починаючи з 01.01.2012. Згідно
заяви про застосування спрощеної
системи оподаткування відповідача
віднесено до 1 групи платників єдиного
податку.

З 20.04.2013 по 20.09.2013, тобто за 6 місяців 2013
року, ФОП ОСОБА_1 було нараховано 688,2
грн. єдиного податку за ставкою податку
8% до розміру мінімальної заробітної
плати (114,7 грн./міс): 114,7 х 6 = 688,2грн.

З урахуванням переплати у розмірі 20,42
грн. остаточна сума боргу складає 667,78
грн.

Донарахований податок відповідачем
сплачено не було і він набув статусу
податкового боргу.

В зв'язку з наявністю у відповідача
податкового боргу з єдиного податку
ДПІ у Хортицькому районі м. Запоріжжя
направила на податкову адресу ФОП
ОСОБА_1 податкову вимогу № 3794-17 від
15.08.2013, яка відповідно до абз. 3 п.58.3 ст.58
Податкового кодексу України
вважається врученою адресату.

Відповідно до п. 291.3. статті 291
Податкового кодексу України від 02.12.2010
№ 2755-VІ юридична особа чи фізична особа
- підприємець може самостійно обрати
спрощену систему оподаткування, якщо
така особа відповідає вимогам,
встановленим цією главою, та
реєструється платником єдиного
податку в порядку, визначеному цією
главою.

Згідно з п.п. 298.1.1 пункту 298.1. статті 298
ПКУ, для обрання або переходу на
спрощену систему оподаткування суб'єкт
господарювання подає до органу
державної податкової служби заяву.

Відповідно до п.п. 298.1.4. пункту 298.1.
статті 298 ПКУ, суб'єкт господарювання,
який є платником інших податків і
зборів відповідно до норм цього
Кодексу, може прийняти рішення про
перехід на спрощену систему
оподаткування шляхом подання заяви до
органу державної податкової служби не
пізніше ніж за 15 календарних днів до
початку наступного календарного
кварталу. Такий суб'єкт господарювання
може здійснити перехід на спрощену
систему оподаткування один раз
протягом календарного року.

Відповідно до п. 293.1 статті 293
Податкового кодексу України ставки
єдиного податку встановлюються у
відсотках (фіксовані ставки) до розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої законом на 1 січня
податкового (звітного) року (далі у цій
главі - мінімальна заробітна плата), та
у відсотках до доходу (відсоткові
ставки).

При цьому відповідно до п. 293.2 ст. 293
Податкового кодексу України для другої
групи платників єдиного податку ставка
становить від 2 до 20 відсотків розміру
мінімальної заробітної плати. В даному
випадку, відповідач має сплачувати 20 %
до розміру мінімальної заробітної
плати, встановленої законом на 1 січня
податкового, (звітного) року (а саме 1 147
грн.).

Порядок сплати єдиного податку
встановлено п. 295.1 ст. 295 Податкового
кодексу України, де визначено, що
платники єдиного податку першої і
другої груп сплачують єдиний податок
шляхом здійснення авансового внеску не
пізніше 20 числа (включно) поточного
місяця. Відповідно до п. 295.2 ст. 295
Податкового кодексу України,
нарахування авансових внесків для
платників єдиного податку першої і
другої груп здійснюється органами
державної податкової служби на
підставі заяви такого платника єдиного
податку щодо розміру обраної ставки
єдиного податку, заяви щодо періоду
щорічної відпустки таабо заяви щодо
терміну тимчасової втрати
працездатності.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового
кодексу України платник податків
в'язаний сплатити нараховану суму
грошового зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Згідно з п. 58.1 ст. 58 Податкового кодексу
України у разі коли сума грошового
зобов'язання платника податків,
передбаченого податковим або іншим
законодавством, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, розраховується
контролюючим органом відповідно до
статті 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

Податкове зобов'язання відповідачем не
сплачено, а тому у відповідності до пп.
14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу
України вважається сумою податкового
боргу.

У разі, коли платник податків не
сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 Податкового
кодексу України у разі коли пошта не
може вручити платнику податків
податкове повідомлення-рішення або
податкові вимоги, або рішення про
результати розгляду скарги через
відсутність за місцезнаходженням
посадових осіб, їх відмову прийняти
податкове повідомлення-рішення або
податкову вимогу, або рішення про
результати розгляду скарги,
незнаходження фактичного місця
розташування (місцезнаходження)
платника податків або з інших причин,
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога, або рішення про
результати розгляду скарги вважаються
врученими платнику податків у день,
зазначений поштовою службою в
повідомленні про вручення із
зазначенням причин невручення.

Зазначена в податковій вимозі сума
погашена не була.

Повторне надіслання вимог не
передбачено Податковим кодексом
України.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 Кодексу, орган
стягнення звертається до суду з
позовом про стягнення суми податкового
боргу платника податку - фізичної
особи. Стягнення податкового боргу за
рішенням суду здійснюється державною
виконавчою службою відповідно до
закону про виконавче провадження.

Відповідно до пп. 95.1 ст. 95 Податкового
кодексу України, орган державної
податкової служби здійснює за платника
податків і на користь держави заходи
щодо погашення податкового боргу
такого платника податків шляхом
стягнення коштів, які перебувають у
його власності, а в разі їх
недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

Згідно з пп. 95.2 Кодексу стягнення
коштів та продаж майна платника
податків провадяться не раніше ніж
через 60 календарних днів з дня
надіслання (вручення) такому платнику
податкової вимоги.

Суд вважає, що податковий борг, який
виник у зв'язку із несплатою
відповідачем єдиного податку,
підтверджений документально, а тому
підлягає стягненню.

Керуючись статтями 17, 158-163, 167, частиною 1
статті 256 Кодексу адміністративного
судочинства України, Податковим
кодексом України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1) податковий
борг по єдиному податку в сумі 667
(шістсот шістдесят сім) грн. 78 коп. на р/р
0008, одержувач: УК у Хорт.р-ні
м.Зап./Хортиц./18050400, ,
банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області, МФО 813015.

3. Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо вона не була подана у
встановлені строки. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Запорізький окружний адміністративний
суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня
її проголошення, а в разі складення
постанови у повному обсязі відповідно
до статті 160 КАС України - з дня
отримання такої постанови, апеляційної
скарги, з подачею її копії відповідно
до кількості осіб, які беруть участь у
справі.

Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя Р.В.
Сацький