Справа № 443/1336/12
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

13 березня 2014 рокусправа №
443/1336/12(2а/196/5/13)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Чепурнова Д.В.
Поплавського В.Ю.

за участю секретаря судового
засідання: Надточій В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 02 квітня
2013 року

у адміністративній справі № 2а-5/13 за
позовом ОСОБА_1 до Царичанської
селищної ради Царичанського району
Дніпропетровської області про
протиправність та скасування рішення
сесії Царичанської селищної ради та
зобов'язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 02 квітня
2013 року провадження у адміністративній
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Царичанської селищної ради
Царичанського району
Дніпропетровської області про
протиправність та скасування рішення і
зобов'язання вчинити певні дії закрито,
позивачу роз'яснено його право на
звернення з зазначеним позовом до суду
в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано
апеляційну скаргу, в якій апелянтом
ставиться питання про скасування
судового рішення в зв'язку з тим, що
воно постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення в межах позовних вимог та
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції
виходив з того, що пунктом 7 Постанови
Пленуму Вищого Спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ №3 від 01 березня 2013
року "Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ"
встановлено, що земельні відносини,
суб'єктами яких є фізичні чи юридичні
особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного кодексу України). Захист
судом прав на землю у цих відносинах
здійснюється способами, визначеними
статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому
числі шляхом визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади,
органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК України розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші).

За таких підстав, суд першої інстанції
дійшов висновку про необхідність
закриття провадження у цій справі на
підставі п.1 ч.1 ст. 157 КАС України.

Колегія суддів не погоджується з
наведеними висновками суду першої
інстанції, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України,
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень.

Згідно п.1 ч.1 ст. 3 КАС України, справа
адміністративної юрисдикції -
переданий на вирішення
адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

За п.1 ч.2 ст. 17 КАС України, юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
публічно-правові спори, зокрема: 1)
спори фізичних чи юридичних осіб із
суб'єктом владних повноважень щодо
оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п.34 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
до виключної компетенції місцевих рад
відносяться вирішення питань щодо
регулювання земельних відносин.

Згідно з ЗК України, землі в межах
населених пунктів, є комунальною
власністю територіальних громад (ст. 83).
До повноважень сільських, селищних,
міських рад відносяться повноваження
розпорядження землями територіальних
громад (12).

Крім того, колегія суддів зазначає, що
рішенням Конституційного Суду України
від 01 квітня 2010 №10-рп/2010 надане
офіційне тлумачення положень частини
першої статті 143 Конституції України,
пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу та пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу. Згідно
вказаного рішення Конституційний суд
визначив, що положення частини першої
статті 143 Конституції України, згідно з
якими територіальні громади села,
селища, міста безпосередньо або через
утворені ними органи місцевого
самоврядування "вирішують інші питання
місцевого значення, віднесені законом
до їхньої компетенції", слід розуміти
так, що при вирішенні цих питань органи
місцевого самоврядування діють як
суб'єкти владних повноважень;
положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12
Земельного кодексу України у частині
повноважень сільських, селищних,
міських рад відповідно до цього
кодексу вирішувати питання
розпорядження землями територіальних
громад, передачі земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб, надання
земельних ділянок у користування із
земель комунальної власності,
вилучення земельних ділянок із земель
комунальної власності треба розуміти
так, що при вирішенні таких питань ці
ради діють як суб'єкти владних
повноважень; положення пункту 1 частини
першої статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
стосовно поширення компетенції
адміністративних судів на "спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності" слід розуміти
так, що до публічно-правових спорів, на
які поширюється юрисдикція
адміністративних судів, належать і
земельні спори фізичних чи юридичних
осіб з органом місцевого
самоврядування як суб'єктом владних
повноважень, пов'язані з оскарженням
його рішень, дій чи бездіяльності.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що земельні спори з суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень дій чи бездіяльності
відносяться до публічно-правових
спорів, на які поширюється юрисдикція
адміністративних судів.

Предметом даного спору являється,
зокрема, законність прийнятого рішення
органом місцевого самоврядування при
виконанні ним владних управлінських
функцій.

Таким чином, вказаний спір з суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішення відноситься до
публічно-правових спорів, на які
поширюється юрисдикція
адміністративних судів, що помилково
не було встановлено судом першої
інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
допустив порушення норм
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання, у
зв'язку з чим судове рішення,
відповідно до ч.4 ст. 202 КАС України,
підлягає скасуванню з направленням
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 199, ч.4 ст. 202, п.1 ч.1 ст.
205, ст. 206, ч.5 ст. 254 КАС України, колегія
суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Царичанського районного суду
Дніпропетровської області від 02 квітня
2013 року - скасувати та направити справу
для продовження розгляду до суду
першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно після її
проголошення, оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Д.В. Чепурнов

Суддя:
В.Ю. Поплавський