Справа № 2а-2327/10/1770
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р.
Справа № 9104/32444/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого
судді Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А. І., Яворського І. О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу Управління Пенсійного фонду
України в Острозькому районі
Рівненської області на постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2010
року по справі № 2а-2327/10/1770 за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Острозькому
районі Рівненської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Здолбунівському районі
зобов'язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в
Острозькому районі Рівненської
області звернулося до Рівненського
окружного адміністративного суду з
адміністративним позовом до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Здолбунівському районі
і просив зобов'язати відповідача
вчинити дії щодо зарахування до заліку
на відшкодування Управління
Пенсійного фонду України в Острозькому
районі Рівненської області таких
витрат: щомісячної державної адресної
допомоги пенсіонерам, які постраждали
від нещасних випадків на виробництві
та професійного захворювання за
січень-квітень 2010 року на суму - 55362
гривні 49 коп., суми підвищення пенсій по
постанові Кабінету Міністрів України
№198 від 11 березня 2009 року в сумі 614
гривень 88 коп. та витрати на виплату і
доставку зазначених виплат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідно до Законів України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», «Про страхові тарифи
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності», а також Порядку
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5
визначено механізм відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань Пенсійному
фонду України витрат, пов'язаних з
виплатою відповідних пенсій. Проте,
відповідач за результатами щомісячних
звірок розрахунків безпідставно
відмовився взяти до відшкодування
кошти, витрачені на здійснення
вищевказаних виплат.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2010
року в задоволенні адміністративного
позову Управління Пенсійного фонду
України в Острозькому районі
Рівненської області до Відділення
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань в Здолбунівському районі
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
зарахування до заліку на відшкодування
Управлінню Пенсійного фонду України в
Острозькому районі Рівненської
області витрат відмовлено.

Позивач не погодився із таким судовим
рішенням суду першої інстанції і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Зазначаючи у
поданій апеляційній скарзі на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права та процесуального
права, просить скасувати оскаржувану
постанову суду та прийняти нове судове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на ті обставини, що
позиція та дії відповідача щодо
відмови зарахувати до відшкодування
кошти, витрачені позивачем на виплату
щомісячної державної адресної
допомоги є помилковими, позбавленими
належного нормативно - правового
обгрунтування. Порядок і джерела, за
рахунок яких повинно проводитись таке
відшкодування наведені Міністром
фінансів України в Листі від 13 травня
2008 року №31 - 19030 - 12 - 5/17228, де вказано, що
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
витрат Пенсійного фонду України,
пов'язаних з виплатою щомісячної
державної адресної допомоги повинно
здійснюватись відповідно до чинного
законодавства за рахунок коштів, з яких
виплачуються пенсії по інвалідності та
у зв'язку з втратою годувальника
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання.

Сторони в судове засідання
представників не направили, хоча були
належним чином та у встановленому
законом порядку повідомлені про дату,
час і місце судового засідання.

При цьому, від сторін відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

Тому, відповідно до ст. 197 Кодексу
адміністративного судочинства України
справу розглянуто в порядку письмового
провадження на підставі наявних у
справі доказів.

Вислухавши суддю - доповідача,
дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення
та умотивовуючи свої висновки, суд
першої інстанції виходив з того, що п.4
Порядку відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затвердженого
постановою Правління Пенсійного фонду
України та Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5
визначено вичерпний перелік сум, що
виплачуються відповідно до Закону
України «Про пенсійне забезпечення»,
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності» та підлягають
відшкодуванню Фондом соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань на користь Пенсійного
фонду України, проте адресна допомога
та витрати, пов'язані з її сплатою, а
також суми витрат на підвищення пенсії
в ньому відсутні. Також зазначає, що
відшкодування даних витрат має
проводитись на централізованому рівні.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи за
період із січня по квітень 2010 року
позивачем було виплачено: 614 гривень 88
коп. на виплату підвищення до пенсій
непрацюючим пенсіонерам відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
№198 від 11 березня 2009 року, а також 55362
гривні 49 коп. на виплату щомісячної
державної адресної допомоги та 344
гривні 06 коп. на виплату пенсії.

Сторони склали акти та таблиці
розбіжностей про неприйняття вказаних
сум витрат відповідачем до заліку.

Вищевказані обставини підтверджуються
Актами щомісячної звірки витрат по
особових справах потерпілих, яким
виплачено пенсії по інвалідності
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання та пенсії у зв'язку із
втратою годувальника, який помер
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, за січень-квітень 2010
року, таблицями розбіжностей
січень-квітень 2010 року.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлено, що
непрацездатні громадяни крім
пенсійних виплат із системи пенсійного
забезпечення мають право отримувати
доплати, надбавки та підвищення до
зазначених виплат, додаткову пенсію в
порядку та за рахунок коштів,
визначених законодавством. У разі якщо
сукупність виплат, зазначених у
частині першій цієї статті, разом з
пенсійними виплатами із системи
пенсійного забезпечення та іншими
доходами не досягають розміру
прожиткового мінімуму, визначеного
законом для непрацездатних громадян,
такі громадяни мають право на
отримання державної соціальної
допомоги в порядку, розмірах та за
рахунок коштів, визначених законом.

Згідно п.1 постанови Кабінету Міністрів
України № 265 від 26 березня 2008 року
«Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян» у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат до пенсій, встановлених
законодавством, крім пенсій за
особливі заслуги перед Україною та
щомісячної доплати до пенсії у зв'язку
з втратою годувальника членам сімей
шахтарів, смерть яких настала
внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання) не досягає в осіб, яким
призначено пенсію у зв'язку з втратою
годувальника, на одного
непрацездатного члена сім'ї 100
відсотків, на двох - 120 відсотків, на
трьох і більше - 150 відсотків
прожиткового мінімуму, встановленого
законом для осіб, які втратили
працездатність, таким особам надається
щомісячна державна адресна допомога до
пенсії у сумі, що не вистачає до
зазначених розмірів.

Згідно п. 2 цієї постанови у разі, коли
щомісячний розмір пенсійних виплат,
державної соціальної допомоги
інвалідам з дитинства і
дітям-інвалідам, особам, які не мають
права на пенсію, та інвалідам (з
урахуванням надбавок, підвищень,
додаткових пенсій, цільової грошової
допомоги, сум індексації та інших
доплат, встановлених законодавством,
крім пенсій за особливі заслуги перед
Україною) не досягає прожиткового
мінімуму, встановленого законом для
осіб, які втратили працездатність,
таким особам надається щомісячна
державна адресна допомога у сумі, що не
вистачає до зазначеного прожиткового
мінімуму.

Відповідно до п.2 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04 березня 2003
року № 5-4/4 останній визначає механізм
відшкодування на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків Пенсійному фонду
витрат, пов'язаних з виплатою
відповідних пенсій.

Згідно п.4 цього Порядку визначено
вичерпний перелік сум, що виплачуються
відповідно до Закону України «Про
пенсійне забезпечення», Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» та інших
нормативно-правових актів та
підлягають відшкодуванню, а саме: сума
основного розміру пенсії по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсії у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання; щомісячна цільова
грошова допомога на прожиття, якщо така
надавалася пенсіонеру, який одержував
вищезазначену пенсію; допомога на
поховання сім'ї померлого або особі,
яка здійснила поховання особи, яка
отримувала вищезазначену пенсію; сума
витрат Пенсійного фонду з виплати і
доставки вищезазначених пенсій.

Щомісячна державна адресна допомога,
визначена постановою Кабінету
Міністрів України № 265 від 26 березня 2008
року «Деякі питання пенсійного
забезпечення громадян», а також
витрати, пов'язані з її виплатою, до
переліку сум, які приймаються Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань на відшкодування не
включаються.

Також, щомісячна державна адресна
допомога та витрати, пов'язані з її
виплатою, не входять до переліку
соціальних послуг та виплат, які
здійснюються та відшкодовуються
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань, передбачених
ст. 21 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань, які спричинили втрату
працездатності».

До основного розміру пенсії адресна
допомога не включається, оскільки
відповідно до вищевказаної постанови
Кабінету Міністрів України є
додатковою допомогою до пенсії.

Отже, щомісячна державна адресна
допомога є самостійним видом пенсійних
виплат та виплачується пенсіонеру,
крім інших видів виплат з урахуванням
приписів зазначеної постанови.

Щодо сум витрат на підвищення до пенсій
на суму 614 гривень 88 коп., які
передбачені постановою Кабінету
Міністрів від 11 березня 2009 року №198, то
вони також не зазначені в переліку сум,
що підлягають відшкодуванню,
відповідно до п.2 Порядку відшкодування
Фондом соціального страхування від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою пенсій по
інвалідності внаслідок нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку з втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання», затвердженого
постановою правління Пенсійного фонду
України та правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України від 04.03.2003 року №
5-4/4.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до висновку про те, що
правові підстави для відшкодування
виплачених позивачем адресної
допомоги, передбаченої постановою
Кабінету України № 265 від 26 березня 2008
року, витрат з її виплати та доставки та
сум витрат на підвищення до пенсій, які
передбачені постановою Кабінету
Міністрів від 11 березня 2009 року №198, є
відсутніми.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що
обраний позивачем у цій справі спосіб
захисту (відновлення) порушеного права
в частині зобов'язання прийняти до
заліку спірні суми не відповідає
змісту прав Управління Пенсійного
фонду України в Острозькому районі
Рівненської області щодо
відшкодування понесених ним витрат.

Пунктом 5 Порядку передбачено, що
органи Пенсійного фонду щомісяця до 10
числа місяця, наступного за звітним,
проводять з відділеннями виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків
звірку витрат по особових справах
потерпілих, складають акт щомісячної
звірки, в якому визначають загальну
суму витрат, що підлягає відшкодуванню,
та до 15 числа місяця, наступного за
звітним, подають його відповідно
головним управлінням Пенсійного фонду
і управлінням виконавчої дирекції
Фонду на місцях.

Відповідно до п. 6 Порядку головні
управління Пенсійного фонду та
управління виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі поданих актів
узагальнюють і узгоджують Довідку про
відшкодування Фондом соціального
страхування від нещасних випадків
Пенсійному фонду України витрат,
пов'язаних з виплатою відповідних
пенсій, та до 20 числа місяця, наступного
за звітним, подають її відповідно до
Пенсійного фонду та Фонду соціального
страхування від нещасних випадків.

Пунктом 7 Порядку встановлено, що Фонд
соціального страхування від нещасних
випадків на підставі вищевказаної
Довідки на централізованому рівні до 25
числа місяця, наступного за звітним,
перераховує відповідні кошти
Пенсійному фонду.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач підписав акти щомісячних
звірок з таблицями розбіжностей, які є
невід'ємними частинами цих актів і в
такому вигляді останні мають
подаватись до Головного управління
Пенсійного фонду та Управління
виконавчої дирекції Фонду соціального
страхування.

Порядок відшкодування Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань України Пенсійному фонду
України витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій по інвалідності внаслідок
нещасного випадку на виробництві або
професійного захворювання та пенсій у
зв'язку із втратою годувальника, який
помер внаслідок нещасного випадку на
виробництві або професійного
захворювання, затв. постановою
Правління Пенсійного фонду України та
Правління Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань від 04 березня 2003 року №5 -
4/4, не врегульовує спірних відносин, які
виникли у даному випадку, оскільки
встановлене ним правило підписання
актів звірок розрахунків розраховане
на відсутність спору.

У разі незгоди щодо підписання актів з
боку Фонду соціального страхування від
нещасних випадків вимоги про стягнення
мають вирішуватись у судовому порядку
в судах адміністративної юрисдикції, а
не шляхом пред'явлення вимог про
прийняття до заліку понесених витрат.

З наведених правових норм суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку,
що перерахування відповідних коштів
передбачено лише на централізованому
рівні Фондом соціального страхування
від нещасних випадків на виробництві
та професійних захворювань України до
Пенсійному фонду України і сторони у
даній справі позбавлені права на
проведення розрахунків на своєму
рівні.

Таким чином, суд першої інстанції
правильний висновок про
безпідставність і необґрунтованість
заявленого позову, через що заявлені
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Згідно ст. 159 Кодексу адміністративного
судочинства України суд ухвалює
рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Відповідно до ст. 200 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
рішення суду без змін, якщо визнає, що
суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що суд
першої інстанції, вирішуючи даний спір,
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
викладені у судовому рішенні висновки.
Тому підстав для його скасування і
відповідно - до задоволення
апеляційної скарги апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Острозькому
районі Рівненської області залишити
без задоволення, а постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 15 липня 2010
року по справі №2а - 2327/10/1770 за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в Острозькому
районі Рівненської області до
Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань в Здолбунівському районі
про зобов'язання вчинити певні дії - без
змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
ухвали особам, які беруть участь у
справі і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський