Справа № 872/16815/13
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 березня 2014 рокусправа № 804/8944/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Лукманової О.М.

суддів: Божко Л.А.
Прокопчук Т.С.

при секретарі: Соломка
М.Я.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Дніпропетровської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 11.09.2013 року
у справі №804/8944/13-а за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рідний продукт» до
Дніпропетровської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ТОВ «Рідний продукт»
(далі по тексту - позивач) звернулося до
суду з позовом до Дніпропетровської
МДПІ Дніпропетровської області ДПС
(далі по тексту - відповідач,
правонаступник - Дніпропетровська ОДПІ
ГУ Міндоходів в Дніпропетровській
області), в якому просило визнати
протиправним та скасувати податкові
повідомлення-рішення від 30.01.2013 року
№ та №.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.09.2013 року позовні вимоги задоволені.

З постановою суду першої інстанції не
погодилась Дніпропетровська ОДПІ ГУ
Міндоходів в Дніпропетровській
області та подала апеляційну скаргу, в
якій просила скасувати постанову та
прийняти нову, якою у задоволенні
позовних вимог відмовити. Свої вимоги
обґрунтувала тим, що отримані
матеріали (акти перевірок податкового
органу) свідчать про, що господарські
операції позивача з ТОВ «Тріо» та ТОВ
«Ітіль» не спрямовані на реальне
настання наслідків, формування валових
витрат та податкового кредиту є
неправомірним.

Справа розглянута згідно ч.1 ст.41 КАС
України за відсутності осіб, які беруть
участь у розгляді справи.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги, а також
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права
та правової оцінки обставин у справі,
суд апеляційної інстанції дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що,
оскільки, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності, тому, валові витрати для
цілей визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтвердженні належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків. Оцінюючи
первинні документи, суд першої
інстанції вказав, що податковий орган
передчасно прийшов до висновків щодо
нереальності проведених позивачем із
контрагентами господарських операцій,
без безпосереднього дослідження даних
первинних документів, які було надано
відповідачу у повному обсязі під час
проведення перевірки. Суд зазначив, що
розрахунки між суб'єктами
господарювання за відвантажений товар
проводились у безготівковій формі, в
тому числі шляхом взаємозаліку, суми
зазначені у національній валюті -
гривні, а, отже, факту безоплатно
наданих товарів (робіт, послуг)
встановлено не було. Суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
вказаного заниження податку на
прибуток підприємства у сумі - 870606 грн.
не відбулось, а нараховані штрафні
(фінансові) санкції є передчасними, під
час формування податкового кредиту за
вказані періоди, що перевірялися,
позивач правомірно включив відповідні
суми ПДВ, сплаченого у складі ціни
товару, що придбавався, до складу
податкового кредиту. Отже, висновок
податкового органу про завищення
позивачем податкового кредиту у грудні
2010 року на суму 316584 грн. є, також,
хибними та передчасними.

Матеріалами справи встановлено, що
посадовими особами Дніпропетровської
МДПІ Дніпропетровської області ДПС з
17.01.2013 року по 21.01.2013 року була проведена
документальна позапланова невиїзна
перевірка ТОВ «Рідний продукт» щодо
підтвердження господарських відносин
із платниками податків ТОВ «Тріо» за
грудень 2010 року, ТОВ «Ітіль» за грудень
2010 року, ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго» за
лютий 2010 року, за результатами якої
21.01.2013 року було складено акт №47/150/34560700.
Згідно висновків ТОВ «Рідний продукт»
порушено пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість», в
результаті чого занижено ПДВ на суму
346503 грн., а саме за лютий 2010 року - 29919
грн., за грудень 2010 року - 316584 грн.;
порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, пп.7.3.1 п.7.3 ст.7
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств», в результаті
чого занижено податок на прибуток - 870606
грн., в тому числі за 4 квартал 2010 року -
870606 грн. На підставі акту
Дніпропетровською МДПІ
Дніпропетровської області ДПС 30.01.2013
року було винесено податкове
повідомлення-рішення №. яким ТОВ
«Рідний продукт» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем:
податок на прибуток на загальну суму -
1305909 грн., у тому числі за основним
платежем - 870606 грн., штрафні (фінансові)
санкції - 435303 грн.; податкове
повідомлення-рішення №, яким ТОВ
«Рідний продукти» збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем: ПДВ
на загальну суму - 519754,50 грн., у тому
числі за основним платежем - 346503 грн.,
штрафні (фінансові) санкції - 173251,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи
основним видом діяльності ТОВ «Рідний
продукт» є виробництво продуктів
борошномельно-круп'яної промисловості.
Позивач для здійснення власної
господарської діяльності орендував 17
приміщень, у тому числі складські
приміщення у Дніпропетровській,
Київській областях, м. Донецьку, м.
Херсоні.

Під час перевірки податковим органом
були використані договори поставки,
податкові та товарні накладні, ТТН,
акти, платіжні документи.

Підставою для винесення оскаржуваних
податкових повідомлень-рішень були
господарські операції ТОВ «Рідний
продукт» з ТОВ «Тріо» та ТОВ «Ітіль».

Встановлено, що 10.08.2010 року між ТОВ
«Рідний продукт» (покупець) та ТОВ
«Тріо» (поставщик) було укладено
договір поставки за №10/08, відповідно до
якого поставщик поставив у грудні 2010
року муку пшеничну на загальну суму
260000,40 грн., у тому числі ПДВ - 43333,40 грн.
Згідно умов договору ТОВ «Тріо» у
грудні 2010 року були виписані податкові
та товарні накладні за товаром: мука
пшенична в/с у загальній кількості - 100000
кг, на загальну суму - 260000,40 грн., в тому
числі ПДВ - 43333,40 грн.). Транспортування
товару відбулось на умовах поставки EXW,
с.Солоне, вул.Чукмарева,5/В,45/Б,
відповідно Правил «Інкотермс» 2000,
доказом чого є ТТН. ТОВА «Рідний
продукт» у грудні 2010 року оплатив
вартість товару.

Підставою для невизнання
господарської операції податковим
органом, був акт перевірки ДПІ у
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області ДПС від 04.06.2011 року
№1873/23-307/30544093, згідно якого встановлено
відсутність у ТОВ «Тріо» фактичного
постачання товарів (робіт, послуг).

01.11.2010 року між ТОВ «Рідний продукт»
(покупець) та ТОВ «Ітіль» (поставщик)
було укладено договір поставки №
01-11/2010, відповідно до якого поставщик у
грудні 2010 року поставив зерно пшениці,
проса, гречки, редис, шпротний паштет,
скотч та плівку на загальну суму 1639503,20
грн., у тому числі ПДВ - 273250,53 грн.
Відповідно до вказаного договору ТОВ
«Ітіль» були оформлені видаткові та
податкові накладні. Транспортування
товару відбулось на підставі
укладеного договору на перевезення
вантажу №4 від 15.06.2007 року з ТОВ «С.І.
Груп Транс». Придбаний товар позивачем
був використаний для переробки із
зерна у крупу з подальшим фасуванням та
реалізацією у торгових мережах під
торговою маркою «Хуторок», «Хуторок
Панський», «Золотий врожай». Оплата за
товар була проведена шляхом
взаємозаліку, а саме у рахунок оплати
був поставлений рис пакистанський
довгий, лузга на суму 3136342,50 грн.

Підставою для невизнання
господарської операції податковим
органом, був акт перевірки
Новомосковської ОДПІ
Дніпропетровської області ДПС від
21.04.2011 року №126/231/36367573, згідно якого
встановлено відсутність у ТОВ «Ітіль»
фактичного постачання товарів (робіт,
послуг).

Відповідно до п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, пп.5.3.9 п.5.3
ст. 5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» (чинного на
момент виникнення спірних
правовідносин) валовими витратами є
сума будь-яких витрат платника податку
у грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах, здійснюваних як
компенсація вартості товарів (робіт,
послуг), які придбаваються
(виготовляються) таким платником
податку для їх подальшого використання
у власній господарській діяльності. До
складу валових витрат включаються:
суми будь-яких витрат, сплачених
(нарахованих) протягом звітного
періоду у зв'язку з підготовкою,
організацією, веденням виробництва,
продажем продукції (робіт, послуг). Не
належать до складу валових витрат
будь-які витрати, не підтверджені
відповідними розрахунковими,
платіжними та іншими документами,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачена правилами ведення
податкового обліку.

Згідно пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України
«Про податок на додану вартість»
(чинного на момент виникнення спірних
правовідносин) не підлягають включенню
до складу податкового кредиту суми
сплаченого (нарахованого) податку у
зв'язку з придбанням товарів (послуг),
не підтверджені податковими
накладними чи митними деклараціями.

Відповідно ст., ст.1, 9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» первинним
документом є документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства. Підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Аналізуючи докази у справі та
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, колегія суддів
погоджується з висновками суду першої
інстанції про те, що позивачем
відповідно з наявними первинними
документами правомірно було
сформовано валові витрати та
податковий кредит, податковий орган у
свою чергу, як суб'єкт владних
повноважень. не довів обґрунтованість
прийняття ним спірних податкових
повідомлень-рішень, його висновки
ґрунтуються на припущеннях, які не
підтверджені належними доказами.
Позивач придбані товари використав у
своїй подальшій господарській
діяльності.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, постанову суду
першої інстанції слід залишити без
змін, як таку, що прийнята з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.ст.200, 205,206 КАС
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу
Дніпропетровської об'єднаної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у
Дніпропетровській області - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
11.09.2013 року у справі №804/8944/13-а - залишити
без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
О.М. Лукманова

Суддя:
Л.А. Божко

Суддя:
Т.С. Прокопчук