Справа № 826/8750/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Катющенко
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді
Аліменко В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу позивача
ОСОБА_2 на Постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.08.2013 року у справі за позовом ОСОБА_2
до Голови апеляційного суду м. Києва
Чернушенка Антона Васильовича про
визнання дій неправомірними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з позовом до
Голови апеляційного суду м. Києва
Чернушенка Антона Васильовича, в якому
просив, зобов'язати відповідача -
голову апеляційного суду м. Києва
Чернушенка Антона Васильовича
відповісти на звернення позивача від
03.12.2012 року та від 15.01.2013 року з
урахуванням пункту 6 статті 283 Закону
про судоустрій України, де сказано про
накладення дисциплінарного стягнення.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.08.2013 року в задоволені
адміністративного позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною Постановою,
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати Постанову суду
першої інстанції та постановити нову
якою адміністративний позов
задовольнити в повному обсязі. Свої
вимоги апелянти аргументує тим, що
оскаржуване рішення є необґрунтованим
та прийнято з порушенням норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги наявними у справі доказами,
колегія суддів приходить до
наступного.

Відмовляючи в задоволені
адміністративного позову, суд першої
інстанції виходив з того, що
відповідачем 18 січня 2013 року було
надано відповідь за № 22-ц/2690/12359/2012 на
звернення позивача від 15 січня 2013 року,
тобто у порядку та строки, встановлені
Законом України «Про звернення
громадян».

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено в суді апеляційної
інстанції, що 14.11.2012 до Апеляційного
суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_2 від
10.11.2012. За результатами розгляду заяви
від 10.11.2012 на адресу ОСОБА_2 була
направлена відповідь Апеляційного
суду м. Києва від 15.11.2012. Після вирішення
питань, викладених у заяві ОСОБА_2,
виконаний документ разом з копією
відповіді від 15.11.2012 було передано до
Відділу прийому громадян та
попереднього розгляду їх звернень
Апеляційного суду м. Києва, де було
заведено провадження по заяві ОСОБА_2
за № 817. 04.12.2012 до Апеляційного суду м.
Києва надійшло звернення ОСОБА_2 від
03.12.2012. За результатами розгляду
звернення на адресу ОСОБА_2 була
направлена відповідь Апеляційного
суду м. Києва від 05.12.2012. Після чого,
виконаний документ разом з копією
відповіді від 05.12.2012 було передано до
Відділу прийому громадян та
попереднього розгляду їх звернень
Апеляційного суду м. Києва, де було
заведено провадження по зверненню
ОСОБА_2 за № 880. 16.01.2013 до Апеляційного
суду м. Києва надійшло звернення ОСОБА_2
від 15.01.2013. За результатами розгляду
звернення на адресу ОСОБА_2 було
направлено відповідь Апеляційного
суду м. Києва від 18.01.2013. 07.05.2013 до
Апеляційного суду м. Києва надійшло
звернення ОСОБА_2 від 06.05.2013. За
результатами розгляду звернення на
адресу ОСОБА_2 було направлено
відповідь Апеляційного суду м. Києва
від 15.05.2013. За вказаними заявами ОСОБА_2
у Відділі прийому громадян та
попереднього розгляду їх звернень
Апеляційного суду м. Києва заведено
провадження за № 26.

Колегія суддів відмічає, що закон, який
регулює питання практичної реалізації
громадянами України наданого їм
Конституцією України права вносити в
органи державної влади, об'єднання
громадян відповідно до їх статуту
пропозиції про поліпшення їх
діяльності, викривати недоліки в
роботі, оскаржувати дії посадових осіб,
державних і громадських органів є
Закон України «Про звернення
громадян».

Цей закон забезпечує громадянам
України можливості для участі в
управлінні державними і громадськими
справами, для впливу на поліпшення
роботи органів державної влади і
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій незалежно від
форм власності, для відстоювання своїх
прав і законних інтересів та
відновлення їх у разі порушення.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про
звернення громадян», органи державної
влади, місцевого самоврядування та їх
посадові особи, керівники та посадові
особи підприємств, установ,
організацій незалежно від форм
власності, об'єднань громадян, до
повноважень яких належить розгляд заяв
(клопотань), зобов'язані об'єктивно і
вчасно розглядати їх, перевіряти
викладені в них факти, приймати рішення
відповідно до чинного законодавства і
забезпечувати їх виконання,
повідомляти громадян про наслідки
розгляду заяв (клопотань).

У відповідності до ч. 3 ст. 15 вказаного
закону, відповідь за результатами
розгляду заяв (клопотань) в
обов'язковому порядку дається тим
органом, який отримав ці заяви і до
компетенції якого входить вирішення
порушених у заявах (клопотаннях)
питань, за підписом керівника або
особи, яка виконує його обов'язки.

Рішення про відмову в задоволенні
вимог, викладених у заяві (клопотанні),
доводиться до відома громадянина в
письмовій формі з посиланням на Закон і
викладенням мотивів відмови, а також із
роз'ясненням порядку оскарження
прийнятого рішення.

Відповідно до абзаців першого, шостого
ч. 1 ст. 19 Закону України «Про звернення
громадян», органи державної влади і
місцевого самоврядування,
підприємства, установи, організації
незалежно від форм власності,
об'єднання громадян, засоби масової
інформації, їх керівники та інші
посадові особи в межах своїх
повноважень зобов'язані: об'єктивно,
всебічно і вчасно перевіряти заяви чи
скарги, письмово повідомляти
громадянина про результати перевірки
заяви чи скарги і суть прийнятого
рішення.

Звернення розглядаються і вирішуються
у термін не більше одного місяця від
дня їх надходження, а ті, які не
потребують додаткового вивчення, -
невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти
днів від дня їх отримання. Якщо в
місячний термін вирішити порушені у
зверненні питання неможливо, керівник
відповідного органу, підприємства,
установи, організації або його
заступник встановлюють необхідний
термін для його розгляду, про що
повідомляється особі, яка подала
звернення. При цьому загальний термін
вирішення питань, порушених у
зверненні, не може перевищувати сорока
п'яти днів (ч. 1 ст. 20 Закону України «Про
звернення громадян»).

Крім того, згідно з статтею 9 Закону
України «Про інформацію», всі
громадяни України, юридичні особи і
державні органи мають право на
інформацію, що передбачає можливість
вільного одержання, використання,
поширення та зберігання відомостей,
необхідних їм для реалізації ними
своїх прав, свобод і законних
інтересів, здійснення завдань і
функцій.

Реалізація права на інформацію
громадянами, юридичними особами і
державою не повинна порушувати
громадські, політичні, економічні,
соціальні, духовні, екологічні та інші
права, свободи і законні інтереси інших
громадян, права та інтереси юридичних
осіб.

Кожному громадянину забезпечується
вільний доступ до інформації, яка
стосується його особисто, крім
випадків, передбачених законами
України.

Як зазначив відповідач, після
закінчення апеляційного провадження
ОСОБА_2 почав звертатись до
Апеляційного суду м. Києва з
вищевказаними заявами, з яких
вбачалось, що він не погоджується з
ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
22.09.2011. У відповідях Апеляційного суду
м. Києва на заяви ОСОБА_2 останньому
було роз'яснено його право на касаційне
оскарження даної ухвали. Крім того,
заяви ОСОБА_2 містять образливі
висловлювання на адресу посадової
особи органу державної влади. Про дану
обставину ОСОБА_2 також було
повідомлено та роз'яснено, що подання
таких звернень тягне за собою
відповідальність, передбачену чинним
законодавством.

Колегія суддів, вважає відповідачем 05
грудня 2012 року було надано відповідь за
№ 22-ц/2690/12359/2011 на звернення позивача
від 03 грудня 2013 року. Також,
відповідачем 18 січня 2013 року
було надано відповідь за № 22-ц/2690/12359/2012
на звернення позивача від 15 січня 2013
року, у порядку та строки, встановлені
Законом України «Про звернення
громадян».

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30.08.2013 року - залишити
без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 30.08.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.