Справа № 826/20076/13-а
Суддя: Кузьменко В. В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Кузьменко В. В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія Київського апеляційного
адміністративного суду у складі:

головуючого -
судді Кузьменко В. В.,

суддів
Василенка Я. М., Степанюка А. Г.,

за участю
секретаря Рипік О. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Києві справу за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Аверс" до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.01.2014 року, -

В С Т А Н О
В И Л А :

Позивач звернувся з позовом до ДПІ у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві, в якому
просить визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення від 13.11.2013 року
№.

Свої вимоги мотивував тим, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення прийнято
податковим органом із порушенням
чинного законодавства України,
ґрунтуються на неправильному
застосуванні норм податкового
законодавства, а тому, підлягає
скасуванню.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.01.2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим
рішенням відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
оскаржувану постанову як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права
та винести нове рішення, яким позов
залишити без задоволення в повному
обсязі.

В судове засідання з'явились учасники
процесу. Представник апелянта
підтримав апеляційну скаргу та просив
її задовольнити, представник позивача
просив залишити постанову суду першої
інстанції без змін.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 1, 200 КАС України,
суд апеляційної інстанції залишає
скаргу без задоволення, а постанову
суду - без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції дійшов до
висновку про наявність підстав для
задоволення позову, виходячи з того, що
позивачем підтверджені належними
первинними і розрахунковими
документами господарські відносини з
контрагентом, договірні
взаємовідносини були укладені з метою
настання реальних обставин, а тому,
висновки викладені в Акті перевірки є
помилковими та викладеними з
порушенням норм податкового права.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачем проведено документальну
невиїзну перевірку ПАТ "Аверс" з питань
дотримання вимог податкового
законодавства по взаємовідносинах
стосовно експорту товарів (робіт,
послуг) за період з 01.01.2012 по 25.07.2013.

За результатами перевірки складено акт
від 23.10.2013 року №289/1-22-01/273991, яким
встановлено порушення позивачем вимог
підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195 ПК
України, внаслідок чого занижено суму
податку на додану вартість, яка
підлягає сплаті в бюджет, на суму 5 621
706,00 грн., у тому числі лютий, березень,
травень-листопад 2012 року, січень, лютий,
квітень, травень та липень 2013 року.

На підставі висновків акту перевірки
податковим органом прийнято податкове
повідомлення-рішення за порушення п.п.
195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК України ПАТ "Аверс"
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість на 7 027 132,50
грн., у тому числі за основним платежем
на 5 621 706,00 грн., за штрафними
(фінансовими) санкціями - 1 405 426,50 грн.

Як встановлено, між ПАТ "Аверс"
(комітент) та ДП "Мілкіленд-Україна"
(комісіонер) укладено договір комісії
від 30 січня 2012 року №МУ-А-02/2012, за
умовами якого комісіонер
зобов'язується за дорученням комітента
укласти в інтересах останнього за
винагороду від свого імені договори
щодо експорту товару; товар, його
кількість та мінімальна ціна продажу, а
також інші умови та вказівки комітента
визначатимуться у додаткових угодах до
даного договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору
комісії комісіонер зобов'язується
самостійно експортувати товар,
переданий відповідно до даного
договору; надавати звіти комітенту та
передавати останньому всі прав та
документи стосовно покупців, що
витікають із зовнішньоекономічних
договорів купівлі-продажу; здійснити
митне оформлення товару у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Згідно з актами прийому-передачі до
договору комісії, за лютий, березень,
травень-листопад 2012 року, січень, лютий,
квітень, травень, липень - жовтень 2013
року, за місцем розташування
виробників (м. Миргород Полтавської
області, м. Ромни, м. Охтирка Сумської
області) комітент передав комісіонеру
на комісію товар - сири: "Росийский
большой", "Король Артур" со вкусом
топленого молока, "Сметанковый"
торгової марки "Добряна" та інші.

На виконання договору комісії ДП
"Мілкіленд-Україна" самостійно уклало з
суб'єктами господарювання Російської
Федерації та Республіки Казахстан (ООО
"Прод Імпорт", ООО "Еверест", ООО "Ламос",
ООО "Сладкая жизнь плюс", ООО "Омега", ТОВ
"Век-імпекс", ОАО "Останкинский молочный
комбинат", підприємець ОСОБА_3 та інші)
зовнішньоекономічні контракти на
поставку молочних продуктів.

Транспортування продукції
здійснювалось ДП "Мілкіленд-Україна" у
місці їх отримання за договорами
перевезення та транспортного
експедирування із
підприємствами-перевізниками, зокрема
такими як ФОП ОСОБА_4, ФОП ОСОБА_5, ТОВ "МК
Темп", СП ТОВ "Трансінтергруп", що
підтверджується копіями відповідних
договорів та актів виконаних робіт
(приймання послуг).

На підтвердження факту вивезення
товарів за межі митної території
України позивач надав суду копії
вантажних митних декларацій.

Виконання комісіонером зобов'язань за
договором комісії підтверджується
звітами комісіонера та актами
прийому-передачі виконаних робіт
(наданих послуг), що складені протягом
лютого, березня, травня, червня, липня,
серпня, вересня, жовтня, листопада 2012
року, січня, лютого, квітня, травня 2013
року.

ДП "Мілкіленд-Україна" за результатами
господарських відносин виписало
позивачу податкові накладні на
загальну суму 747 127,87 грн., у тому числі
податок на додану вартість 124 521,31 грн.

Розміри ставок податку на додану
вартість визначені ст. 193 ПК України.

Відповідно до п.п. 195.1.1 п. 195.1 ст. 195 ПК
України (в редакції, що діяла до 08 липня
2012 року) визначено, що за нульовою
ставкою оподатковуються операції з
експорту товарів (супутніх послуг),
якщо їх експорт підтверджений митною
декларацією, оформленою відповідно до
вимог митного законодавства.

За нульовою ставкою оподатковуються
операції з: вивезення товарів за межі
митної території України: а) у митному
режимі експорту; б) у митному режимі
реекспорту, якщо товари поміщені у
такий режим відповідно до пункту 5
частини першої статті 86 Митного
кодексу України; в) у митному режимі
безмитної торгівлі; г) у митному режимі
вільної митної зони.

Товари вважаються вивезеними за межі
митної території України, якщо таке
вивезення підтверджене в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України, митною декларацією,
оформленою відповідно до вимог Митного
кодексу України.

Митна декларація, відповідно до п. 12 ст.
1 МК України від 11.07.2002 року № 92-IV, є
письмова заява встановленої форми, яка
подається митному органу і містить
відомості щодо товарів і транспортних
засобів, які переміщуються через
митний кордон України, необхідні для їх
митного оформлення або переоформлення.

Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту вважається дата
тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського
рахунка платника податку на оплату
товарів/послуг;

- дата отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (п. 198.2 ст.198 ПК
України).

Пунктом 198.6 ст. 198 цього Кодексу
передбачено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 ПК України
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму коштів,
що надійшли на поточний рахунок як
попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг,
послуг не містить відокремленої
вартості, перелік (номенклатура)
частково поставлених товарів/послуг
зазначається в додатку до податкової
накладної у порядку, встановленому
центральним органом державної
податкової служби, та враховується при
визначенні загальних податкових
зобов'язань.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України,
податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту.

На підтвердження факту вивезення
товарів за межі митної території
України позивач надав копії вантажних
митних декларацій: від 23 лютого 2012 року
№100190000/2012/023628, від 24 лютого 2012 року
№100190000/2012/023638, від 29 березня 2012 року
№100190000/2012/023967, від 11 травня 2012 року
№100190000/2012/024344, від 17 травня 2012 року
№100190000/2012/024399, від 27 червня 2012 року
№100190000/2012/024950, №100190000/2012/024949, від 05 липня
2012 року №100190000/2012/025006, №100190000/2012/025012,
№100190000/2012/025015, №100190000/2012/025016, від 16
серпня 2012 року №100190000/2012/002668, від 17
серпня 2012 року №100190000/2012/002614,
№100190000/2012/002689, від 14 вересня 2012 року
№100190000/2012/003316, №100190000/2012/003317 та
№100190000/2012/003318, від 26 жовтня 2012 року
№100190000/2012/004497, від 22 листопада 2012 року
№100190000/2012/005027, та №100190000/2012/026684, від 31
січня 2013 року №805160000/2013/000514, від 01
лютого 2013 року №805160000/2013/000534, від 04
квітня 2013 року №805160000/2013/001503, від 23
квітня 2013 року №805160000/2013/001792, від 24
квітня 2013 року №805160000/2013/001795, від 16
травня 2013 року №100270000/2013/563380 та
№100270000/2013/563381, від 13 травня 2013 року
№100270000/2013/563585 та №100270000/2013/563605, від 17
травня 2013 року №100270000/2013/563398, від 25
липня 2013 року №805160000/2013/002928.

Відтак, товари у межах спірних
правовідносин вважаються вивезеними
за межі митної території України, що є
безумною підставою для застосування
нульової ставки оподаткування
податком на додану вартість при
експорті сирів.

Молочні продукти харчування - сири в
асортименті ПАТ "Аверс" придбавало на
підставі відповідних договорів
поставки, укладених протягом
перевіреного періоду із контрагентами
позивача.

Крім того, в Акті перевірки не виявлено
порушень позивачем вимог податкового
законодавства при формуванні
податкового кредиту по операціям з
придбання товарів у контрагентів.
Документальне підтвердження та
реальність вказаних господарських
операцій та придбання товару для
провадження господарської діяльності
відповідачем не заперечується.

Таким чином, враховуючи підтвердження
реальності вивезення товару на
підставі оформлених вантажних митних
декларацій, ПАТ "Аверс" правомірно
застосовувало нульову ставку з податку
на додану вартість при визначенні бази
оподаткування з вартості зазначених
операцій, тому висновки Акта перевірки
про порушення позивачем п.п. 195.1.1 п. 195.1
ст. 195 ПК України та заниження податку
на додану вартість є помилковими.

Апелянтом не було надано доказів на
підтвердження вимог апеляційної
скарги, а збільшення позивачем суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість з урахуванням штрафних
санкцій є протиправним.

Перевіривши мотивування судового
рішення та доводи апеляційної скарги,
відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод щодо справедливого судового
розгляду, врахувавши ст. 8 КАС України,
відповідно до якої суд застосовує
принцип верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського Суду з прав людини,
судова колегія вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку щодо
задоволення позову, через що постанову
суду першої інстанції слід залишити
без змін.

Керуючись ст.ст. 8, 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206,
212, 254 КАС України, п. 2, 3, 4, 5, 6, 9 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України «Про судове рішення в
адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.01.2014 року у справі за
адміністративним позовом Публічного
акціонерного товариства "Аверс" до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення -
залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.01.2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, тобто з 08.04.2014 року,
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя:
В. В. Кузьменко

Судді:
Я. М. Василенко

А. Г. Степанюк

Повний текст ухвали виготовлено 08.04.2014
року.

Головуючий суддя
Кузьменко В. В.

Судді:
Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.