Справа № 2а-3298/11/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Київ К/9991/87041/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційні скарги Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Денім
Сервіс» на постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.2011 року по справі № 2а-3298/11/2670 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Денім Сервіс» до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва про
скасування рішень та зобов'язання
вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Денім Сервіс»
звернулось до суду з позовною заявою до
Державної податкової інспекції у
Печерському районі міста Києва про
скасування рішень від 24 листопада 2010
року № 65032/10/28-611 та від 15 грудня 2010 року
№ 68886/10/28-511 про невизнання звітних
документів, зобов'язання визнати
податкові декларації з податку на
додану вартість за липень 2010 року та
листопад 2010 року з відповідними
додатками такими, що подані згідно
вимог чинного законодавства України.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.04.2011 року позов задоволено частково.
Скасовано рішення Державної
податкової інспекції у Печерському
районі м. Києва від 15 грудня 2010 року №
68886/10/28-511 про невизнання звітних
документів. Визнано податкову
декларацію з податку на додану
вартість за листопад 2010 року з
відповідними додатками такою, що
подана згідно вимог чинного
законодавства України з моменту її
подачі до Державної податкової
інспекції у Печерському районі
м. Києва. В решті позовних вимог
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 23.11.2011 року
скасовано рішення суду першої
інстанції в частині визнання
податкової декларації з податку на
додану вартість за листопад 2010 року з
відповідними додатками такою, що
подана згідно вимог чинного
законодавства України з моменту її
подачі до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.
Києва. В іншій частині постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 15 квітня 2011 року
залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач
звернувся до Вищого адміністративного
суду України із касаційною скаргою, в
якій просить рішення місцевого та
апеляційного адміністративних судів
скасувати в частині задоволення
позовних вимог та прийняти в цій
частині нове рішення про відмову в
позові. В обґрунтування касаційної
скарги скаржник посилається на
порушення судами норм матеріального
права та прийняття судових рішень без
належного врахування всіх обставин
справи.

Не погодившись із постановою суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.2011 року як таку, що прийнята з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, та залишити без
змін постанову суду першої інстанції,
оскільки скаржник вважає її такою, що
прийнята з правильним застосуванням
норм чинного законодавства.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційні
скарги не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що Товариством з
обмеженою відповідальністю «Денім
Сервіс» 08 листопада 2010 року направлено
поштою декларацію з податку на додану
вартість за липень 2010 року, яку
Державна податкова інспекція у
Печерському районі м. Києва отримала 23
листопада 2010 року.

Рішенням Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
від 24 листопада 2010 року № 65032/10/28-611 «Про
невизнання звітних документів»
встановлено, що податкова декларація
за липень 2010 року заповнена всупереч
правил, зазначених у затвердженому
порядку її заповнення в зв'язку з тим,
що декларація не підписана
відповідними посадовими особами.
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Денім Сервіс»
запропоновано надати нову податкову
звітність з податку на додану вартість
за відповідний звітний період,
оформлену належним чином.

14 грудня 2010 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «Денім
Сервіс» подано до Державної податкової
інспекції у Печерському районі м. Києва
декларацію з податку на додану
вартість за листопад 2010 року.

Рішенням від 15 грудня 2010 року №
68886/10/28-511 «Про невизнання звітних
документів» встановлено, що
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Денім Сервіс»
надана податкова декларація з податку
на додану вартість з відповідними
додатками за листопад 2010 року, в якій
додаток 5 до декларації «Розшифровки
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів» не
відповідає нормам та змісту
відповідного податку, а саме: відсутнє
поле для внесення даних в розділі ІІІ
«Операції з придбання з ПДВ, які не
надають право формування податкового
кредиту», в зв'язку з чим податковим
органом не прийнята податкова
декларація та запропоновано надати
нову податкову звітність з податку на
додану вартість за відповідний звітний
період, оформлену належним чином.

Задовольняючи позов частково,
апеляційний суд виходив з наступних
мотивів, з чим погоджується суд
касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 4.1.2 п. 4.1 ст. 4 Закону
України від 21.12.2000 року №2181-III «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами» (далі -
Закон №2181-III) прийняття податкової
декларації є обов'язком контролюючого
органу. Податкова декларація
приймається без попередньої перевірки
зазначених у ній показників через
канцелярію, чий статус визначається
відповідним нормативно-правовим актом.
Відмова службової (посадової) особи
контролюючого органу прийняти
податкову декларацію з будь-яких
причин або висування нею будь-яких
передумов щодо такого прийняття
(включаючи зміну показників такої
декларації, зменшення або скасування
від'ємного значення об'єктів
оподаткування, сум бюджетних
відшкодувань, незаконного збільшення
податкових зобов'язань тощо)
забороняється та розцінюється як
перевищення службових повноважень
такою особою, що тягне за собою її
дисциплінарну та матеріальну
відповідальність у порядку,
визначеному законом.

Абзацом 5 підпункту 4.1.2 пункту 4.1 статті
4 Закону №2181-III встановлено, що
податкова звітність, отримана
контролюючим органом від платника
податків як податкова декларація, що
заповнена ним всупереч правилам,
зазначеним у затвердженому порядку її
заповнення, може бути не визнана таким
контролюючим органом як податкова
декларація, якщо в ній не зазначено
обов'язкових реквізитів, її не
підписано відповідними посадовими
особами, не скріплено печаткою
платника податків. У цьому випадку,
якщо контролюючий орган звертається до
платника податків з письмовою
пропозицією надати нову податкову
декларацію з виправленими показниками
(із зазначенням підстав неприйняття
попередньої), то такий платник податків
має право: надати таку нову декларацію
разом зі сплатою відповідного штрафу;
оскаржити рішення податкового органу в
порядку апеляційного узгодження.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом апеляційної
інстанції, доказів на підтвердження
законних підстав для неприйняття
документів податкової звітності
позивача за листопад 2010 року,
відповідачем не надано.

В той же час, апеляційним судом
правомірно відмовлено в задоволенні
позову про скасування рішення
Державної податкової інспекції у
Печерському районі м. Києва від 24
листопада 2010 року № 65032/10/28-611, яким не
визнано податкову декларацію за липень
2010 року, оскільки вона заповнена
всупереч правил, зазначених у
затвердженому порядку її заповнення.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України,
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку щодо наявності підстав для
часткового задоволення позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційних скарг порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційні скарги слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційні скарги Державної
податкової інспекції у Печерському
районі міста Києва та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Денім
Сервіс» відхилити.

Постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
від 23.11.2011 року по справі № 2а-3298/11/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.