Справа № 2а-285/11/0540
Суддя: Василенко Л. А.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Чернова О.В.
Суддя-доповідач - Василенко Л. А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2014 року
справа №2а-285/11/0540

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого Василенко Л.А., суддів
Старосуда М.І. Шальєвої В.А.,

розглянув в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у м. Донецьку ради на
постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 21 січня 2014 року у справі
№ 2а/258/11/0540 за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у м. Донецьку ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Петровського районного
суду м. Донецька від 21 січня 2014 року
уточнений позов ОСОБА_2 до Управління
праці та соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
(далі УПСЗН Петровської районної у м.
Донецьку ради) про визнання дій
протиправними та зобов'язання вчинити
певні дії задоволено, а саме: визнано
протиправними дії УПСЗН Петровської
районної у м. Донецьку ради по
нарахуванню та виплаті ОСОБА_2 допомоги
по догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку з 13 липня 2010 року до 30
жовтня 2014 року та з 9 листопада 2012 року
до 26 грудня 2012 року у розмірі, меншому
ніж прожитковий мінімум для дітей
віком до шести років; зобов'язано УПСЗН
Петровської районної у м. Донецьку ради
нарахувати та виплатити ОСОБА_2
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку у
розмірі, визначеному ст. 43 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності та витратами,
зумовленими народженням та
похованням» за період з 13 липня 2010 року
до 30 жовтня 2012 року та з 9 листопада 2012
року до 26 грудня 2012 року з урахуванням
проведених виплат (а. с. 89,90)

Відповідач, не погодившись з
постановою суду першої інстанції,
подав апеляційну скаргу, в якій просив
постанову суду першої інстанції
скасувати в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального
закону та прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволені позовних вимог
у повному обсязі (а. с. 93, 94, 110, 111).

За приписами п.2 ч.1 ст.197 КАС України
розгляд справи колегією суддів
здійснений в письмовому провадженні.

Колегія суддів заслухала
суддю-доповідача, вивчила доводи
апеляційної скарги за матеріалами
справи і дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що позивач ОСОБА_2 є
матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 17).

Згідно з витягом з наказу Головного
управління МВС України в Донецькій
області від 13.03.2010 року № 83 о/с старший
лейтенант міліції ОСОБА_2 - інспектор з
режиму секретності першого МВМ
Кіровського РВ Донецького МУ ГУМВС
України в Донецькій області надано
відпустку по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку з 24.02.2010
року до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно (а. с. 18).

Відповідно до рішення Петровського
УПСЗН м. Донецька від 07.06.2010 року №405728
про призначення допомоги сім'ям з
дітьми, ОСОБА_2 призначена допомога по
догляду за дитиною до трьох років
військовослужбовцям з 24.02.2010 року до
ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 130 грн. (а. с. 86).

1 грудня 2010 року позивач звернулася до
УПСЗН Петровської районної ум.
Донецьку ради з заявою про
донарахування та виплату допомоги по
догляду за дитиною до трьох років,
оскільки розмір отримуваної допомоги є
меншим, ніж визначено законом (а. с. 19).

Відповідно до довідки УПСЗН
Петровської районної ум. Донецьку ради
від 14.12.2010 року № 06/7156 ОСОБА_2
знаходилась з 01.12.2009 року на обліку в
Петровському УПСЗН м. Донецька і
отримувала допомогу по догляду за
дитиною 3-х років за період з лютого 2010
року до листопада 2010 року у розмірі 130
грн. (а. с. 20).

Відповідно до довідки УПСЗН
Петровської районної у м. Донецьку ради
від 21.01.2014 № 10/324 ОСОБА_2 з 24 лютого 2010
року перебувала на обліку в Управлінні
як застрахована в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування особа та
отримувала допомогу по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку щомісяця: з лютого по вересень 2010
року у розмірі 130 грн., з жовтня по
листопад 2010 року у розмірі 139 грн.74 коп.,
в грудні 2010 року у розмірі 154 грн. 74 коп.,
з січня по березень 2011 року у розмірі 173
грн. 74 коп., в квітні 2011 року у розмірі 130
грн., з травня по вересень 2011 року у
розмірі 259 грн. 44 коп., в жовтні 2011 року у
розмірі 284 грн. 44 коп., у листопаді 2011
року у розмірі 380 грн. 96 коп., в грудні 2011
року у розмірі 399 грн. 96 коп., з січня по
березень 2012 року у розмірі 468 грн. 96 коп.,
в квітні 2012 року у розмірі 489 грн. 96 коп.,
з травня по червень 2012 року у розмірі 680
грн. 43 коп., з липня 2012 року по вересень
2012 року у розмірі 688 грн. 43 коп., в жовтні
2012 року у розмірі 704 грн. 43 коп., в
листопаді 2012 року у розмірі 622 грн. 24
коп., з 01 грудня 2012 року по 26 грудня 2012 у
розмірі 725 грн. 07 коп. (а. с. 86-87).

За період з 1 листопада 2012 року по 8
листопада 2012 року допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку не виплачувалася у
зв'язку із перериванням відпустки по
догляду за дитиною і виходом на роботу
ОСОБА_2 (а. с. 88).

Спірним у справі є розмір допомоги по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку, яку отримувала
позивач.

До 1 січня 2008 року - дати набрання
чинності Законом України від 28 грудня
2007 N 107-VI «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
(далі - Закон N 107-VI) - правовідносини щодо
виплати допомоги регулювалися Законом
України «Про державну допомогу сім'ям з
дітьми» від 21.11.1992 № 2811-ХІІ (далі - Закон
№ 2811-ХІІ), дія якого поширювалася на
осіб, не застрахованих в системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування (стаття 13) та
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням" ( Закон № 2240-III), який
поширював свою дію на застрахованих у
зазначеній системі осіб. Розмір
допомоги також визначався цими
законами. Зокрема, статтею 43 Закону N
2240-III було передбачено, що допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Пунктами 23, 25 розділу II Закону N 107-VI були
внесені відповідні зміни до Закону N
2811-XII та Закону N 2240-III. Зокрема, змінами
до статті 13 Закону N 2811-XII його дію
поширено на застрахованих осіб, а із
Закону N 2240-III було виключено статті 40 -
44.

Конституційний Суд України Рішенням
від 22 травня 2008 року N 10-рп/2008 визнав
неконституційними низку положень
Закону N 107-VI, в тому числі й пункт 25
розділу II Закону N 107-VI щодо виключення
статей 40 - 44 Закону N 2240-III.

Пунктом 2 розділу III Закону N 107-VI було
передбачено, що розділ II цього Закону
діє до 31 грудня 2008 року.

Таким чином, з часу проголошення
Рішення N 10-рп/2008 Конституційним Судом
України відновили свою дію
вищезазначені положення Закону N 2240-III,
а з 1 січня 2009 року - статті 13, 15 Закону N
2811-XII.

Статтею 46 Закону України від 26 грудня
2008 N 835-VI «Про Державний бюджет України
на 2009 рік» та статтею 45 Закону України
від 27 квітня 2010 року N 2154-VI «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
(далі - Закон N 2154-VI) передбачено, що у 2009,
2010 роках допомога при народженні
дитини та по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
відповідно до Закону N 2240-III
призначається і здійснюється в
розмірах і порядку, визначених
Кабінетом Міністрів України.

Порядок призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми був
затверджений постановою Кабінету
Міністрів України 27 грудня 2001 року N 1751
саме на виконання Закону N 2811-XII (пункт 1).
Новий акт уряду на виконання статті 46
Закону № 835 та статті 45 Закону N 2154-VI не
приймався.

Розміри і порядок виплати допомоги
відповідно до Закону N 2240-III на
виконання статті 46 Закону № 835 та
статті 45 Закону N 2154-VI Кабінетом
Міністрів України не визначалися.

В подальшому, Законом України «Про
Державний бюджет на 2011рік», Законом
України «Про Державний бюджет на
2012рік» та будь-якими іншими законами не
встановлювався інший розмір допомоги
на 2011, 2012 роки, ніж в Законах №2811-ХІІ та
№2240-ІІІ.

Оскільки у цій справі спір виник щодо
виплати допомоги з період 13 липня 2010
року до 30 жовтня 2012 року та з 9 листопада
2012 року до 26 грудня 2012 року, особі яка
застрахована у системі соціального
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, то за таких
обставин колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про те,
що відносини щодо виплати допомоги
такій особі у зазначеному періоді
регулюються нормами спеціального
Закону (яким є Закон N 2240-III), відповідно
до статті 43 якого допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається
застрахованій особі у розмірі, що
встановлюється правлінням Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, але не менше
розміру прожиткового мінімуму,
встановленого законом.

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України, суд
апеляційної інстанції переглянув
судове рішення в межах доводів
апеляційної скарги. В решті постанова
суду не оскаржена.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи та
постанова прийнята з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
постанови суду відсутні.

Керуючись ст. 195 ч.1, ст. 197 ч.1 п.2, ст. 198 ч.1
п.1, ст. 200, ст. 205 ч.1 п.1, ст. 206, ст. 212, ст. 254
ч.5 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Петровської районної у м. Донецьку ради
залишити без задоволення.

Постанову Петровського районного суду
м. Донецька від 21 січня 2014 року у справі
№ 2а/258/11/0540 за позовом ОСОБА_2 до
Управління праці та соціального
захисту населення Петровської
районної у м. Донецьку ради про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити певні дії
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за
наслідками апеляційного перегляду
набирає законної сили через п'ять днів
після направлення її копії особам, які
беруть участь у справі та може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом 20 днів після
набрання законної сили.

Головуючий суддя
Л.А. Василенко

Судді
М.І.Старосуд

В.А.Шальєва