Справа № 815/4935/13-а
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 815/4935/13-а

Категорія: 8.3.3 Головуючий в 1 інстанції:
Колесниченко О. В.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.

суддів - Стас Л.В., Косцової І.П.

за участю секретаря - Скоріної Т.С.

за участю сторін:

представник позивача - В.П. Скрипник;

представник відповідача - В.В.
Петровський;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Одесі
апеляційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області на постанову
Одеського окружного адміністративного
суду від 07 жовтня 2013 року у справі за
адміністративним позовом приватного
підприємства «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» до
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ»
(надалі - ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ», позивач)
звернулося до Одеського окружного
адміністративного суду із позовом, в
якому просило визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області (надалі - відповідач,
Білгород-Дністровська ОДПІ)

№ від 17 червня 2013 року, яким
позивачу було збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість на загальну суму 564 165 грн., в
тому числі: за основним платежем - 462 964
грн. та за штрафними санкціями - 101 201
грн.

В обґрунтування позивач зазначив, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення
Білгород-Дністровської ОДПІ
ґрунтується на безпідставних та
незаконних висновках Акту перевірки, а
отже, прийнято податковим органом без
достатніх правових підстав, є
протиправним та підлягає скасуванню.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року адміністративний позов -
задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції, погодився з доводами
позивача та зазначив, що досліджені
судом первинні документи у спірних
правовідносинах повністю відповідають
приписам чинного податкового
законодавства України.

В апеляційній скарзі
Білгород-Дністровської ОДПІ ставиться
питання про скасування судового
рішення у зв'язку з порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи.

Так, апелянт зазначив, що оскільки
відсутні докази підтвердження
фактичного здійснення господарських
операцій, обставини прийому-передачі
товарів (робіт, послуг),
транспортування та зберігання, між
позивачем та його контрагентами,
наміри використання в подальшому у
господарській діяльності, відтак
позивачем неправомірно завищено
податковий кредит на суму 564 165 грн.

У суді апеляційної інстанції
представник апелянта підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» вважав
рішення суду законним та
обґрунтованим, а тому просив у
задоволенні апеляції відмовити.

З'ясувавши обставини справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість судового
рішення, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню на наступних підставах.

Фактичні обставини справи свідчать про
те, що Білгород-Дністровською ОДПІ на
підставі п.79.1, п.79.2 ст.79 Податкового
Кодексу України (надалі - ПК України)
проведена документальна невиїзна
позапланова перевірка ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» з питань дотримання
вимог податкового законодавства з
податку на додану вартість по
взаємовідносинах з ТОВ «Авроратрейд»
за вересень та жовтень 2010 року, з ТОВ
«Аван-Тайм» за червень та липень 2011
року, з ТОВ «Аквалон М» за жовтень 2012
року, з ТОВ «Конус Плюс» за травень 2012
року, з ТОВ «Солара» за грудень та
листопад 2010 року, ТОВ
«Агрофінінвесторг» за жовтень 2011 року,
ТОВ «Арагон Торг» за квітень 2012 року та
з ТОВ «Вістан ЛТД» за січень та лютий 2012
року.

За результатами перевірки 04 червня 2013
року було складено Акт № 1494/22-218/33455483,
яким встановлено порушення:

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.198.1 п.198.2 п.198.3
п.198.5 п.198.6 ст.198, п.201.1 п.201.4 ст.201 ПК
України зі змінами та доповненнями та
ст.1,2,3,9 Закону України від 16.07.1999 року
№996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні» в
результаті чого занижено податок на
додану вартість у періоді, що
перевірявся на загальну суму 462 964 грн.
(Том 2, а.с. 139-223).

На підставі виявлених порушень,
податковим органом 17 червня 2013 року
винесено податкове повідомлення -
рішення № , яким збільшено суму
грошового зобов'язання податку на
додану вартість - за основним платежем
462 964 грн., за штрафними санкціями - 101 201
грн.( Том 1, а.с. 6).

Висновки акту перевірки № 1494/22-218/33455483
від 04 червня 2013 ґрунтувалися на
документах податкового та
бухгалтерського обліку, наданих
позивачем, а також на актах перевірки
контрагентів позивача, а саме: ТОВ
«Авроратрейд», ТОВ «Солара», ТОВ
«Аван-Тайм», ТОВ «Агрофінінвестторг»,
ТОВ «Вістан ЛТД», ТОВ «Арагон торг», ТОВ
«Конус Плюс», ТОВ «Аквалон М», із яких
слідує, що усі операції купівлі-продажу
даних підприємств не спричиняють
реального настання правових наслідків,
а отже мають ознаки нікчемності та є
нікчемними по ланцюгу до
«вигодонабувача».

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ»
виходив із того, що діюче податкове та
бюджетне законодавство не ставлять в
залежність право платника податку на
податковий кредит, формування
податкового кредиту та відшкодування
податку на додану вартість, від
дотримання вимог податкового
законодавства іншими суб'єктами
господарювання, зокрема, контрагентами
позивача по всьому ланцюгу постачання
товару/послуг.

Згідно зі вимогами ст. 159 КАС України,
судове рішення повинно бути законним
та обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Колегія суддів не згодна з правовою
позицією суду першої інстанції,
стосовно фактичного здійснення
господарської діяльності між
позивачем та його контрагентами,
спираючись на наступні обставини
справи.

Так, 15 травня 2010 року позивач уклав з
ТОВ «Авроратрейд» договір поставки
пшениці, насіння, проса.

Строками та умовами поставки було
визначено, що поставщик поставляє
даний товар на склад покупця. Датою
поставки та переходу права власності
на товар вважається дата, зазначена в
документах на відвантаження товару
(накладних).

Дія договору - до 31 грудня 2011 року (Том 1,
а.с.85).

Слід зазначити, що продавець ТОВ
«Авроратрейд» знаходиться у м.
Кіровограді, а покупець ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» в м. Білгород -
Дністровському, Одеської області.

У вказаному договорі не було оговорено
з якого місця і на якій склад покупця
буде здійснюватися доставка товару.

Як вбачається з матеріалів справи (Том
2, а.с. 73), основний вид діяльності ТОВ
«Авроратрейд» оброблення металевих
відходів та брухту.

На момент перевірки даного
підприємства податковим органом (лютий
2013 року), ТОВ «Авроратрейд» не
знаходилося за місцем реєстрації, що
підтверджено записом до ЄДР від 04
вересня 2012 року.

На виконання договору поставки ТОВ
«Авроратрейд» виписано видаткові та
податкові накладні.

Відповідно до податкових та видаткових
накладних ТОВ «Авроратрейд»
відвантажило ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» всього
44 958 т кукурудзи на суму 68 334 грн.(том 1,
а.с.55 - 66)

У податкових накладних ТОВ
«Авроратрейд» автотранспортні витрати
зазначені - 0.

Розрахунки були проведені готівкою на
підставі квитанцій до прибуткового
касового ордеру.

Також, ТОВ «Авроратрейд» на поставило
покупцю ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» за
видаткової накладної №РН 0000393 від 21
вересня 2010 року єдиною партією
соняшник у кількості 304 654 т. на суму 1 054
002 грн., у зв'язку з чим у той же день
виписало посадкову накладну на
зазначену суму.

Всього ТОВ «Авроратрейд» поставлено
соняшника на адресу позивача - 469 268 т а
також пшениці 2 кл. групи А - 5 226 т.

Представник позивача у судовому
засіданні суду апеляційної інстанції
не зміг пояснити яким чином така велика
кількість товару поставлялася ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» та припустив, що даний
товар міг перевозити директор ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» на своєму
мікроавтобусі.

На вимогу апеляційного суду щодо
підтвердження реальності здійснення
господарських операцій представником
підприємства було надано податкові
накладні, виписані ТОВ «Нікопольська
зернова компанія «Сщасливська філія»
за зберігання зернових.

Зазначена зернова компанія
знаходиться у Дніпропетровській
області, а тому, прослідити
взаємозв'язок між отриманням позивачем
товару від контрагента ТОВ
«Авроратрейд» з м. Кіровограда до м.
Білгород - Дністровський, а потім його
транспортування для подальшого
зберігання в м. Нікополь - неможливо.

Крім того, неможливо ідентифікувати
товар, який зберігався на елеваторі в м.
Нікополь з тим, що отримував позивач
від ТОВ «Авроратрейд».

Так, відповідно до видаткових
накладних ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» отримало
соняшник 16 вересня 2010 року та 21 вересня
2010 року, однак, з реєстру накладних, які
виписувалися на зберігання зернових,
вбачається, що соняшник поступав на
зберігання вже 14 вересня 2010 року.

Із наданих ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» до суду
апеляційної інстанції документів
вбачається, що у вересні 2010 року
підприємство уклало ряд контрактів на
продаж соняшника ТОВ «Оптимус».

Вивчивши дані контракти, колегія суду
звертає увагу, що їх зміст
відрізняється від договору, який був
укладений з ТОВ «Авроратрейд».

Так, у цих контрактах, сторони договору
детально виклали вимоги до якості
товару, умов і термінів поставки,
порядку розрахунків, чого не було у
договорі поставки між ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» та ТОВ «Авроратрейд».

Враховуючи, що у позивача відсутні
докази щодо реальності господарської
операції з придбання зернових у ТОВ
«Авроратрейд», неможливо встановити,
що саме той товар, в подальшому був
проданий ТОВ «Оптимус».

Таким чином, надані позивачем
документи про подальшу реалізацію
товару не підтверджують здійснення
господарської операції між ним та ТОВ
«Авроратрейд».

Слід зазначити, що придбання товару у
іншого суб'єкта господарювання, ніж
того, хто зазначений у податковій
накладній не свідчить про реальність
господарської операції між ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» та його вище зазначеним
контрагентом.

Тому, враховуючи, що у ТОВ
«Авроратрейд» була відсутня необхідна
матеріальна база для виконання
підприємницької діяльності, що воно за
місцем реєстрації не знаходиться,
документально не підтвердило факт
придбання товаро - матеріальних
цінностей, а також сформувало
податковий кредит від ризикового
суб'єкта господарювання, колегія
суддів підтримує позицію податкового
органу про відсутність господарської
операції.

Відповідно до договору поставки, який
укладено 27 травня 2011 року позивачем з
ТОВ «Аван-Тайм», який виступає в ролі
Поставщика, поставляє на склад ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ», якій діє, як Покупець,
продукти харчування, господарські
товари, промислові товари, готову
продукцію. Оплата за договором
здійснюється готівкою.

Основним видом діяльності ТОВ
«Аван-Тайм» є оптова торгівля зерном,
насінням та кормами для тварин, але
позивачу товариство за даним договором
поставляло продукти харчування.

Період поставки - червень, липень 2011
року.

Всього було поставлено товару на суму 62
193 438 грн., однак в матеріалах справи
наявні квитанції лише на суму 326 740 грн.

Доказами виконання цього договору є
видаткові, податкові накладні та
квитанції до прибуткового касового
ордера про оплату товару готівкою.

Доказів перевезення товару з м.
Кіровоград, його прийняття на склад,
зберігання, використання в подальшому
в господарській діяльності не надано.

Відповідно до висновку податкової
міліції Кіровоградської ОДПІ, ТОВ
«Аван-Тайм» за податковою адресою не
знаходиться, що підтверджується
записом до ЄДР від 16 червня 2012 року

У даного товариства відсутня необхідна
матеріальна база для здійснення
підприємницької діяльності,
документально не підтверджено факт
придбання товаро - матеріальних
цінностей.

З договору поставки №12, укладеного 03
вересня 2012 року позивачем із ТОВ
«Аквалон М» вбачається, що на
Постачальника в особі ТОВ «Аквалон М»
покладений обов'язок підвозити Покупцю
товар власним транспортом, що має
відповідний санітарний паспорт (Том 1,
а.с. 145).

Із наданих до перевірки видаткових та
податкових накладних можливо
встановити,

що за даним договором поставки в період
з 12 по 15 жовтня 2012 року придбавалися
предмети для офісу та шини (Том 1, а.с.
146-152).

Незважаючи на те, що обов'язок доставки
товару покладався на Постачальника із
м. Харкова до позивача, який
розташований в Одеській області,
Постачальник не задекларував витрати
на транспортування.

Докази щодо оплати офісних товарів
готівкою містяться в матеріалах справи
на суму 16 080 грн., доказів оплати ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» за шини в сумі 55 300 грн. в
матеріалах справи відсутні.

Не надано доказів щодо мети
використання придбаного товару в
господарській діяльності.

Свідоцтво платника податку на додану
вартість у ТОВ «Аквалон М» скасовано 26
жовтня 2012 року з причини ненадання
декларації

ТОВ «Солара» на підставі договору
поставки від 15 квітня 2010 року повинно
було поставити на склад ПП
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» - соняшник (Том 1, а.с. 153).

Період поставки листопад - грудень 2010
року (а.с.157-168).

ТОВ «Солара» зареєстровано в місці
Києві, за місцем реєстрації не
знаходиться, що підтверджується
записом до ЄДР від 07 червня 2012 року.

На підтвердження здійснення
господарської операції позивачем
надано накладні, рахунки, податкові
накладні, квитанції до прибуткового
касового ордеру про оплату товару
готівкою (том 1, а.с. 157-168).

Із зазначених документів вбачається,
що Постачальник не декларував
товаротранспортні послуги, тобто хто
здійснив перевезення 47 165 т соняшника
на суму 192 103, 08 грн. - невідомо.

Невідомо де відбувалося навантаження
продукції, де її розвантажували,
приймали та зберігали, як, в подальшому,
нею розпорядилися в господарської
діяльності.

У договорі поставки №5 від 20 вересня 2011
року, укладеному позивачем та ТОВ
«Агрофінінвестторг» на поставку
продуктів харчування зазначено, що ТОВ
«Агрофінінвестторг» поставляє товар
на умовах - доставка на склад Покупця.
Датою поставки і переходу права
власності на товар вважається дата, яка
зазначена в документа на відвантаження
(накладних).

Документів поставки товару, переходу
права власності, відомостей з якою
метою придбавався цій товар до
перевірки ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ»
податковому органу - не надано.

ТОВ «Арагон торг» за договором №12 від 12
квітня 2012 року надавало позивачу
консультаційні послуги з
консультування з питань комерційної
діяльності на суму 18 900 грн., які ТОВ
«Арагон торг» отримало готівкою (Том 1,
а.с. 215)

ТОВ «Арагон торг» було зареєстровано
платником ПДВ - 28 березня 2012 року.

30 жовтня 2012 року, тобто через 7 місяців,
свідоцтво ТОВ «Арагон торг», як
платника ПДВ анульовано та внесено
запис до ЄДР про відсутність за
місцезнаходження.

Згідно Акту прийому - передачі
виконаних робіт, ТОВ «Арагон торг» (без
дати) надавало консультаційні послуги
персоналу (тренінг) (Том 1, а.с.210, 213).

Із зазначеного документу не
вбачається, номенклатуру конкретно
наданих послуг, відсутні будь-які
розрахунки фактичних витрат
постачальника наданих послуг, для
підтвердження їх дійсного та
необхідного використання в
господарській діяльності покупця, а
саме, відсутнє документальне
підтвердження ціноутворення вартості
виконаних робіт визначених в актах.

Крім того, ТОВ «Арагон торг» поставило
позивачу продукти харчування на суму 10
200 грн.

Договір про поставку даних продуктів
відсутній, у зв'язку з чим, встановити
на яких умовах поставлявся товар і як
проводилися розрахунки за нього - не
можливо.

Також, контрагентом позивача було ТОВ
«Вістан ЛТД», яке було зареєстровано
платником податку на додану вартість 21
листопада 2011 року, а 26 листопада 2012 року
дане свідоцтво анульовано та внесено
запис до ЄДР про відсутність за
місцезнаходження.

Керівником цього підприємства в період
з грудня 2011 року по вересень 2012 року був
Сологуб О.Ю.

За договором поставки №11 від 11 січня 2012
року ТОВ «Вістан ЛТД» повинно було
поставити позивачу продукти
харчування на склад, датою поставки і
переходу права власності на товар
вважалася дата, яка зазначена в
документах на відвантаження
(накладних) (Том 1, а.с.235).

Із зазначеного договору, податкових
накладних, товарно - транспортних
накладних вбачається, що їх
підписувала неповноважна особа -
ОСОБА_5

Доказів, на якій підставі дана особа
здійснювала повноваження директора -
відсутні.

Із товарно - транспортної накладної
вбачається, що ТОВ «Вістан ЛТД»
виконувало функції автопідприємства,
але відомостей про наявність у нього
транспортних засобів - не має. (Том 1,
а.с.219 -239).

ТОВ «Конус Плюс» було зареєстровано
платником ПДВ 15 січня 2010 року, 30 жовтня
2012 року його свідоцтво платника ПДВ
анульовано.

Уклавши 26 квітня 2012 року з позивачем
договір поставки, ТОВ «Конус Плюс»
взяло на себе обов'язки здійснити
поставку за адресою, вказаною покупцем,
в особі ПП «ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ», виноградних
кілків в упаковці. Товар повинен
відповідати нормам та стандартам і
приймання товару повинно було
здійснюватися саме за такими
критеріями (Том 1, а.с.237).

Поставка зазначеного товару за
документами, які містяться в
матеріалах справи, відбувалася у
травні 2012 року.

Докази поставки товару, його прийняття
за умовами договору - відсутні.

Статтею 1 Закону України від 16 липня 1999
року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні»
(надалі - Закон №996) передбачено, що
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, будь-які документи (у тому
числі договори, накладні, рахунки тощо)
мають силу первинних документів лише в
разі фактичного здійснення
господарської операції. Якщо ж
фактичного здійснення господарської
операції не було, відповідні документи
не можуть вважатися первинними
документами для цілей ведення
податкового обліку навіть за наявності
всіх формальних реквізитів таких
документів, що передбачені чинним
законодавством.

Враховуючи викладене, для
підтвердження даних податкового
обліку необхідно брати до уваги лише ті
первинні документи, які складені в разі
фактичного здійснення господарської
операції.

Відповідно до ст. 1 Закону № 996,
господарською операцією є дія або
подія, яка викликає зміни в структурі
активів та зобов'язань, власному
капіталі підприємства.

Отже, визначальною ознакою
господарської операції є те, що вона
повинна спричиняти реальні зміни
майнового стану платника податків.

В той же час, необхідною умовою для
віднесення сплачених у ціні товарів
(послуг) сум податку на додану вартість
є факт придбання товарів та послуг із
метою їх використання в господарській
діяльності.

Таким чином, витрати для цілей
визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток, а також
податковий кредит для цілей визначення
об'єкта оподаткування податком на
додану вартість мають бути фактично
здійснені і підтверджені належним
чином складеними первинними
документами, що відображають
реальність господарської операції, яка
є підставою для формування податкового
обліку платника податків.

Водночас, за відсутності факту
придбання товарів чи послуг, або в разі
якщо придбані товари чи послуги не
призначені для використання у
господарській діяльності платника
податку, відповідні суми не можуть
включатися до складу витрат для цілей
оподаткування податком на прибуток або
податкового кредиту з податку на
додану вартість навіть за наявності
формально складених, але недостовірних
документів або сплати грошових коштів.

Для з'ясування зазначених обставин
суду першої інстанції необхідно було
перевірити аргументи податкового
органу, викладені в акті перевірки та
інші докази.

Доводи суду першої інстанції про те, що
відносини між іншими учасниками
поставок товарів, робіт та послуг не
мають безпосереднього впливу на
дослідження факту реальності
господарської операції, вчиненої між
позивачем та його контрагентами, не
можуть бути єдиною підставою для
задоволення позову без дослідження
питання товарності спірних операцій.

Частиною 5 ст. 11 КАС України
передбачено, що суд повинен
запропонувати особам, які беруть
участь у справі, подати докази або з
власної ініціативи витребувати докази,
яких, на думку суду, не вистачає.

З метою встановлення факту здійснення
господарської операції, формування
податкового кредиту з податку на
додану вартість суд апеляційної
інстанції пропонував представнику
позивача надати усі первинні
документи, які належить складати
залежно від певного виду господарської
операції: договори, акти виконаних
робіт, документи про перевезення,
зберігання товарів, тощо.

Також, було запропоновано надати
докази зв'язку між фактом придбання
товарів (послуг) і господарською
діяльністю платника податку,
документи, які б дозволили дослідити
наявність господарської мети при
вчиненні відповідних дій платника
податку.

Однак, така вимога суду не була
виконана.

Враховуючи, що судом першої інстанції
було допущено неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
постановлене судове рішення на
підставі п.п.1 ч.1 ст.202 КАС України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні вимог позивача.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області - задовольнити.

Постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року - скасувати.

Прийняти у справі нову постанову, якою
у задоволенні адміністративного
позову приватного підприємства
«ЕДЕЛЬВЕЙС-ЮГ» до
Білгород-Дністровської об'єднаної
Державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів в
Одеській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили
негайно після її проголошення та може
бути оскаржена безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня
виготовлення повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено
08.04.2014 року.

Доповідач - суддя
І.О.Турецька

суддя
Л.В. Стас

суддя
І.П. Косцова