Справа № 638/4032/13-а
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/53223/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.
(суддя-доповідач)

Суддів: Розваляєвої Т.С.,

Черпіцької Л.Т.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Харківської міської
ради, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання протиправним та скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до
Харківської міської ради, треті особи:
ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просила визнати
протиправним рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради № 1809
від 10.10.2001 року та скасувати його з
моменту прийняття.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 20.06.2013 року позовні
вимоги задоволено: визнано
протиправним та скасовано рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради №1809 від 10.10.2001 року в
частині п.9 додатку №3.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2013 року
постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 20.06.2013 року
скасовано та ухвалено нову, якою у
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2 з
посиланням на порушення апеляційним
судом норм матеріального і
процесуального права, просила
скасувати оскаржувану постанову
апеляційного суду та залишити без змін
постанову суду першої інстанції.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили відмовити в
задоволенні касаційної скарги,
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07.10.2013 року
залишити без змін.

У зв'язку з неприбуттям жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, відповідно до
пункту 2 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Перевіривши і обговоривши доводи
касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню.

Скасовуючи постанову Дзержинського
районного суду м. Харкова від 20.06.2013
року, Харківський апеляційний
адміністративний суд виходив з того, що
спірним рішенням ніяким чином не
порушуються права позивачки, оскільки
воно було прийнято в 2001 році, в той час
коли позивачка набула право власності
на домоволодіння, що розташоване на
суміжній зі спірною земельній ділянці,
лише в 2007 році.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком судуд апеляційної інстанції.

Порядок передачі земель у власність і
надання їх у користування на час
ухвалення спірного рівшення був
врегульований нормами глави 2 (ст.ст.17 -
26) Земельного кодексу УРСР від 18 грудня
1990 року № 561-XII.

Згідно до ч.1 ст. 9 Земельного Кодексу
(далі - ЗК) України 1990 року (передача
земельних ділянок у власність належала
до відання сільських, селищних і
міських районного підпорядкування Рад
народних депутатів у галузі
регулювання земельних відносин на їх
території.

Відповідно до ч.1 ст.17 Земельного
кодексу УРСР передача земельних
ділянок у колективну та приватну
власність провадиться Радами народних
депутатів, на території яких
розташовані земельні ділянки.

Згідно ст. 19 Земельного кодексу України
право користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЗК України 1990 року
право власності на землю або право
користування наданою земельною
ділянкою виникає після встановлення
землевпорядними організаціями меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) і одержання документа, що
посвідчує це право.

Як встановлено судами, на підставі
договору-купівлі продажу від 07 червня
2007 року, ОСОБА_2 набула у власність
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1.

Відповідно до рішення сесії
Харківської міської ради №358/08 від 24
грудня 2008 року, позивачу було надано
дозвіл на розробку проекту відведення
земельної ділянки орієнтовною площею
1000,00 кв.м. На замовлення позивача
землевпорядною організацією було
розроблено та погоджено такий проект
відведення.

25 лютого 2009 року сесією Харківської
міської ради було прийнято рішення №
27/09, яким фактично затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки та надано у власність ОСОБА_2
земельну ділянку площею 990,04 кв.м. по
АДРЕСА_1.

29 квітня 2009 року сесією Харківської
міської ради було прийнято рішення
№95/09, яким внесено зміни у попереднє
рішення міської ради та, зокрема,
відмінено, як невиконаний, пункт 9
додатку 3 до рішення виконавчого
комітету Харківської міської ради від
10 жовтня 2001 року №1809 «Про надання
громадянам у користування додаткових
земельних ділянок», в частині надання
додаткової земельної ділянки площею
488,0 кв.м.

Зазначеним рішенням виконавчого
комітету Харківської міської ради від
10 жовтня 2001року №1809 (прийнятого в
порядку делегування повноважень
відповідно до рішеня Харківської
міської ради від 21.05.1998 року) «Про
надання громадянам у користування
додаткових земельних ділянок»
виконавчий комітет Харківської
міської ради в п. 9 додатку 3 передав у
постійне користування ОСОБА_3, ОСОБА_4
додаткову земельну ділянку площею 488,0
кв.м., яка знаходилась по вул.
Середньо-Уральська, 25 у м. Харкові.

Постановою Дзержинського районного
суду м. Харкова від 21.11.2011р. по справі №
2011/2а-155/11 за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Харкіської міської ради, 3-я особа
ОСОБА_2 про визнання рішень Харківської
міської ради недійсними відмовлено у
повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 03.04.2012р.,
залишеною без змін ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
13.03.2013 року, частково скасовано
постанову Дзержинського районного
суду м. Харкова від 21.11.2011р. та ухвалено
нове рішення, а саме п. 247 рішення
Харківської міської ради від 25.02.2009р. №
27/09 в частині передачі у власність гр.
ОСОБА_2 земельної ділянки площею 990,04
кв.м. по АДРЕСА_1, викладений в редакції
п. 17 рішення Харківської міської ради
від 29.04.2009р. № 95/09 визнано недійсним та
скасовано. В іншій частині постанову
залишено без змін.

Вважаючи, що рішенням Харківської
міської ради від 10 жовтня 2001 року №1809
«Про надання громадянам у користування
додаткових земельних ділянок»
порушуються її права, позивачка
звернулась до суду з зазначеним
позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних поноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Позивачка оскаржує рішення
виконавчого комітету відповідача, що
було прийнято у 2001 році, тоді як право
власності на домоволодіння, що
розташоване АДРЕСА_1 було набуто нею у
2007 році.

Вказане свідчить, що на час прийняття
спірного рішення, право ОСОБА_2 не могло
бути та не було порушено.

Крім того, відповідно до ч.3 ст. 3
Земельного кодексу України (редакції
чинній на час прийняття оскаржуваного
рішення 1992 року) повноваження по
наданню та відчуженню земельних
ділянок місцеві ради народних
депутатів можуть передавати
відповідному органу державної
виконавчої влади та виконавчим органам
місцевого самоврядування.

Як вже зазначалось вище, спірне рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради було прийнято в порядку
делегування повноважень відповідно до
рішеня Харківської міської ради від
21.05.1998 року. Тобто прийняте в межах
діючого земельного законодавства та
повноважень, наданих міською радою.

Згідно ч. 3 ст. 220-1 КАС України, суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

З урахуванням викладеного, судом
апеляційної інстанцій винесено
законне і обґрунтоване рішення,
постановлене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 210 - 231 Кодексу
адміністративного судочинства України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення

Постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 07 жовтня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, що встановлені статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: