Справа № 2а-819/12/0970
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/53340/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Виробничо-торгова кондитерська фірма
«Ласощі» на постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року по справі №
2а-819/12/0970 за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Виробничо-торгова кондитерська фірма
«Ласощі» до Державної податкової
інспекції в м. Івано-Франківську про
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Виробничо-торгова
кондитерська фірма «Ласощі»
звернулось до суду з позовом до
Державної податкової інспекції в м.
Івано-Франківську про скасування
податкових повідомлень-рішень №
та № від 13.03.2012 року.

Постановою Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2012 року адміністративний позов
задоволено.

Постановою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року скасовано постанову
Івано-Франківського окружного
адміністративного суду від 23 квітня 2012
року та прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову з мотивів
безпідставності заявлених вимог.

Не погодившись із постановою суду
апеляційної інстанції позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 03 жовтня 2013 року як таку, що
прийнята з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та залишити без змін постанову суду
першої інстанції, оскільки скаржник
вважає її такою, що прийнята з
правильним застосуванням норм чинного
законодавства.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами встановлено, що Державною
податковою інспекцією в м.
Івано-Франківську проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПАТ ВТКФ «Ласощі» з питань
підтвердження законності декларування
заявленого до відшкодування з бюджету
податку на додану вартість на рахунок
платника в банку по декларації з ПДВ за
червень та серпень 2011 року з
врахуванням уточнюючого розрахунку,
яка виникла за рахунок від'ємного
значення з ПДВ, за результатами якої
прийнято податкове повідомлення
рішення № від 13.03.2012 року, яким
зменшено позивачу розмір від'ємного
значення суми податку на додану
вартість у розмірі 60000,00 грн.; податкове
повідомлення-рішення № від 13.03.2012
року, яким зменшено суму бюджетного
відшкодування (у тому числі заявленого
в рахунок зменшення податкових
зобов'язань наступних періодів) з
податку на додану вартість у розмірі
89767,00 грн. та застосовано штрафні
санкції на суму 7443,00 грн.

Підставою прийняття спірних рішень
стало виявлення податковим органом
порушень позивачем п.185.1 ст.185, ст..186,
п.187.1 ст.187, п. 188.1 ст.188, п.198.2, п.198.3, п.198.6
ст.198, п.200.1, п.200.3, п.200.4 ст.200 Податкового
кодексу України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позову, апеляційний суд виходив з того,
що позивачем завищено суми бюджетного
відшкодування та безпідставно
сформовано податковий кредит на
підставі господарських операцій, які
носили фіктивний характер.

Однак, з такими висновками
апеляційного суду колегія суддів не
погоджується з огляду на таке.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту, згідно з пп. «а»
п.198.1 ст.198 Податкового Кодексу України,
виникає у разі здійснення операцій з
придбання або виготовлення товарів (у
тому числі в разі їх ввезення на митну
територію України) та послуг.

Не відносяться до податкового кредиту,
згідно з пунктом 198.6 цієї статті, суми
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
(або підтверджені податковими
накладними, оформленими з порушенням
вимог статті 201 цього Кодексу) чи не
підтверджені митними деклараціями,
іншими документами, передбаченими
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкова накладна видається
платником податку, який здійснює
операції з постачання товарів/послуг,
на вимогу покупця та є підставою для
нарахування сум податку, що
відносяться до податкового кредиту (п.
201.10 ст. 201 ПК України).

При цьому, згідно з п. 201.8 ст. 201 ПК
України, право на нарахування податку
та складання податкових накладних
надається виключно особам,
зареєстрованим як платники податку в
порядку, передбаченому статтею 183 цього
Кодексу.

Як було вірно встановлено судом першої
інстанції, факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та його контрагентом підтверджується
наявними в матеріалах справи
первинними документами, виписаними
позивачу його контрагентом (податкові,
видаткові накладні,
товарно-транспортні накладні, акти
прийому-здачі виконаних робіт), в той же
час, акт перевірки не містить жодних
зауважень щодо їх змісту та інформації
про відсутність статусу платника
податку у контрагента позивача станом
на дату їх виписки.

Доводи відповідача про нікчемність
угоди, укладеної між позивачем та ТОВ
«Інтерагро-2007», судом першої інстанції
правомірно не прийняті до уваги,
оскільки в матеріалах справи відсутні
докази на підтвердження такого факту.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

За таких обставин місцевий
адміністративний суд дійшов
обґрунтованого висновку щодо
необхідності задоволення позовних
вимог, правильно застосувавши норми
матеріального та процесуального права
до спірних правовідносин.

З огляду на вказані обставини та
відповідно до ст. 226 КАС України колегія
суддів Вищого адміністративного суду
України приходить до висновку про
скасування постанови апеляційного
суду з підстав невідповідності її
нормам матеріального та
процесуального права, та залишенні в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 220- 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд , -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Виробничо-торгова кондитерська фірма
«Ласощі» задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного
адміністративного суду від 03 жовтня 2013
року скасувати та залишити в силі
постанову Івано-Франківського
окружного адміністративного суду від 23
квітня 2012 року по справі № 2а-819/12/0970.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та може
бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.