Справа № 826/4079/14
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1 У Х В А Л А
01 квітня 2014 року м. Київ
№ 826/4079/14
Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Катющенко В.П.,
ознайомившись з позовною заявою та
доданими до неї матеріалами
громадянина ОСОБА_1 до Державної
міграційної служби України про
визнання незаконними та скасування
рішення, визнання дій незаконними,
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Громадянин ОСОБА_1 25 березня 2014 року
(відповідно до штемпеля пошти на
конверті) звернувся до Окружного
адміністративного суду міста Києва з
позовом до Державної міграційної
служби України, в якому просить суд:

- «визнати рішення Державної
міграційної служби України про відмову
ОСОБА_1 у визнанні біженцем або особою,
яка потребує додаткового захисту від
25.11.2013 р. № 677-13 незаконним та скасувати
його;

- зобов'язати Державну міграційну
службу України визнати ОСОБА_1
біженцем».

Відповідно до пунктів 5, 6 частини
першої статті 107 Кодексу
адміністративного судочинства України
суддя після одержання позовної заяви
з'ясовує, чи подано адміністративний
позов у строк, установлений законом
(якщо адміністративний позов подано з
пропущенням встановленого законом
строку звернення до суду, то чи
достатньо підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до суду
поважними) та чи немає інших підстав
для повернення позовної заяви,
залишення її без розгляду або відмови у
відкритті провадження в
адміністративній справі, встановлених
цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Частиною третьою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що для захисту прав,
свобод та інтересів особи цим Кодексом
та іншими законами можуть
встановлюватися інші строки для
звернення до адміністративного суду,
які, якщо не встановлено інше,
обчислюються з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Частиною п'ятнадцятою статті 10 Закону
України «Про біженців та осіб, які
потребують додаткового або
тимчасового захисту» встановлено
п'ятиденний строк оскарження рішення
Державної міграційної служби України
про відмову у визнанні біженцем або
особою, яка потребує додаткового
захисту.

У позовній заяві позивач зазначає, що
повідомлення про відмову у визнанні
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту отримав 06 лютого
2014 року.

Суд, розглянувши позовну заяву та
додані до неї матеріали, приходить до
наступних висновків.

Рішення № 677-13 про відмову у визнанні
біженцем або особою, яка потребує
додаткового захисту Державною
міграційною службою України винесено 25
листопада 2013 року.

З бази «Діловодство спеціалізованого
суду (ДСС)» вбачається, що Окружним
адміністративним судом міста Києва 18
лютого 2014 року було відкрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/1985/14. Проте, у призначені судові
засідання на 12 березня 2014 року та 25
березня 2014 року позивач та представник
позивача не прибули, про причини неявки
суд не повідомили, у зв'язку з чим
ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 25 березня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 до Державної
міграційної служби України про
визнання незаконним та скасування
рішення від 25 листопада 2013 року № 677-13 у
справі № 826/1985/14 було залишено без
розгляду у зв'язку з повторною неявкою
позивача.

Відповідно до частини другої статті 49
Кодексу адміністративного судочинства
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами і неухильно
виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, позивач реалізував своє
право на звернення до суду у лютому 2014
року.

Проте, саме внаслідок недобросовісного
користування позивачем своїми
процесуальними правами, позов
останнього залишено без розгляду.

При цьому, будь-яких поважних причин
пропуску строку звернення до суду не
зазначено та не надано доказів в
обґрунтування їх поважності.

Відповідно до частини першої статті 100
Кодексу адміністративного судочинства
України адміністративний позов,
поданий після закінчення строків,
установлених законом, залишається без
розгляду, якщо суд на підставі позовної
заяви та доданих до неї матеріалів не
знайде підстав для визнання причин
пропуску строку звернення до
адміністративного суду поважними, про
що постановляється ухвала.

Згідно частини другої статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
позовна заява може бути залишена без
розгляду як на стадії вирішення
питання про відкриття провадження в
адміністративній справі без
проведення судового засідання, так і в
ході підготовчого провадження чи
судового розгляду справи.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що підстави для визнання
поважними причин пропуску строку
звернення до суду відсутні, з огляду на
що позовна заява підлягає залишенню
без розгляду.

Згідно частини третьої статті 155
Кодексу адміністративного судочинства
України особа, позовна заява якої
залишена без розгляду, після усунення
підстав, з яких заява була залишена без
розгляду, має право звернутися до
адміністративного суду в загальному
порядку.

Керуючись ст. ст. 99, 100, 160, 165 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву громадянина ОСОБА_1 -
залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили
відповідно до ч. 1 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Ухвала може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції у порядку та
строки, встановлені ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Суддя
В.П. Катющенко