Справа № 2а-785/11/0770
Суддя: Качмар В.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2014 року
Справа № 181150/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Качмара В.Я.,

суддів - Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження в м.Львові апеляційну
скаргу Державної податкової інспекції
у м.Ужгороді Закарпатської області
Державної податкової служби на
постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року в справі за позовом Державної
податкової інспекції у м.Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової адміністрації України до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення штрафних (фінансових)
санкцій,

В С Т А Н О
В И В :

15.03.2011 Державна податкова інспекція у
м.Ужгороді Закарпатської області
Державної податкової адміністрації
України (далі - ДПІ) звернулася до суду
із позовом до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП) про
стягнення з відповідача на користь
бюджету штрафні (фінансові) санкції в
сумі 1795грн.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що рішенням від
07.05.2010 № до ФОП застосовано
штрафні (фінансові) санкції за
порушення п.1 ст.3 Закону України «Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг» (далі - Закон №265/95-ВР) та ст.15
Закону України «Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових
виробів» (далі - Закон №481/95-ВР), однак
такі ним у встановленому порядку не
сплачені.

Постановою Закарпатського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року в справі №2а-0770/785/11 у задоволенні
заявленого позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що рішення про
застосування штрафних санкцій
прийнято з численними порушеннями, а
тому стягнення з відповідача
застосованих санкцій є безпідставним
та незаконним.

Постанову оскаржив позивач, який в
апеляційній скарзі просить її
скасувати та прийняти нову, якою позов
задовольнити. Апеляційна скарга
обґрунтована порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також
безспірним існуванням у ФОП
заборгованості із сплати застосованих
до неї штрафних (фінансових) санкцій.
Також, зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно вийшов за межі
позовних вимог, оскільки предметом
заявленого позову є стягнення боргу, а
не правомірність рішень на підставі
яких він виник.

Особи, що беруть участь у справі, в
судове засідання для розгляду
апеляційної скарги не прибули, про
дату, час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином, клопотань
від осіб, які беруть участь у справі,
про розгляд справи за їх участю не
поступало, відповідач подав клопотання
про розгляд справи без його участі, а
тому апеляційний суд, у відповідності
до ч.1 ст.197 КАС України, вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними у
справі матеріалами, оскільки таку може
бути вирішено на основі наявних у ній
доказів. Перевіривши матеріали справи,
апеляційну скаргу, суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем проведено перевірку ФОП за
дотриманням суб'єктами господарювання
порядку проведення розрахунків за
товари (послуги), вимог з регулювання
обігу готівки, наявності торгових
патентів і ліцензій, за результатами
якої складено акт від 27.04.2010 №005241
(а.с.8-9).

Перевіркою встановлено, зокрема
порушення відповідачем п.п.1,2 ст.3
Закону №265/95-ВР у зв'язку з проведенням
розрахункових операцій без
застосування реєстратора
розрахункових операцій (далі - РРО) та
невидачею розрахункового документа
встановленого зразка; ст.15 Закону
№481/95-ВР у зв'язку із здійсненням
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями без наявності ліцензії.

На підставі зазначеного акта перевірки
позивачем прийнято рішення від 07.05.2010
№, яким до відповідача
застосовано суму штрафних (фінансових)
санкцій в розмірі 95грн та 1700грн
відповідно(а.с.10-11), однак такі останнім
у добровільному порядку не сплачені, що
зумовило звернення податкового органу
до суду із цим позовом.

Як слідує з матеріалів справи,
предметом розглядуваного позову є
примусове стягнення застосованих
штрафних санкцій за порушення вимог
Закону №265/95-ВР та №481/95-ВР, а тому під
час його розгляду суд повинен
перевірити правильність обчислення
штрафних (фінансових) санкцій.

Однак, питання правомірності
винесеного рішення про застосування
штрафних (фінансових) санкцій, а також
наявності допущених порушень
законодавства, яке регулює порядок
проведення розрахункових операцій за
товари (послуги) та здійснення
роздрібної торгівлі алкогольними
напоями, у цьому випадку складають
предмет окремого позову і суд не вправі
робити щодо них висновків, що
безпідставно не взято до уваги судом
першої інстанції.

Відповідно до п.п.1,12 ст.3 Закону №265/95-ВР
суб'єкти підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції в
готівковій та/або в безготівковій
формі (із застосуванням платіжних
карток, платіжних чеків, жетонів тощо)
при продажу товарів (наданні послуг) у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг зобов'язані:
проводити розрахункові операції на
повну суму покупки (надання послуги)
через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у
фіскальний режим роботи РРО з
роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що
підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням
зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок; видавати
особі, яка отримує або повертає товар,
отримує послугу або відмовляється від
неї, розрахунковий документ
встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Згідно з п.1 ст.17 Закону №265/95-ВР у разі
проведення розрахункових операцій на
неповну суму вартості проданих товарів
(наданих послуг), у разі непроведення
розрахункових операцій через РРО, у
разі нероздрукування відповідного
розрахункового документа, що
підтверджує виконання розрахункової
операції, або проведення її без
використання розрахункової книжки до
суб'єктів підприємницької діяльності,
які здійснюють розрахункові операції
за товари (послуги), за рішенням
відповідних органів державної
податкової служби України
застосовуються фінансові санкції у
п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на
які виявлено невідповідність.

Статтею 15 Закону №481/95-ВР передбачено,
що роздрібна торгівля алкогольними
напоями або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами
господарювання всіх форм власності, у
тому числі їх виробниками, за наявності
у них ліцензій.

Згідно ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення
норм цього Закону до суб'єктів
господарювання застосовуються
фінансові санкції у вигляді штрафів,
зокрема у разі оптової (включаючи
імпорт та експорт) і роздрібної
торгівлі спиртом етиловим, коньячним і
плодовим, спиртом етиловим
ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим,
алкогольними напоями та тютюновими
виробами без наявності ліцензій, - 200
відсотків вартості отриманої партії
товару, але не менше 1700 гривень.

Статтею 25 Закону №265/95-ВР передбачено,
що суми фінансових санкцій, які
визначені статтями 17-24 цього Закону,
підлягають перерахуванню суб'єктами
господарювання до Державного бюджету
України в десятиденний термін з дня
прийняття органами державної
податкової служби України рішення про
застосування таких фінансових санкцій.

У випадку несплати порушником
застосованих штрафних санкцій в
добровільному порядку, останні
стягуються за позовом податкового
органу в судовому порядку.

Статтею 17 Закону №481/95-ВР також
передбачено, що штрафи передбачені
цією статтею спрямовуються до бюджету
згідно з чинним законодавством. У разі
невиконання суб'єктом господарювання
рішення органів, зазначених у частині
третій цієї статті, сума штрафу
стягується на підставі рішення суду.

За таких обставин, апеляційний суд
приходить до висновку, що сума
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій податковим органом обчислена
вірно та залишається не сплаченою ФОП
до бюджету, а тому у ДПІ виникло право
на звернення до суду із цим позовом.

За таких обставин загальна сума
застосованих штрафних (фінансових)
санкцій склала 1795грн, така на час
розгляду справи в суді першої
інстанції не сплачена відповідачем до
бюджету, винесене позивачем рішення
про застосування фінансових санкцій є
дійсним на час розгляду справи, не
скасоване судом чи іншим уповноваженим
органом (доказів протилежного
сторонами не представлено), а тому
заявлений позов є обґрунтованим, у
зв'язку з чим підлягає до задоволення, з
вищевикладених мотивів.

Відповідно до ст.202 КАС України
підставами для скасування судом
апеляційної інстанції постанови або
ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд першої інстанції вважає
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

З огляду на викладене, оскільки
постанова суду першої інстанції
прийнята з порушенням норм
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення справи, то
апеляційну скаргу належить
задовольнити, а оскаржувану постанову
слід скасувати та прийняти нову
постанову.

Керуючись ст.ст.195, 197, 198, 202, 205, 207, 254 КАС
України, суд,

П О С Т А
Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у м.Ужгороді
Закарпатської області Державної
податкової служби задовольнити.

Постанову Закарпатського окружного
адміністративного суду від 31 жовтня 2012
року скасувати та прийняти нову
постанову якою позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 в користь Державного бюджету
України штрафні (фінансові) санкції в
розмірі 1795 (тисячу сімсот дев'яносто
п'ять) гривень.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена у касаційному
порядку шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів після
набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.Я. Качмар

Суддя
О.М. Гінда

Суддя
В.В. Ніколін