Справа № 750/11734/13-а
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Литвиненко
Суддя-доповідач: Губська О.А.
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Губської О.А.

суддів
Парінова А.Б., Беспалова О.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Києві апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 11 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в місті Чернігові про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до
Управління пенсійного фонду України в
місті Чернігові в якому просила
визнати неправомірними дії
відповідача щодо припинення виплати
пенсії за віком на пільгових умовах,
призначеної з лютого 2011 року та
зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в місті Чернігові
поновити виплату раніше призначеної
пенсії за віком на пільгових умовах з 01
лютого 2012 року.

Постановою Деснянського районного
суду міста Чернігова від 11 грудня 2013
року в задоволенні позову відмовлено.

Суд виходив з того, що умовою виплати
пільгової пенсії є надходження в
повному обсязі грошових коштів на
виплату такої пенсії від підприємства
до органу Пенсійного фонду України,
тому неперерахування підприємством
грошових коштів є підставою для
припинення виплати пільгової пенсії,
відтак, оскільки відкрите акціонерне
товариство «Чернігівське хімволокно»
не перерахувало кошти на виплату
позивачеві пільгової пенсії, у
відповідача були законні підстави для
припинення її виплати.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції позивач подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права, просила скасувати оскаржувану
постанову та ухвалити нову, якою позов
задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги,
позивач зазначила, що підстави для
припинення виплати пенсії закріплені
приписами ст.49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» і вказаною нормою не
передбачено такої підстави, як
неперерахування підприємством до УПФ
грошових коштів на виплату пенсії.
Також, апелянт акцентує увагу на тому,
що Порядком від 18.07.2007 року № 937, на який
посилався суд в обґрунтування правової
позиції, так само не передбачено
можливість припинення виплати пенсії у
разі ненадходження коштів від
підприємства чи організації. Таким,
чином, на думку апелянта, дії
відповідача щодо припинення виплати
пенсії позивачу не мають під собою
жодних правових підстав.

Оскільки апеляційна скарга подана на
рішення суду першої інстанції,
прийняте в порядку скороченого
провадження, то колегія суддів
приходить до висновку про розгляд
справу у порядку письмово провадження
у відповідності до п. 3) ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1, є громадянкою
України. 21.05.2011 року їй призначено
пенсію за віком на пільгових умовах
відповідно до підпункту 2 пункту 2
розділу ХV Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та Порядку призначення
пенсій за рахунок коштів підприємств
та організацій окремим категоріям
працівників за результатами атестації
робочих місць за умовами праці,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 18.07.2007 року № 937.

Разом з тим, з 01.02.2012 року виплату пенсії
позивачу було припинено, у зв'язку з чим
16.09.2013 року остання звернулася до
Управління пенсійного фонду України в
місті Чернігові із заявою про
поновлення відповідних виплат.

Листом відповідача від 24.09.2013 року №
557/10/111-7 позивача було повідомлено про
те, що виплата пенсії припинена в
зв'язку з визнанням відкритого
акціонерного товариства «Чернігівське
хімволокно», де позивач працювала до
виходу на пенсію, банкрутом та
припинення перерахування цим
підприємством відповідачеві коштів на
її виплату.

Вважаючи такі дії відповідача
протиправними, позивач звернулася до
суду з даним позовом.

Суд першої інстанції прийшов до
висновку про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитися з
вказаним висновком суду, виходячи з
наступного.

Статтею 46 Конституції України
передбачено, що громадяни мають право
на соціальний захист, що включає право
на забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2
розділу XV Прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
окремим категоріям працівників
залежно від умов праці за результатами
атестації робочих місць можуть
призначатися пенсії за рахунок коштів
підприємств та організацій, але не
раніше ніж за 5 років до досягнення
віку, передбаченого статтею 26 цього
Закону, в порядку, визначеному
Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач працювала перемотувальницею
ниток у ВАТ «Чернігівське хімволокно».

Згідно з пунктом «є» частини 1 ст. 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» робітниці текстильного
виробництва, зайняті на верстатах і
машинах, за списком виробництв і
професій, затверджуваним у порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України, мають право на пенсію за віком
після досягнення 50 років і при стажі
зазначеної роботи не менше 20 років.
Професія перемотувальниці ниток не
входить до списку зазначених робіт.

За наслідками атестації робочих місць
за умовами праці, проведеної згідно з
постановою КМ України від 01.08.1992 № 442,
характер і умови праці на робочому
місці перемотувальниці нитки у ВАТ
«Чернігівське хімволокно» віднесено
до ІІІ класу II ступеня тяжкості та
визнано за останньою право на
отримання пенсії за віком на пільгових
умовах із зниженням пенсійного віку на
п'ять років за рахунок коштів
підприємства, які перераховуться
Пенсійному фонду для здійснення
виплати пенсії на підставі ст. 13 Закону
України «Про пенсійне забезпечення».

Механізм призначення пенсій окремим
категоріям працівників, які за
результатами атестації робочих місць
працюють (працювали) в умовах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах визначено Порядком
призначення пенсій за рахунок коштів
підприємств та організацій окремим
категоріям працівників за
результатами атестації робочих місць
за умовами праці, який затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 18.07.2007 № 937.

Пунктом 6 цього Порядку визначено, що
рішення про призначення пільгової
пенсії приймається управлінням
Пенсійного фонду України у районі,
місті і районі у місті за місцем
розташування підприємства,
організації на підставі документів, що
подаються у порядку, встановленому
правлінням Пенсійного фонду України за
погодженням з Мінпраці, та
гарантійного листа підприємства або
організації про перерахування коштів
на рахунок зазначеного управління для
покриття витрат, пов'язаних з виплатою
пенсій.

Згідно з п. 7 вказаного Порядку виплата
пільгової пенсії здійснюється після
надходження у повному обсязі коштів
від підприємства, організації до
органу, що призначає пенсію, у строки,
передбачені Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» виплата пенсії
припиняється за рішенням
територіального органу Пенсійного
фонду України або за рішенням суду у
випадках: 1) якщо пенсія призначена на
підставі документів, що містять
недостовірні відомості; 2) на весь час
проживання пенсіонера за кордоном,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України; 3) у разі смерті
пенсіонера; 4) у разі неотримання
призначеної пенсії протягом 6 місяців
підряд; 5) в інших випадках,
передбачених законом.

Зважаючи на наведене, колегія суддів
погоджується з позицією апелянта, що
ненадходження коштів на виплату та
доставку пільгової пенсії від ВАТ
«Чернігівське хімволокно» не входить
до вищевказаного переліку підстав для
припинення пенсії. Так само і Порядком
від 18.07.2007 року № 937 не передбачено
можливість припинення виплати пенсії у
разі ненадходження коштів від
підприємства чи організації.

Крім того, згідно з постановою
господарського суду Чернігівської
області від 24.09.2012 № 5028/9/56/2012 ПАТ
«Чернігівське хімволокно» визнано
банкрутом. Підставою для зобов'язання
ПАТ «Чернігівське хімволокно»
відшкодовувати відповідачу кошти на
сплату пільгової пенсії був
гарантійний лист.

В той же час, з матеріалів справи
вбачається, що після порушення
господарським судом Чернігівської
області провадження про визнання ПАТ
«Чернігівське хімволокно» банкрутом
відповідач у порядку, передбаченому ст.
14 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не звертався
до суду з заявою про визнання його
права на отримання коштів на виплату
пільгових пенсій.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку що у відповідача були
відсутні визначені законом підстави
для припинення виплати пенсії
позивачу. оскільки остання мала право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
а ліквідація ПАТ «Чернігівське
хімволокно», у зв'язку з його
банкрутством, та несплата ним внесків
до Пенсійного фонду, не є підставою для
припинення виплати пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
України від 29.01.2008 року у справі №
к-2299/06.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 КАС України
підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є зокрема:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд першої
інстанції вважає встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання, а так
само розгляд і вирішення справи
неповноважним судом; участь в
ухваленні постанови судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
які викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглянув
справу.

Оскільки судове рішення ухвалене судом
першої інстанції з порушенням норм
матеріального права, то колегія суддів
апеляційної інстанції приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а постанова
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 198, 202, 205, 207, 212, 254, 267 КАС
України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Деснянського районного суду міста
Чернігова від 11 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду
України в місті Чернігові про визнання
дій неправомірними, зобов'язання
вчинити дії - задовольнити.

Постанову Деснянського районного суду
міста Чернігова від 11 грудня 2013 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою позовні
вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в м. Чернігові
щодо припинення виплати пенсії за
віком на пільгових умовах, призначеної
з лютого 2011 року.

Зобов'язати Управління пенсійного
фонду України в місті Чернігові
поновити виплату раніше призначеної
пенсії за віком на пільгових умовах з 01
лютого 2012 року

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення, а якщо її було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення копій особам,
які беруть участь у справі (ч. 5 статті
254 КАС України) та оскарженню не
підлягає

Головуючий суддя
О.А. Губська

Суддя
А.Б. Парінов

Суддя
О.О. Беспалов

Головуючий суддя

Губська О.А.

Судді:

Парінов А.Б.

Беспалов О.О.