Справа № 2а-15337/12/2670
Суддя: Кошіль В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2014 р. м. Київ
К/800/25264/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого
Кошіля В.В.

Суддів
Блажівської Н.Є.

Моторного О.А.

при секретарі
Фоміні А.Ю.

за участю представників:

позивача - Ситника С.І.

відповідача - Мильнікової М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі м. Києва Державної податкової
служби

на ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013

та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.01.2013

у справі № 2а-15337/12/2670

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Поліграфімпорт»

до Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі м. Києва
Державної податкової служби

про визнання протиправним та
скасування податкового
повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Поліграфімпорт»
звернулось до суду з позовом про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі м. Києва
Державної податкової служби №
від 02.07.2012.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
15.01.2013, яка залишена без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013,
позов задоволено; визнано протиправним
та скасовано спірне податкове
повідомлення-рішення, з підстав
обґрунтованості позовних вимог.

В касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення судів першої та
апеляційної інстанцій; прийняти нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права.

Перевіривши правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, за результатами проведеної
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «Поліграфімпорт» з
питань правильності нарахування,
повноти і своєчасності сплати податку
на додану вартість по
фінансово-господарським
взаємовідносинам з ТОВ «Торговий дім
«Полірід» за лютий-травень 2011 року,
складено акт № 1333/22-621-31987931 від 14.06.2012, в
якому зафіксовані порушення: п. п. 198.3,
198.6 ст. 198, п. п. 201.1, 201.2, 201.6 ст. 201
Податкового кодексу України, п. 4
Порядку ведення реєстру отриманих та
виданих податкових накладних,
затвердженого наказом ДПА України від
21.12.2010 № 969, зареєстрованого в
Міністерстві Юстиції України 29.12.2010 за
№ 1401/18696, в результаті чого занижено
податок на додану вартість на загальну
суму 1 056 452 грн., у т.ч.: за лютий 2011 року
на суму 111 311 грн., за березень 2011 року на
суму 436 786 грн., за квітень 2011 року на
суму 277 470 грн., за травень 2011 року на
суму 194 885 грн.

На підставі результатів вказаної
перевірки, 02.07.2012 відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про визначення суми грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в розмірі 1 020 453 грн., в т.ч.: 1 020
452 грн. основного платежу та 1 грн.
штрафних (фінансових) санкцій.

Донараховуючи грошове зобов'язання з
податку на додану вартість спірним
податковим повідомленням-рішенням,
податковий орган виходив з того, що у
контрагента позивача - ТОВ «Торговий
дім «Полірід» відсутні необхідні умови
для ведення господарської діяльності,
відсутні основні фонди, технічний
персонал, виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби, що
свідчить про нікчемність угод,
укладених з таким контрагентом.

Матеріалами справи встановлено, що
01.06.2010 між ТОВ «Поліграфімпорт»
(замовник) та ТОВ «Торговий дім
«Полірід» (постачальник) укладено
договір поставки № 1/6, за умовами
якого постачальник зобов'язується
систематично поставляти та передавати
у власність замовника поліграфічні
матеріали, частини до поліграфічного
обладнання, обладнання та інші
замовлені товари, а замовник
зобов'язується оплачувати та приймати
замовлений товар.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій виходили з
документального підтвердження
фактичного отримання позивачем товару
від ТОВ «Торговий дім «Полірід»; акт
перевірки не містить жодних посилань, з
яких підстав відповідач вважає угоду,
здійснену позивачем, нікчемним
правочином та в чому саме, на думку
відповідача, дана угода порушує
публічний порядок.

Однак, висновки судів попередніх
інстанцій є передчасними та такими, що
зроблені без повного та всебічного
з'ясування обставин у справі.

Статтею 69 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів. Докази суду надають особи,
які беруть участь у справі. Суд може
запропонувати надати додаткові докази
або витребувати додаткові докази за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, або з власної ініціативи.

Згідно зі ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим, тобто таким, що ухвалене
відповідно до норм матеріального права
при дотриманні норм процесуального
права на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Оскаржувані судові рішення вказаним
вимогам не відповідають.

Слід зазначити, що надання податковому
органу належним чином оформлених
документів, передбачених
законодавством про податки та збори, з
метою одержання податкової вигоди є
підставою для її одержання, якщо
податковий орган не встановив та не
довів, що відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Про необґрунтованість податкової
вигоди можуть також свідчити
підтверджені доказами доводи
податкового органу, зокрема, про
наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення
платником податків зазначених
операцій з урахуванням часу, місця
знаходження майна або обсягу
матеріальних ресурсів, економічно
необхідних для виробництва товарів,
виконання робіт або послуг,
нездійснення особою, яка значиться
виробником товару, підприємницької
діяльності;

- відсутність необхідних умов для
досягнення результатів відповідної
підприємницької, економічної
діяльності у зв'язку з відсутністю
управлінського або технічного
персоналу, основних коштів, виробничих
активів, складських приміщень,
транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки
тих господарських операцій, які
безпосередньо пов'язані з виникненням
податкової вигоди, якщо для такого виду
діяльності також потрібне здійснення й
облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не
вироблявся або не міг бути вироблений в
обсязі, зазначеному платником податків
у документах обліку;

- відсутність первинних документів
обліку.

Задовольняючи позовні вимоги, суди
попередніх інстанцій посилались на
докази, які є обов'язковими, але не
вичерпними, оскільки предмет
доказування у справі, що розглядається,
становлять обставини, що підтверджують
або спростовують реальність
здійснення самих господарських
операцій (придбання товарів), а відтак і
обґрунтованість визначення
податкового кредиту позивача.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 11 КАС України
суд вживає передбачені законом заходи,
необхідні для з'ясування всіх обставин
у справі, у тому числі щодо виявлення та
витребування доказів з власної
ініціативи. Суд повинен запропонувати
особам, які беруть участь у справі,
подати докази або з власної ініціативи
витребувати докази, яких, на думку суду,
не вистачає.

В даному випадку судами попередніх
інстанцій не досліджено обставин, що
підтверджують або спростовують
реальність здійснення самих
господарських операцій між позивачем
та контрагентом - ТОВ «Торговий дім
«Полірід», а саме: можливостей
контрагента позивача щодо виконання
укладеного з позивачем договору,
зокрема, наявності технічних та
технологічних можливостей; питання
щодо фактичної оплати позивачем
податку на додану вартість в ціні
отриманих товарів; способу здійснення
поставки товару позивачу; не
досліджено руху активів у процесі
здійснення господарських операцій, з
відповідним документальним
підтвердженням.

Також, для вирішення спору важливе
значення має встановлення факту
реєстрації та перебування контрагента
платника податку в стані платника
податку на додану вартість, що надає
право такому платнику видавати
податкові накладні, які є підставою для
формування податкового кредиту.

Згідно з ч. 2 ст. 227 Кодексу
адміністративного судочинства України
підставою для скасування судових
рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

За вказаних обставин, Вищий
адміністративний суд України
приходить до висновку про необхідність
скасування рішень судів попередніх
інстанцій та направлення справи на
новий судовий розгляд до суду першої
інстанції.

При новому розгляді слід взяти до уваги
вищезазначене та прийняти законне і
обґрунтоване рішення відповідно до
норм матеріального та процесуального
права, надати належну правову оцінку
обставинам у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 221, 223, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі м.
Києва Державної податкової служби
задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 11.04.2013 та
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 15.01.2013 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий В.В. Кошіль Судді Н.Є.
Блажівська О.А. Моторний