Справа № 569/11775/13-а
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Капустинський М.М.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2014 р.
Справа № 569/11775/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Капустинського М.М.

суддів:
Мацького Є.М.

Шидловського В.Б.,

розглянувши в письмовому провадженні
в м.Житомирі апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області на
постанову Рівненського міського суду
Рівненської області від "14" січня 2014 р. у
справі за позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області про визнання
неправомірними дій, зобов"язання
здійснити розрахунок страхового стажу
,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне, в якому, враховуючи заяву
позивача про зміну предмету позову від
23 грудня 2013 року, просив суд визнати
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
щодо відмови у здійсненні перерахунку
його страхового стажу з урахуванням
пільгового стажу за Списком №1 та
коефіцієнту страхового стажу з 01 січня
2004 року; зобов'язати управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
здійснити перерахунок його страхового
стажу з урахуванням пільгового стажу
за Списком №1 з 01 січня 2004 року в
полуторному розмірі та здійснити
перерахунок коефіцієнту страхового
стажу з урахуванням кратності 1,35 на 0,85;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області нарахувати та
виплатити йому пенсію з 2004 року з
урахуванням раніше виплаченої.

Постановою Рівненського міського суду
Рівненської області від 14 січня 2014 року
позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Визнано неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
Рівненської області щодо відмови
ОСОБА_3 у здійсненні перерахунку
страхового стажу з врахуванням
пільгового стажу за Списком №1 та
коефіцієнту страхового стажу з 01 січня
2004 року.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області здійснити
перерахунок страхового стажу ОСОБА_3 з
врахуванням пільгового стажу за
Списком №1 з 01 січня 2004 року у
полуторному розмірі та здійснити
перерахунок коефіцієнту страхового
стажу з урахуванням кратності 1,35 на 0,85.

Зобов'язано управління Пенсійного
фонду України в місті Рівне
Рівненської області перерахувати та
виплатити ОСОБА_3 пенсію з 01 січня 2004
року з урахуванням раніше виплаченої.

Не погодившись з прийнятим судовим
рішенням, Відповідачем у справі подано
до суду апеляційну скаргу в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
просили суд, скасувати зазначену
постанову та прийняти нову - про
відмову в задоволенні позову.

Відповідно до ст.197 КАС України, справа
судом апеляційної інстанції
переглядається в порядку письмового
провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 є
учасником ліквідації аварії на ЧАЕС у
1986 році, що підтверджується
посвідченням учасника ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
категорії 2 серії НОМЕР_1 від 01
листопада 1992 року.

При перерахунку позивачу пенсії
відповідно до ч.4 ст.42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» його трудовий
стаж з 01 січня 2004 року до страхового
стажу був зарахований відповідачем в
одинарному розмірі, без урахування
пільгового стажу роботи за Списком №1.

Такі дії відповідача суд першої
інстанції визнав неправомірними.

Так, відповідно до абз.9 ч.3 ст.24 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
страховий стаж враховується в
одинарному розмірі, крім випадків
передбачених цим Законом.

Зокрема, абз.2 п.16 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено, що Положення
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» застосовуються в
частині визначення права на пенсію за
віком на пільгових умовах і за вислугу
років.

Абзацом 1 пп.3 п.1 Постанови Кабінету
Міністрів України №137 від 29 січня 2003
року «Про доплати і компенсації особам,
які працюють у зоні відчуження і зоні
безумовного (обов'язкового) відселення
після повного відселення жителів»
передбачено, що особам, які постійно
працюють або виконують службові
обов'язки у зоні відчуження: час роботи
або служби зараховується до трудового
стажу, до вислуги років у полуторному
розмірі (в тому числі за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці,
зайнятість в яких повний робочий день
дає право на пенсію за віком на
пільгових умовах, який затверджується
Кабінетом Міністрів України).

Вказана Постанова Кабінету Міністрів
України прийнята у відповідності з
положеннями ст.56 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», яка
передбачає пільги щодо обчислення
стажу роботи.

Як слідує з розпорядження 192625 від 07
жовтня 2011 року, що знаходиться в
матеріалах пенсійної справи ОСОБА_3,
відповідачем, періоди роботи позивача
за Списком №1 з 26 квітня 1986 року по 06
серпня 1986 року (3 місяці 11 днів) начебто
зараховані до страхового стажу в
потрійному розмірі, а періоди з 09
квітня 1990 року по 01 травня 1997 року (7
років 23 дні), з 15 липня 1998 року по 30
квітня 2010 року (11 років 9 місяців 17 днів)
- в полуторному розмірі, хоча фактично з
01 січня 2004 року стаж в полуторному
розмірі відповідачем не врахований.

З наведеного у розпорядженні 192625 від 07
жовтня 2011 року розрахунку стажу слідує,
що трудовий стаж позивача у
календарному обчисленні становить 34
роки 2 місяці 8 днів, з яких періоди
роботи за Списком №1 - 19 років 1 місяць 21
день. Загальний страховий стаж,
зазначений у розрахунку, становить 41
рік 4 дні. При цьому, як вказано у
розрахунку, стаж за Списком №1 у
кратному обчисленні становить 25 років
11 місяців 17 днів.

Разом з тим, враховуючи кратність
зарахування до страхового стажу
періодів роботи позивача за Списком №1,
вказані періоди повинні складати 29
років 1 місяць 17 днів (3 місяці 11 днів х 3 =
10 місяців 3 дні + 7 років 23 дні х 1,5 = 10
років 7 місяців 4 дні + 11 років 9 місяців 17
днів х 1,5 = 17 років 8 місяців 10 днів).

Таким чином, замість 29 років 1 місяця 17
днів стажу роботи у зоні відчуження у
пільговому обчисленні позивачу
неправомірно було зараховано лише 25
років 11 місяців 17 днів, тобто на 3 роки 2
місяці менше, що потягло за собою
безпідставне зменшення загального
страхового стажу з 44 років 2 місяців 4
днів до 41 року 4 днів і, відповідно, до
зменшення величини коефіцієнту стажу з
урахуванням кратності 1,35 з 0,8505 до 0,81.

Так, коефіцієнт страхового стажу,
визначений відповідно до ст.25 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», з
урахуванням величини оцінки одного
року страхового стажу 1,35, для позивача
складає 0,8505 (44 роки + 19 років за Списком
№1) х 12 : 1200 х 1,35).

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» коефіцієнт
страхового стажу не може складати
більше 0,85 для працівників за Списком
№1, що має бути застосовано при його
перерахунку.

Отже, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що відповідачем
неправомірно визначено позивачу
коефіцієнт страхового стажу з
урахуванням кратності 1,35 та
застосовано коефіцієнт 0,81 замість
коефіцієнту 0,85, який мав бути
застосований.

Колегія вважає, що суд першої
інстанції, дослідивши в судовому
засіданні надані сторонами по справі
докази обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги позивача.

Відповідно до ст.200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Оскільки постанову Рівненським
міським судом Рівненської області від
14 січня 2014 року винесено з правильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права і суд дав
правильну оцінку обставинам справи, то
колегія суддів апеляційної інстанції
не знаходить підстав, які могли б
призвести до зміни чи скасування
зазначеної постанови.

Доводи, наведені апелянтом в поданій
ним апеляційній скарзі не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 198, 201, 202, 205, 207
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.Рівне
Рівненської області залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
міського суду Рівненської області від
"14" січня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя
М.М. Капустинський

судді:
Є.М. Мацький

В.Б. Шидловський

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ М.М. Капустинський

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3
АДРЕСА_1,33018

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Рівне Рівненської області
вул.Відінська,41,м.Рівне,33018

4-третій особі: - ,