Справа № 103/4099/12
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року м. Київ
К/800/42998/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

головуючого судді: суддів: Стрелець
Т.Г., Голяшкіна О.В., Зайця В.С.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

на постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 31 липня 2013 року

у справі № 103/4099/12

за позовом 1) ОСОБА_4, 2) ОСОБА_5, 3)
ОСОБА_6, 4) ОСОБА_7, 5) ОСОБА_8

до 1) Виконавчого комітету
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим, 2)
Товариства з додатковою
відповідальністю "Бахчисарайський
консервний завод"

треті особи: 1) Сімферопольське
міжміське бюро реєстрації та технічної
інвентаризації, 2) Фонд майна
Автономної Республіки Крим

про визнання дій
протиправними та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2012 року позивачі
звернулись до суду із адміністративним
позовом про визнання незаконним та
скасування рішення виконкому
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим № 387 від 30
листопада 2011 року «Про оформлення
документів на право власності на
гуртожиток» та зобов'язання
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим прийняти в
комунальну власність гуртожиток
АДРЕСА_1.

Постановою Бахчисарайського
районного суду Автономної Республіки
Крим від 14 березня 2013 року у справі №
103/4099/12 позов задоволено частково, а
саме, визнано протиправним та
скасовано рішення виконкому
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим № 387 від 30
листопада 2011 року «Про оформлення
документів на право власності на
гуртожиток». В решті позову відмовлено.

Севастопольський апеляційний
адміністративний суд постановою від 31
липня 2013 року рішення суду першої
інстанції скасував та ухвалив нове,
яким відмовив у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням
апеляційного суду, позивачі звернулись
до Вищого адміністративного суду
України з касаційною скаргою,
відповідно до якої, посилаючись на
порушення судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просить скасувати його рішення
та залишити в силі рішення суду першої
інстанції.

Справу розглянуто в попередньому
судовому засіданні з врахуванням
повноважень суду, встановлених
частиною 3 статті 2201 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши і обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального і процесуального права
та наданої ними правової оцінки
обставин у справі, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частини першої статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що у 1996 році Державне
підприємство «Бахчисарайський
консервний завод» реорганізовано
шляхом приватизації у Відкрите
акціонерне товариство
«Бахчисарайський консервний завод».

Відповідно до положень Статуту ТДВ
«Бахчисарайський консервний завод»
вбачається, що зазначене товариство є
правонаступником ВАТ «Бахчисарайський
консервний завод».

Відповідно до частини 1, 4 статті 5
Закону України «Про приватизацію майна
державних підприємств» до об'єктів
державної власності, що підлягають
приватизації, належать майно
підприємств, цехів, виробництв,
дільниць, інших підрозділів, що
виділяються в самостійні підприємства
і є єдиними (цілісними) майновими
комплексами. Будівлі (споруди,
приміщення) за бажанням покупця
приватизуються разом з об'єктами
приватизації, що в них розташовані,
якщо на це немає прямої заборони
відповідно Фонду державного майна
України, Верховної Ради Республіки
Крим чи місцевої Ради народних
депутатів. При наявності такої
заборони зазначені будівлі (споруди,
приміщення) передаються власникам
приватизованих об'єктів за їх бажанням
у довгострокову оренду.

Згідно акту передачі нерухомого майна
у власність ТОВ «Бахчисарайський
консервний завод» від 25 грудня 1998 року,
передано 42 об'єкти, в тому числі спірний
гуртожиток.

Рішенням 5 сесії 6 скликання від 20
травня 2011 року гуртожитку АДРЕСА_1
присвоєно статус безхазяйного, про що 01
червня 2011 року в друкованому засобі
масової інформації було опубліковано
оголошення.

Рішенням виконавчого комітету
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим від 30
листопада № 387, яке було прийняте на
підставі заяви та наданих ТДВ
«Бахчисарайський консервний завод»
документів, висновку КРП
Сімферопольське міжміське бюро
реєстрації та технічної
інвентаризації та Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України № 7/5 від 07 лютого 2012
року, вирішено оформити документи про
право приватної власності на будинок
спірного гуртожитку за ТДВ
«Бахчисарайський консервний завод» та
видати свідоцтво про право власності.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов в частині визнання протиправним
та скасування рішення виконкому
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим № 387 від 30
листопада 2011 року дійшов такого
висновку, з огляду на передчасність
такого рішення, оскільки на день
прийняття цього рішення залишалось
чинним та не скасованим рішення
Бахчисарайської міської ради №131 від 20
травня 2011 року, відповідно до якого
будівлю спірного гуртожитку визнано
безхазяйною.

Суд апеляційної інстанції, з чим
погоджується колегія суддів, дійшов
правильного висновку про помилковість
посилань суду першої інстанції на
передчасність оскаржуваного рішення,
оскільки визначений законодавцем
річний строк після оголошення речі
безхазяйною, має на меті відшукування
власника цього майна та реалізацію ним
можливості заявити своє право на цю
річ.

ТДВ «Бахчисарайський консервний
завод» скористалось можливістю
заявити своє право на спірний
гуртожиток, надавши виконкому
Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим відповідні
правовстановлюючі документи, які на
день їх розгляду не визнані недійсними.
Отримавши такі документи до розгляду,
виконком Бахчисарайської міської ради
Автономної Республіки Крим не мав
відповідних правових підстав для
відмови у передачі у власність
спірного гуртожитку ТДВ
«Бахчисарайський консервний завод»,
відповідно правомірно ухвалив
оскаржуване рішення.

З огляду на наведене, колегія суддів
вважає, що апеляційний суд, відмовивши
у задоволенні позову, правильно
вирішив спір у справі.

Так як судом першої інстанції допущено
неправильне застосування норм
матеріального права, що призвело до
ухвалення помилкового рішення про
задоволення позову в частині, суд
апеляційної інстанції обґрунтовано та
правомірно скасував таке рішення та
ухвалив нове.

Доводами касаційної скарги не
підтверджено неправильного
застосування апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права.

Згідно статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення - без
змін, якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанцій не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

З огляду на наведене, оскаржуване
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 220, 2201, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відхилити.

Постанову Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 31 липня 2013 року у справі № 103/4099/12 -
залишити без змін.

Ухвала може бути переглянута Верховним
Судом України з підстав, у строки та у
порядку, передбачені статтями 237, 238, 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: