Справа № 818/703/14
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 р.
Справа №818/703/14

Сумський окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді - Воловика С.В.,

за участю секретаря судового засідання
- Шевець Ю.П.,

представника позивача - Симоненка В.Г.,

представника відповідача - Пшик Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Суми адміністративну справу № 818/703/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Сумигаз"

до Відділу державної виконавчої служби
Сумського міського управління юстиції

третя особа: Сумське територіальне
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку

про визнання дій незаконними та
скасування постанов,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" (далі по тексту - позивач, ПАТ
по газопостачанню та газифікації
"Сумигаз") звернулось до Сумського
окружного адміністративного суду з
позовною заявою до Відділу Державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції (далі по тексту -
відповідач, ВДВС Сумського МУЮ), третя
особа: Сумське територіальне
управління Державної комісії з цінних
паперів та фондового ринку (далі по
тексту - третя особа, СТУ Держкомісії з
ЦП та ФР), в якій просить суд:

- визнати дії відповідача по винесенню
постанови про закінчення виконавчого
провадження від 13.01.2014 року ВП №25768202 в
частині виділення в окреме провадження
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій
неправомірними, та такими, що
суперечать чинному законодавству;

- скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП №25768202 з
примусового виконання виконавчого
листа Сумського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-1870/172/11, виданого державним
виконавцем відділу ДВС Сумського МУЮ
Пшик Т.С., в частині виділення в окреме
виконавче провадження постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 13.01.2014 року в розмірі 6800 грн. 00 коп.;

- визнати дії відповідача по винесенню
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 13.01.2014 року ВП
№25768202 з примусового виконання
виконавчого листа Сумського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-1870/172/11, неправомірними, та такими,
що суперечать чинному законодавству;

- скасувати постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору ВП №25768202 в
розмірі 6800 грн. 00 коп. від 13.01.2014 року
видану державним виконавцем відділу
ДВС Сумського МУЮ Пшик Т.С., з виконання
виконавчого листа Сумського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-1870/172/11, виданого 28.02.2011 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що
на виконанні Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції перебувало
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа, виданого
Сумським окружним адміністративним
судом, у справі № 2а-1870/172/11, про
стягнення з ПАТ «Сумигаз»
заборгованості зі сплати фінансових
санкцій (штрафу) за порушення на ринку
цінних паперів на користь Сумського
територіального управління Державної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку в сумі 6800 грн. 00 коп.

03.01.2014 року ПАТ «Сумигаз» добровільно
перерахувало заборгованість в сумі 6 800
грн. 00 коп. на рахунок стягувача та
13.01.2014 року звернулось до Відділу ДВС
Сумського МУЮ із заявою № 30/23/3 у якій
посилаючись на вищевказані обставини
просило закінчити виконавче
провадження на підставі п.3 ст.27. п.8 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження».

До оплати, яка була здійснена
товариством у добровільному порядку,
виконавче провадження за виконавчим
листом виданим Сумським окружним
адміністративним судом, у справі №
2а-1870/172/11, було зупинено, у зв'язку із
тим, що 17.01.2013 року Господарським судом
Сумської області стосовно ПАТ
«Сумигаз» порушено провадження у
справі про банкрутство, та
запроваджено мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

24.02.2014 року на адресу товариства
надійшла постанова державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Сумського МУЮ Пшик
Т.С. від 13.01.2014 року про закінчення
виконавчого провадження ВП №25768202 з
виконання виконавчого листа виданого
Сумським окружним адміністративним
судом, у справі № 2а-1870/172/11 і, у якій,
зокрема, було встановлено, що 03.01.2014
року боржник перерахував стягувану 6800
грн., проте далі, (в розділі ВСТАНОВЛЕНО)
державний виконавець встановив (не
постановив), що постанову про стягнення
з боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій вивести в
окреме виконавче провадження.

При цьому сама постанова про стягнення
виконавчого збору та витрат на
проведення і виконавчих дій на адресу
товариства державним виконавцем не
направлялась.

Щодо суми основної заборгованості, то в
цій частині, після слів «постановляю»,
державний виконавець прийняв рішення
про закінчення виконавчого
провадження.

Враховуючи відсутність постанови про
стягнення виконавчого збору,
товариство 25.02.2014 року направило на
адресу ВДВС Сумського МУЮ заяву № 30/640 у
якій, зокрема, просило ВДВС надати
копію постанови державного виконавця
про стягнення виконавчого збору, про
яку згадувалось у постанові про
закінчення виконавчого провадження, та
просило зупинити виконавче
провадження у зв'язку із запровадженої
господарським судом процедури
банкрутства.

27.02.2014 року на адресу товариства
надійшла постанова державного
виконавця ВДВС Пшик Т.С. про стягнення
виконавчого збору ВП № 25768202, датована
13.01.2014 року, у якій повідомлялось про те,
що 04.04.2011 року постановою державного
виконавця було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
документу (виконавчий лист № 2а-1870/172/11),
але боржник, у наданий державним
виконавцем строк, виконавчий документ
не виконав, тому останній прийняв
рішення про стягнення з боржника
виконавчий збір у сумі 6800 грн.00 коп.
Позивач вважає, що вказана постанова
про стягнення з боржника виконавчого
збору є безпідставною, оскільки не була
ним виконана у спосіб і порядок,
визначений виконавчим документом,
оскільки постанова про відкриття
виконавчого провадження від 04.04.2011 року
позивачем не отримувалась, а тому у
відповідача не було правових підстав
для винесення постанови про стягнення
з боржника виконавчого збору,
передбачених Законом України "Про
виконавче провадження".

Представник позивача з вищевказаних
підстав позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала з
підстав, викладених в письмових
запереченнях проти позову (а.с.34-36)

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився. Про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача
та відповідача, дослідивши матеріали
справи та оцінивши докази в їх
сукупності, вважає, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 04.04.2011 року
постановою старшого державного
виконавця Зарічного відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції, правонаступником
якого є Відділ державної виконавчої
служби Сумського міського управління
юстиції, було відкрито виконавче
провадження по примусовому виконанню
виконавчого листа за №2а-1870/172/11,
виданого 28.02.2011 року Сумським окружним
адміністративним судом про стягнення з
ПАТ «Сумигаз» на користь держави
заборгованість зі сплати фінансових
санкцій у вигляді штрафу, застосованих
за порушення на ринку цінних паперів на
підставі постанов від 26.11.2010 року за
№141-СУ в сумі 6800 грн. 00 коп. (а.с.37).

03.01.2014 року ПАТ «Сумигаз» добровільно
перерахувало заборгованість в сумі 6 800
грн. 00 коп. на рахунок стягувача та
13.01.2014 року звернулось до Відділу ДВС
Сумського МУЮ із заявою № 30/23/3 у якій
посилаючись на вищевказані обставини
просило закінчити виконавче
провадження на підставі п.3 ст.27. п.8 ст.49
Закону України «Про виконавче
провадження».

До оплати, яка була здійснена
товариством у добровільному порядку,
виконавче провадження за виконавчим
листом виданим Сумським окружним
адміністративним судом, у справі №
2а-1870/172/11, було зупинено, у зв'язку із
тим, що 17.01.2013 року Господарським судом
Сумської області стосовно ПАТ
«Сумигаз» порушено провадження у
справі про банкрутство, та
запроваджено мораторій на задоволення
вимог кредиторів.

27.02.2014 року на адресу товариства
надійшла постанова державного
виконавця ВДВС Пшик Т.С. про стягнення
виконавчого збору ВП № 25768202, датована
13.01.2014 року, у якій повідомлялось про те,
що 04.04.2011 року постановою державного
виконавця було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
документу (виконавчий лист № 2а-1870/172/11),
але боржник, у наданий державним
виконавцем строк, виконавчий документ
не виконав, тому останній прийняв
рішення про стягнення з боржника
виконавчий збір у сумі 6800 грн.00 коп.
(а.с.13)

Позивач не погоджується з постановою
про стягнення з боржника виконавчого
збору, оскільки вважає її такою, що
винесена з порушенням норм Закону
України "Про виконавче провадження".

На думку суду постанова державного
виконавця про стягнення з боржника
виконавчого збору є необґрунтованою та
не відповідає вимогам чинного
законодавства виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України "Про
виконавче провадження" від 21.04.1999 № 606
(далі - Закон № 606) примусове виконання
рішень в Україні покладається на
Державну виконавчу службу, яка входить
до системи органів Міністерства
юстиції України. Відповідно до Закону
України "Про державну виконавчу службу"
примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці Департаменту
державної виконавчої служби
Міністерства юстиції України, відділів
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, обласних, Київського
та Севастопольського міських
управлінь юстиції, районних, міських
(міст обласного значення), районних в
містах відділів державної виконавчої
служби відповідних управлінь юстиції.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 Закону № 606,
вимоги державного виконавця щодо
виконання рішень обов'язкові для всіх
органів, організацій, посадових осіб,
фізичних і юридичних осіб на території
України; невиконання законних вимог
державного виконавця тягне за собою
відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 1, 2 ст. 25 Закону № 606, державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання
до відповідного органу державної
виконавчої служби. Державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець
зазначає про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк
до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення
про примусове виселення боржника - у
строк до п'ятнадцяти днів) та
попереджає, що у разі ненадання
боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України
«Про виконавче провадження» (чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження),
які повинні бути доведені державним
виконавцем до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією.

Однак, відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону №606
(чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитися, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк відповідно до статті
24 цього Закону.

Згідно до ч. 2 ст. 30 Закону №606 (чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин) у разі, якщо копія
постанови про відкриття виконавчого
провадження одержана боржником
несвоєчасно, внаслідок чого боржник
був позбавлений можливості
добровільно виконати рішення у
встановлений державним виконавцем
строк, за письмовою заявою боржника при
підтвердженні факту несвоєчасного
одержання вказаної постанови
державний виконавець відкладає
провадження виконавчих дій у порядку,
встановленому статтею 32 цього Закону,
та поновлює боржнику строк для
добровільного виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи,
доказів, які б свідчили про отримання
позивачем постанови про відкриття
виконавчого провадження ВП №25768202 від
04.04.2011 року Відділом державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
про виконавче провадження» у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений ч.2 ст.25 цього Закону для
самостійного виконання, постановою
державного виконавця з боржника
стягується виконавчий збір у розмірі 10%
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувану за виконавчим
документом. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документу без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача.

Отже, для визначення наявності підстав
для стягнення виконавчого збору, слід
встановити факт невиконання рішення
суду боржником самостійно у строк,
встановлений для його самостійного
виконання. При цьому, суд звертає увагу,
що позивач був позбавлений права на
самостійне добровільне виконання
постанови про відкриття виконавчого
провадження ВП №25768202 від 04.04.2011 року,
оскільки відповідачем у справі не
надано жодних доказів та
підтверджуючих документів отримання
даної постанови, а отже і доказів
невиконання у добровільному порядку.

Крім того, виконавче провадження за
виконавчим листом виданим Сумським
окружним адміністративним судом, у
справі № 2а-1870/172/11, було зупинено, у
зв'язку із тим, що 17.01.2013 року
Господарським судом Сумської області
стосовно ПАТ «Сумигаз» порушено
провадження у справі про банкрутство,
та запроваджено мораторій на
задоволення вимог кредиторів.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині визнання дій відповідача по
винесенню постанови про закінчення
виконавчого провадження від 13.01.2014 року
ВП №25768202 в частині виділення в окреме
провадження постанови про стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій
неправомірними, та такими, що
суперечать чинному законодавству;
визнання дій відповідача по винесенню
постанови про стягнення з боржника
виконавчого збору від 13.01.2014 року ВП
№25768202 з примусового виконання
виконавчого листа Сумського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-1870/172/11, неправомірними, та такими,
що суперечать чинному законодавству,
суд виходить з наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження", виконавче
провадження визначено як завершальну
стадію судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Суд зауважує, що обраний позивачем
спосіб захисту (відновлення)
порушеного права в частині визнання
дій відповідача по винесенню постанови
у розумінні ч.4 ст.105 Кодексу
адміністративного судочинства України
не є належним та достатнім способом
належного судового захисту такого
права у спірних правовідносинах.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ

Адміністративний суд не наділений
повноваженнями втручатися у вільний
розсуд (дискрецію) суб'єкта владних
повноважень поза межами перевірки за
критеріями, визначеними статтею 2
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відмовляючи в задоволенні позову в
частині скасування постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№25768202 з примусового виконання
виконавчого листа Сумського окружного
адміністративного суду у справі
№2а-1870/172/11, виданого державним
виконавцем відділу ДВС Сумського МУЮ
Пшик Т.С., в частині виділення в окреме
виконавче провадження постанови про
стягнення з боржника виконавчого збору
від 13.01.2014 року в розмірі 6800 грн. 00 коп.,
суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1,3 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: 1) визнання судом відмови
стягувача від примусового виконання
рішення суду; 2) визнання судом мирової
угоди між стягувачем і боржником у
процесі виконання; 3) смерті або
оголошення померлим стягувача чи
боржника, визнання безвісно відсутнім
боржника або стягувача, ліквідації
юридичної особи - сторони виконавчого
провадження, якщо виконання їх
обов'язків чи вимог у виконавчому
провадженні не допускає
правонаступництва; 4) скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню; 5)
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі; 6) закінчення строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення; 8)
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом; 9) повернення виконавчого
документа без виконання на вимогу суду
або іншого органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ; 10)
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби; 11) повернення
виконавчого документа до суду чи
іншого органу (посадової особи), який
його видав, у випадку, передбаченому
частиною третьою статті 75 цього Закону;
12) якщо рішення фактично виконано під
час виконання рішення Європейського
суду з прав людини; 13) непред'явлення
виконавчого документа за відновленим
виконавчим провадженням у строки,
визначені статтею 51 цього Закону; 14)
списання згідно із Законом України "Про
деякі питання заборгованості за
спожитий природний газ та електричну
енергію" заборгованості, встановленої
рішенням суду, яке підлягало виконанню
на підставі виконавчого документа. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

В даному випадку, постанова про
закінчення виконавчого провадження ВП
№25768202 від 13.01.2014 року повністю
відповідає вимогам ст. 18 Закону України
«Про виконавче провадження» та рішення
про виділення виконавчого провадження
в окреме вказаною постановою не
приймалось.

Таким чином, з огляду на наведені
обставини, оцінивши докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позову.

Керуючись ст. ст. 86, 94, 98, 158-163, 167, 186, 254 КАС
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Сумигаз" до Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції, третя особа
Сумське територіальне управління
Державної комісії з цінних паперів та
фондового ринку, про визнання дій
незаконними та скасування постанов -
задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати
постанову Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції від 13.01.2014 р. ВП №
25768202 про стягнення з боржника
виконавчого збору.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Постанова може бути оскаржена до
Харківського апеляційного
адміністративного суду через Сумський
окружний адміністративний суд шляхом
подачі апеляційної скарги на постанову
суду протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги. У разі подання апеляційної
скарги постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя (підпис)
С.В. Воловик

З оригіналом згідно

Суддя
С.В. Воловик

Повний текст постанови складений 31.03.2014
року.