Справа № К/9991/59210/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/59210/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційними скаргами ОСОБА_4 на
постанову Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 серпня 2011
року та управління Пенсійного фонду
України в місті Костянтинівці
Донецької області на постанову
Донецького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 серпня 2011 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до управління Пенсійного фонду
України в місті Костянтинівці
Донецької області про зобов'язання
вчинити дії та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а н о в и л а :

У березні 2008 року ОСОБА_4 звернувся в
суд з адміністративним позовом, в якому
зазначав, що у 1987 році був відряджений
для виконання робіт по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. У 1998 році йому призначено пенсію по
інвалідності на підставі статті 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», проте при її обчисленні
було взято мінімальний розмір
заробітної плати, який не відповідав
розміру отримуваної у період з 16 лютого
по 15 травня 1987 року та не відображав
характер робіт, надурочні та роботу в
нічні години.

У зв'язку з порушенням посадовими
особами територіального управління
Пенсійного фонду його права на належне
пенсійне забезпечення просив визнати
їх дії неправомірними, провести
судово-бухгалтерську експертизу
звітної довідки бухгалтерського
обліку № 201 від 15 жовтня 1998 року за
ознакою її підробки, стягнути
матеріальну шкоду та відшкодувати
моральну шкоду.

У процесі розгляду справи позивач
уточнив позовні вимоги та просив також
притягнути до кримінальної
відповідальності посадових осіб
управління Пенсійного фонду України в
місті Костянтинівці Донецької області
за порушення вимог законодавства.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року позов задоволено частково:
зобов'язано провести перерахунок
пенсії по інвалідності (державної та
додаткової пенсій) з 01 березня 2008 року
відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру 8 мінімальних пенсії
за віком, та 75 % мінімальних пенсії за
віком, що розраховуються залежно від
розміру прожиткового мінімуму для
непрацездатних осіб.

Постановою Донецького апеляційного
адміністративного суду від 25 серпня 2011
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині зазначення кінцевої
дати проведення перерахунку пенсії - по
22 липня 2011 року.

У касаційній скарзі, посилаючись на
порушення апеляційним судом норм
матеріального та процесуального права,
позивач просив скасувати рішення суду
апеляційної інстанції та ухвалити нове
рішення.

Відповідач у касаційній скарзі ставить
питання про скасування судових рішень
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
позивач не просив зобов'язати
відповідача провести перерахунок
пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
що суди зробили помилково.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачу у 1998 році
встановлено третю групу інвалідності,
а у 2006 році - другу групу, він є
учасником ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС першої
категорії, відноситься до першої
категорії постраждалих внаслідок
Чорнобильської катастрофи і йому
призначено пенсію по інвалідності на
підставі статті 54 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
визначити правильність призначеної
позивачу пенсії по інвалідності та
здійснити документально обґрунтований
розрахунок заробітної плати для
обчислення пенсії за дні роботи в зоні
відчуження не є можливим у зв'язку з
відсутністю належних документальних
даних, що підтверджується висновком
судово-бухгалтерської експертизи,
проведеної на виконання ухвали суду.
Оскільки під час розгляду справи не
було надано даних щодо звернення
позивача з заявою про перерахунок
пенсії, суд зобов'язав здійснити
перерахунок пенсії виходячи з дати
звернення до суду.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
постановою Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 року № 745, яка набрала
чинності з 22 липня 2011 року, встановлено
розміри основної та додаткової пенсії
особам, постраждалим внаслідок
Чорнобильської катастрофи, у зв'язку з
чим перерахунок пенсії за судовим
рішенням проводився до 22 липня 2011 року.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційні скарги підлягають
задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 49 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» пенсії
особам, віднесеним до категорій 1, 2,
встановлюються у вигляді: а) державної
пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, яка призначається
після виникнення права на державну
пенсію.

Статтею 54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» визначені підстави та
умови призначення державних пенсій
особам, віднесеним до категорії 1 та у
зв'язку з втратою годувальника.
Частиною четвертою зазначеної статті
визначено, що в усіх випадках розміри
пенсії для інвалідів, щодо яких
встановлено зв'язок з Чорнобильською
катастрофою, не можуть бути нижчими по
ІІ групі інвалідності - 8 мінімальних
пенсій за віком.

Статтею 50 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
відповідних розмірах, зокрема,
інвалідам ІІ групи - 75 процентів
мінімальної пенсії за віком. Виплата
додаткової пенсії відповідно до статті
53 зазначеного Закону здійснюється
повністю незалежно від заробітку,
пенсії чи іншого доходу.

Таким чином, вихідним критерієм
обрахунку пенсій була мінімальна
пенсія за віком. Мінімальний розмір
пенсії за віком згідно до статті 8
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» встановлюється у розмірі
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, визначеного
законом.

Законом України «Про Державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
внесено зміни до Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» та розмір
основної і додаткової пенсії залежав
від прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність.

Закон набрав чинності з 01 січня 2008 року.

Зокрема, встановлено, що розмір пенсій
для інвалідів, щодо яких встановлено
зв'язок з Чорнобильською катастрофою,
не можуть бути нижчими по II групі
інвалідності - 200 процентів
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, а особам,
віднесеним до категорії 1,
призначається щомісячна додаткова
пенсія за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірах, зокрема, інвалідам ІI групи - 20
процентів прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Розмір прожиткового мінімуму для осіб,
які втратили працездатність,
визначається на момент виплати пенсії
згідно із законом про Державний бюджет
України і не може коригуватися іншими
нормативно-правовими актами.

Положення пункту 28 розділу II Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2008 рік та про внесення змін до деяких
законодавчих актів України» втратили
чинність, як такі, що є
неконституційними на підставі Рішення
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року (справа щодо предмета та
змісту закону про Державний бюджет
України).

Відповідно до вимог частини другої
статті 152 Конституції України закони,
інші правові акти або їх окремі
положення, що визнані
неконституційними, втрачають чинність
з дня ухвалення Конституційним Судом
України рішення про їх
неконституційність й, відповідно,
пенсія підлягала виплаті виходячи з
мінімального розміру пенсії за віком
із зазначеного дня.

Зобов'язуючи відповідача здійснити
перерахунок пенсії з 01 березня 2008 року
суди попередніх інстанції не звернули
увагу на зміни, що відбулися у Законі
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
щодо вихідного критерію обрахунку
пенсій та її розміру (з мінімальної
пенсії за віком чи з прожиткового
мінімуму і в який період) й неправильно
зобов'язали перерахувати пенсію
виходячи з мінімальної пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція була
висловлена колегією суддів Судової
палати в адміністративних справах
Верховного Суду України, зокрема в
постанові від 24 жовтня 2011 року по
справі № 21-28а11.

Законом України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» передбачено порядок
звернення особи за перерахунком
пенсії. Зокрема, відповідно до статті 44
Закону заява про призначення
(перерахунок) пенсії та необхідні
документи подаються до
територіального органу Пенсійного
фонду або до уповноваженого ним органу
чи уповноваженій особі в порядку,
визначеному правлінням Пенсійного
фонду за погодженням із спеціально
уповноваженим центральним органом
виконавчої влади у сфері праці та
соціальної політики, особисто або
через представника, який діє на
підставі виданої йому довіреності,
посвідченої нотаріально.

Відповідно до четвертої та п'ятої
частин статті 45 Закону України «Про
загально-обов'язкове державне пенсійне
страхування» перерахунок призначеної
пенсії, крім випадків, передбачених
частиною першою статті 35, частиною
другою статті 38, частиною третьою
статті 42 і частиною п'ятою статті 48
цього Закону, провадиться в такі
строки: у разі виникнення права на
підвищення пенсії - з першого числа
місяця, в якому пенсіонер звернувся за
перерахунком пенсії, якщо відповідну
заяву з усіма необхідними документами
подано ним до 15 числа включно, і з
першого числа наступного місяця, якщо
заяву з усіма необхідними документами
подано ним після 15 числа.

Документи про призначення
(перерахунок) пенсії розглядає
територіальний орган Пенсійного фонду
та не пізніше 10 днів з дня їх
надходження приймає рішення про
призначення (перерахунок) або про
відмову в призначенні (перерахунку)
пенсії.

Судом першої інстанції не було
встановлено чи звертався позивач до
управління Пенсійного фонду України в
місті Костянтинівці Донецької області
з заявою про перерахунок пенсії, а
визначаючи дату перерахунку пенсії
помилково, всупереч положенням Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне
страхування»,виходив з того, що його
необхідно провести з дати звернення до
суду.

У обґрунтування касаційної скарги
відповідач посилався на те, що позивач
не просив здійснити перерахунок пенсії
відповідно до статей 54, 50 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
а тому суди помилково задовольнили
позовні вимоги в цій частині. Проте
відповідно до частини другої статті 11
Кодексу адміністративного судочинства
України суд може вийти за межі позовних
вимог в разі, якщо це необхідно для
повного захисту прав, свобод та
інтересів сторін чи третіх осіб, про
захист яких вони просять. Отже частково
задовольняючи позовні вимоги суди
попередніх інстанцій не порушили
вимоги законодавства.

Позивач у обґрунтування касаційної
скарги посилався на те, що апеляційний
суд помилково обмежив перерахунок
пенсії датою набрання чинності
постанови Кабінету Міністрів України
від 06 липня 2011 року № 745 - 22 липня 2011
року, оскільки це є порушенням права на
належне пенсійне забезпечення.

Таке твердження є неприйнятним,
оскільки Законом України «Про внесення
змін до Закону України «Про Державний
бюджет України на 2011 рік» Прикінцеві
положення Закону України «Про
Державний бюджет України на 2011 рік»
доповнено пунктом 4 такого змісту:
«Установити, що у 2011 році норми і
положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни», статей 14, 22, 37 та
частини третьої статті 43 Закону
України «Про пенсійне забезпечення
осіб, звільнених з військової служби,
та деяких інших осіб» застосовуються у
порядку та розмірах, встановлених
Кабінетом Міністрів України виходячи з
наявного фінансового ресурсу бюджету
Пенсійного фонду України на 2011 рік».

Реалізуючі делеговані повноваження
Кабінет Міністрів України прийняв
постанову №745 від 06 липня 2011 року «Про
встановлення деяких розмірів виплат,
що фінансуються за рахунок коштів
державного бюджету», яка набрала
чинності з 23 липня 2011 року та діяла до 01
січня 2012 року й підлягала застосуванню
у спірних правовідносинах.

Також позивач у своїй касаційній
скарзі просив притягнути колегію
суддів апеляційного суду до
кримінальної відповідальності, що не
належить до компетенції
адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Відповідно до положень статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи,
відповідно до статті 227 Кодексу
адміністративного судочинства
України, є підставою для скасування
судових рішень судів першої та
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд.

Керуючись статтями 222, 223, 227, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України,

у х в а л и л а :

Касаційні скарги ОСОБА_4 та управління
Пенсійного фонду України в місті
Костянтинівці Донецької області
задовольнити частково.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 21 червня 2011
року та постанову Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 25 серпня 2011 року скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/