Справа № 820/5853/14
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 квітня 2014 р.
№ 820/5853/14

Харківський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Єгупенко В.В. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за поданням

Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРОНЕКС-Україна"
про стягнення податкового боргу ,

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного
адміністративного суду звернулась
Державна податкова інспекція у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області з поданням в якому просить суд
стягнути з розрахункових рахунків
відкритих Товариством з обмеженою
відповідальністю "КРОНЕКС-УКРАЇНА" (код
30192967) в банківських установах
заборгованість у сумі 12494.96 грн.
(дванадцять тисяч чотириста дев'яносто
чотири грн., 96 коп.) в рахунок погашення
його податкового боргу на користь
державного бюджету на бюджетний
рахунок одержувача № 0227,
одержувач УДК у Зміївському районі (код
24134337), банк одержувача ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011.

В обґрунтування подання заявником
зазначено, що у ТОВ «Кронекс-Україна»
31.03.2014 року виник новостворений
податковий борг перед бюджетом у сумі
12494,96 грн., а саме: орендна плата з
юридичних осіб ) - 12235,96 грн., -
податок на додану вартість ) - 259,00
грн. Зазначена заборгованість виникла
наступним чином: 27.01.2014 року ТОВ
«КРОНЕКС-Україна» надано до ДПІ у
Зміївському районі самостійно
узгоджену податкову декларацію із
орендної плати з юридичних від 27.01.2014 р.
Земельний податок до Зміївської м/р
складає 12235,96 грн. на місяць. Останній
день сплати за березень 30.03.2014 року.
18.03.2014 року ТОВ «КРОНЕКС-Україна»
надано до ДПІ у Зміївському районі ГУ
Міндоходів у Харківській області
самостійно узгоджену податкову
декларацію з податку на додану
вартість від 18.03.2014 року. Сума податку
на додану вартість, яка підлягає сплаті
в бюджет складає 259,00 грн., останній день
сплати 30.03.22014 року.

У судове засідання, призначене на 01.04.2014
року, представники сторін не прибули,
про дату, час та місце судового
розгляду повідомлялися у
встановленому законом порядку з огляду
на скорочений термін розгляду справи,
що передбачено ст. 183-3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) - телефонограмами.

Представником заявника надано до суду
заяву в якій останній просить
розглядати справу за своєю
відсутності.

Враховуючи вищенаведені обставини та
керуючись положеннями ст.ст. 41, 128 КАС
України, суд дійшов висновку про
можливість розгляду справи без участі
уповноважених представників сторін в
порядку письмового провадження.

Суд, розглянувши та дослідивши подані
документи і матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується подання,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті в їх
сукупності, вважає, що заявлене подання
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кронекс-Україна»
09.10.1998 року зареєстроване Зміївським
районним управлінням юстиції за
реєстраційним номером № 0000231.

Державною податковою інспекцією у
Зміївському районі 14.10.1998 року ДП взято
на облік, як платник податків за №32.

Підставою для звернення контролюючого
органу до суду з даним поданням у
порядку, передбаченому ст.183-3 КАС
України, стала наявність у відповідача
податкового боргу, який виник у зв'язку
з несплатою останнім у законодавчо
встановлені строки самостійно
узгодженої суми податкових зобов'язань
з податку за землю за березень 2014 року,
визначеного у поданій 27.01.2014 року
податковій декларації з плати за землю
земельний податок та/або орендна плата
за земельні ділянки державної або
комунальної власності) №
(відповідно до якої земельний податок
складає 12235,96 грн. на місяць), та податку
на додану вартість за лютий 2014 року у
розмірі 259,00 грн., яка була визначена у
поданій 18.03.2014 року податковій
декларації.

Вирішуючи питання про наявність
правових підстав для задоволення
подання контролюючого органу, судом
враховується, що як платник податків,
зборів (обов'язкових платежів)
відповідач в силу ч.1 ст.67 Конституції
України зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом. Водночас з цим,
відповідач зобов'язаний дотримуватись
також і приписів ч.1 ст.68 Конституції
України, де вказано, що кожен
зобов'язаний неухильно додержуватися
Конституції України та законів
України, не посягати на права і свободи,
честь і гідність інших людей.

Пунктом 30 статті 2 Бюджетного Кодексу
України податкові органи визначені як
органи стягнення, яким відповідно до
закону надано право стягнення до
бюджету податків, зборів (обов'язкових
платежів) та інших надходжень.

Суд зазначає, що з 01.01.2011 року порядок
обчислення і сплати земельного податку
та податку на додану вартість
платниками податку визначений
Податкового кодексу України (далі -ПК
України).

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
вимог щодо стягнення з відповідача
суми податкового зобов'язання з
податку за землю за березень 2014 року,
суд зазначає наступне.

У відповідності до положень статей 269,
270, 271 ПК України, платниками податку є
власники земельних ділянок, земельних
часток (паїв); землекористувачі.
Об'єктами оподаткування є: земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; земельні частки (паї),
які перебувають у власності. Базою
оподаткування є: нормативна грошова
оцінка земельних ділянок з урахуванням
коефіцієнта індексації, визначеного
відповідно до порядку, встановленого
цим розділом; площа земельних ділянок,
нормативну грошову оцінку яких не
проведено.

Відповідно до пп. 14.1.34. п. 14.1 ПК України
власниками земельних ділянок є
юридичні та фізичні особи, які
відповідно до закону набули права
власності на землю в Україні, а також
територіальні громади та держава щодо
земель комунальної та державної
власності відповідно. Фізичні особи
набувають право власності на земельні
ділянки на підставі: придбання за
договором купівлі-продажу, ренти,
дарування, міни, іншими
цивільно-правовими угодами;
безоплатної передачі із земель
державної і комунальної власності;
приватизації земельних ділянок, що
були раніше надані їм у користування;
виділення в натурі (на місцевості)
належної їм земельної частки (паю);
прийняття спадщини (ст. 81 ЗК України).

Землекористувачами є юридичні та
фізичні особи, яким відповідно до
закону надані у користування земельні
ділянки державної та комунальної
власності, у тому числі на умовах
оренди (пп.14.1.73 п.14.1 ПК України). У
фізичних осіб земельні ділянки
державної та комунальної власності
можуть знаходитись у користуванні лише
на праві оренди (ст. 93 ЗК України).
Передача в оренду земельних ділянок
державної або комунальної власності,
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до п.285.1 та п.285.2 ст.285 ПК
України, базовим податковим (звітним)
періодом для плати за землю є
календарний рік, базовий податковий
(звітний) рік починається 1 січня і
закінчується 31 грудня того ж року (для
новостворених підприємств та
організацій, а також у зв'язку із
набуттям права власності та/або
користування на нові земельні ділянки
може бути меншим 12 місяців).

Згідно п.287.1 ст.287 ПК України, власники
землі та землекористувачі сплачують
плату за землю з дня виникнення права
власності або права користування
земельною ділянкою.

Приписами п.287.3 ст.287 ПК України
передбачено, що податкове зобов'язання
щодо плати за землю, визначене у
податковій декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Перевіряючи обґрунтованість заявлених
вимог щодо стягнення з відповідача
суми податкового зобов'язання з
податку на додану вартість за лютий 2014
року, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.203.1 ст.203 ПК України,
податкова декларація подається за
базовий звітний (податковий) період, що
дорівнює календарному місяцю, протягом
20 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем звітного
(податкового) місяця.

Приписами п.203.2 вказаної норми права
передбачено, що платник податку
зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у
поданій ним податковій декларації,
протягом 10 календарних днів, що
настають за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого п.203.1
цієї статті для подання податкової
декларації.

Положеннями п.11 ст.56 ПК України
встановлено, що не підлягає оскарженню
податкове зобов'язання, самостійно
визначене платником податків.

Згідно з п.57.1 ст.57 ПК України, платник
податків зобов'язаний самостійно
сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до пп.14.1.175 п.14.1
ст.14 ПК України, сума узгодженого
грошового зобов'язання (з урахуванням
штрафних санкцій за їх наявності), але
не сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання, є податковим
боргом платника податків.

Як було встановлено під час розгляду
справи та підтверджується матеріалами
справи, відповідачем у встановлені ПК
України строки не було самостійно
сплачено суму податкового зобов'язання
з податку за землю за березень 2014 року
та податку на додану вартість за лютий
2014 року у загальному розмірі 12494,96 грн.,
які були визначені у поданих
податкових деклараціях, а тому дані
зобов'язання набули статусу
податкового боргу.

Між тим, відповідно до ч.1 ст.67
Конституції України, кожен
зобов'язаний сплачувати податки і
збори у порядку і розмірах,
встановлених законом.

Крім того, у зв'язку з непогашенням
платником податків узгоджених сум
податкових зобов'язань у законодавчо
встановлені строки, податковою
інспекцією було вручено податкову
вимогу від 13.01.2014 року №3-15 яка була
направлена засобами поштового зв'язку,
і отримано 18.01.2014 року.

Як вказує у поданні податковий орган, з
моменту формування податкових вимог та
до теперішнього часу податковий борг
підприємства не переривався.

Відтак, зважаючи на положення п.59.5 ст.59
ПК України, якими передбачено, що у разі
коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги, зазначені
податкові вимоги не втратили юридичної
сили, а тому у контролюючого органу не
виникло обов'язку повторного
надіслання податкових вимог платнику
податків.

У той же час, податковою інспекцією
надано суду належне документальне
підтвердження того, що податковий борг
відповідача після надіслання
(вручення) йому зазначеної податкової
вимоги існував не припиняючись.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, 13.01.2014 року начальником ДПІ у
Зміївському районі Харківської
області було прийнято рішення №4 про
опис майна у податкову заставу.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи Витягу про реєстрацію в
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна вбачається, що податкова застава
активів підприємства зареєстрована в
ХФ ДП "Інформаційний центр" 10.02.2014 року.

Пунктом 95.1 ст.95 ПК України визначено, що
орган державної податкової служби
здійснює за платника податків і на
користь держави заходи щодо погашення
податкового боргу такого платника
податків шляхом стягнення коштів, які
перебувають у його власності, а в разі
їх недостатності - шляхом продажу майна
такого платника податків, яке
перебуває у податковій заставі.

У п.95.2 цієї ж статті Кодексу зазначено,
що стягнення коштів та продаж майна
платника податків провадяться не
раніше ніж через 60 календарних днів з
дня надіслання такому платнику
податкової вимоги.

Пунктом 2 ст.183-3 КАС України
передбачено, що подання органу
державної податкової служби подається
до суду першої інстанції протягом
двадцяти чотирьох годин з моменту
встановлення обставин, що зумовлюють
звернення до суду, за загальними
правилами підсудності, встановленими
цим Кодексом, у письмовій формі.

З правового аналізу наведених норм
права вбачається, що орган державної
податкової служби наділений правом
звернутися до суду з відповідним
поданням про стягнення коштів за
податковим боргом з платника податків
протягом двадцяти чотирьох годин після
спливу 60 календарних днів з моменту
надсилання податкової вимоги такому
платнику податків.

Наявність спірної суми заборгованості
підтверджується також наявною в
матеріалах справи роздруківкою картки
особового рахунку, яка за правилами
ст.70 КАС України та Інструкції про
порядок ведення органами державної
податкової служби оперативного обліку
платежів до бюджету, контроль за
справлянням яких здійснюється
органами державної податкової служби
України (затверджено наказом ДПА
України від 18.07.2005р. №276, зареєстровано
в Міністерстві юстиції України 02.08.2005р.
за №843/11123) є належним та допустимим
доказом невиконаного податкового
обов'язку з боку Товариства з обмежено
відповідальністю "КРОНЕКС-Україна".

Зважаючи на викладене правове
регулювання спірних правовідносин та
встановлені у справі фактичні
обставини, щодо існування у
відповідача податкового боргу з
податку за землю за березень 2014 року та
податку на додану вартість за лютий 2014
року у загальному розмірі 12494,96 грн., суд
вбачає наявність правових підстав для
задоволення подання ДПІ у Зміївському
районі Харківської області.

Згідно із наявної в матеріалах справи
інформаційної довідки про наявність
розрахункових рахунків в банківських
установах зазначено, що Товариство з
обмежено відповідальністю
"КРОНЕКС-Україна" має наступні відкриті
розрахункові рахунки у банках: ПУАТ
«ФІДОБАНК» №6978, №, ПАТ
«ПУМБ» №5950 російський рубль,
№5950 долар США, №5950 Євро,
№5950 Українська гривня, Філія ПАТ
«ПУМБ» в м. Харкові №6850
російський рубль, №6850 українська
гривня, №6850 долар США,
№6850Євро, Філія ПАТ
«Кредитпромбанк» м. Харків №6
українська гривня, №0656
російський рубль, №65 українська
гривня, № 0656 Євро., та інш., які
зазначені в інформаційній довідці
розрахункових рахунків в банківських
установах яка міститься в матеріалах
справи

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 7-11, 86, 94, 158-163, 167, 183-3, 254 КАС країни,
суд -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов за поданням
Державної податкової інспекції у
Зміївському районі Головного
управління Міндоходів у Харківській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю "КРОНЕКС-Україна" про
стягнення податкового боргу -
задовольнити.

Стягнути з розрахункових рахунків
відкритих Товариством з обмеженою
відповідальністю «КРОНЕКС-УКРАЇНА»
(код 30192967) в банківських установах
заборгованість у сумі 12494.96 грн.
(дванадцять тисяч чотириста дев'яносто
чотири грн., 96 коп.) в рахунок погашення
його податкового боргу на користь
державного бюджету на бюджетний
рахунок одержувача № 0227,
одержувач УДК у Зміївському районі (код
24134337), банк одержувача ГУ ДКСУ у
Харківській області, МФО 851011.

Постанова підлягає негайному
виконанню.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Харківського
апеляційного адміністративного суду
через Харківський окружний
адміністративний суд шляхом подачі
апеляційної скарги в десятиденний
строк з дня її проголошення. У разі
застосування судом частини третьої
статті 160 КАС України, а також прийняття
постанови у письмовому провадженні
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строків для подачі
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги судове рішення,
якщо його не скасовано набирає
законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
Єгупенко В.В.