Справа № 824/1528/14-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року м.
Чернівці Справа № 824/1528/14-а

Чернівецький окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лелюка О.П.,

за участю секретаря судового засідання
Кіщук О.І.,

представника позивача ОСОБА_1,
представника відповідача Лошневського
А.Л. та представника третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_5 до Реєстраційної служби
Хотинського районного управління
юстиції Чернівецької області, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8,
про визнання нечинною відмову та
зобов'язання до вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до
Реєстраційної служби Хотинського
районного управління юстиції
Чернівецької області про визнання
нечинною відмову та зобов'язання до
вчинення певних дій.

Так, не погоджуючись з винесенням
Реєстраційною службою Хотинського
районного управління юстиції
Чернівецької області рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 26 серпня 2013 року №5293160,
яким було зареєстровано право
власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на
70/100 частини житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, та вважаючи
неправомірними дії суб'єкта владних
повноважень щодо відмови в задоволенні
заяви про скасування вказаного
рішення, позивач просив суд визнати
нечинною відмову Реєстраційної служби
Хотинського районного управління
юстиції Чернівецької області в
скасуванні рішення про державну
реєстрацію прав та обтяжень від 26
серпня 2013 року та зобов'язати
відповідача скасувати рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень від 26 серпня 2013 року №5293160.

Ухвалою суду від 18 березня 2014 року до
участі у даній справі в якості третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача залучено: ОСОБА_3, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8.

Відповідач подав до суду заперечення
на позовну заяву в письмовій формі, в
яких, посилаючись на правомірність
своїх дій при наданні позивачу
відповіді на його звернення щодо
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень від 26
серпня 2013 року №5293160, просив суд у
задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені позовні
вимоги з підстав, наведених у позовній
заяві. Просив суд задовольнити позов
повністю.

Представник відповідача щодо спірних
правовідносин надав суду пояснення
аналогічні тим, що викладенні в
письмових запереченнях на позовну
заяву. Просив суд в позові відмовити
повністю.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача ОСОБА_3,
вказуючи про безпідставність та
необґрунтованість позовних вимог,
просив суд в позові відмовити.

Треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: ОСОБА_7 та ОСОБА_8
були належним чином повідомлені про
дату, час та місце розгляду даної
справи. Однак в судове засідання не
з'явилися, про причини неявки не
повідомили.

Заслухавши пояснення осіб, яка
з'явились в судове засідання,
дослідивши наявні матеріали, всебічно
та повно з'ясувавши всі обставини
справи, об'єктивно оцінивши докази, що
мають юридичне значення для вирішення
спору по суті, суд дійшов висновку про
те, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню у повному обсязі, виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що на підстави
ухвали Хотинського районного суду
Чернівецької області від 23 лютого 1995
року, якою затверджену мирову угоду між
ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про поділ майна, та
ухвали Хотинського районного суду
Чернівецької області від 17 липня 2013
року, якою виправлено описку в ухвалі
Хотинського районного суду
Чернівецької області від 23 лютого 1995
року, за заявою ОСОБА_3 Реєстраційною
службою Хотинського районного
управління юстиції Чернівецької
області 26 серпня 2013 року прийнято
рішення про державну реєстрацію прав
та їх обтяжень №5293160. Цим рішенням
зареєстровано право власності ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на 70/100 частини
житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_5 звернувся до Реєстраційної
служби Хотинського районного
управління юстиції Чернівецької
області із заявою про скасування
рішення про державну реєстрацію прав
та обтяжень від 26 серпня 2013 року №5293160.

Листом Реєстраційної служби
Хотинського районного управління
юстиції Чернівецької області від 30
грудня 2013 року №М-12 ОСОБА_5 повідомлено
про відсутність підстав для
задоволення його заяви з огляду на
відсутність рішення суду про
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та обтяжень від 26
серпня 2013 року №5293160.

Не погоджуючись з такою відмовою
суб'єкта владних повноважень, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Частиною другою статті 19 Конституції
України передбачено, що органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до частини третьої статті 2
Кодексу адміністративного судочинства
України у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: 1) на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; 2) з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано; 3)
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії); 4)
безсторонньо (неупереджено); 5)
добросовісно; 6) розсудливо; 7) з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); 9) з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; 10) своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Відносини, пов'язані з державною
реєстрацією прав на нерухоме майно та
їх обтяжень регулює Закон України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» від 01
липня 2004 року № 1952-IV.

Відповідно до положень статті 2 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державна реєстрація речових
прав на нерухоме майно (державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Згідно частини другої статті 9 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» державний реєстратор: 1)
встановлює відповідність заявлених
прав і поданих документів вимогам
законодавства, а також відсутність
суперечностей між заявленими та вже
зареєстрованими правами на нерухоме
майно та їх обтяженнями, зокрема:
відповідність обов'язкового
дотримання письмової форми правочину
та його нотаріального посвідчення (у
випадках, встановлених законом);
відповідність повноважень особи, яка
подає документи на державну реєстрацію
прав та їх обтяжень;відповідність
відомостей про нерухоме майно, наявних
у Державному реєстрі прав та поданих
документах; наявність обтяжень прав на
нерухоме майно, зареєстрованих
відповідно до вимог цього Закону;
наявність факту виконання умов
правочину, з якими закон та/або договір
(угода) пов'язує можливість проведення
державної реєстрації виникнення,
переходу, припинення прав на нерухоме
майно або обтяження таких прав; 2)
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень, про
відмову в державній реєстрації, про її
зупинення, внесення змін до Державного
реєстру прав; 3) відкриває і закриває
розділи Державного реєстру прав,
вносить до них відповідні записи; 4)
веде реєстраційні справи щодо об'єктів
нерухомого майна; 5) присвоює
реєстраційний номер об'єкту нерухомого
майна під час проведення державної
реєстрації; 6) видає свідоцтво про право
власності на нерухоме майно у випадках,
встановлених статтею 18 цього Закону; 7)
надає інформацію з Державного реєстру
прав або відмовляє у її наданні у
випадках, передбачених цим Законом; 8) у
разі потреби вимагає подання
передбачених законодавством
додаткових документів, необхідних для
державної реєстрації прав та їх
обтяжень; 81) під час проведення
державної реєстрації прав, які виникли
та зареєстровані в установленому
порядку до 1 січня 2013 року, запитує від
органів виконавчої влади, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ та організацій, які відповідно
до чинного на момент реєстрації
законодавства проводили таку
реєстрацію, інформацію (довідки, копії
документів тощо), необхідну для
реєстрації прав та їх обтяжень, якщо
такі документи не були подані
заявником або якщо документи, подані
заявником, не містять передбачених цим
Законом відомостей про правонабувача
або про нерухоме майно. Органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, підприємства, установи
та організації, до яких надійшов запит,
зобов'язані безоплатно в установленому
законодавством порядку протягом трьох
робочих днів надати державному
реєстратору відповідну інформацію,
зокрема щодо зареєстрованих речових
прав на нерухоме майно, у тому числі
земельні ділянки; 9) здійснює інші
повноваження, передбачені цим Законом
та іншими законами України.

Статтею 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачені
підстави для державної реєстрації прав
та їх обмежень.

Так, згідно частини першої зазначеної
статті державна реєстрація прав
проводиться на підставі: 1) договорів,
укладених у порядку, встановленому
законом; 2) свідоцтв про право власності
на нерухоме майно, виданих відповідно
до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про
право власності, виданих органами
приватизації наймачам житлових
приміщень у державному та комунальному
житловому фонді; 4) державних актів на
право власності або постійного
користування на земельну ділянку у
випадках, встановлених законом; 5)
рішень судів, що набрали законної сили;
6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав на
нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Разом з цим статтею 26 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»
визначено внесення записів до
Державного реєстру прав.

Відповідно до цієї статті записи до
Державного реєстру прав вносяться на
підставі прийнятого рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. У разі скасування на підставі
рішення суду рішення про державну
реєстрацію прав до Державного реєстру
прав вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав.

Процедуру прийняття і розгляду заяв
щодо внесення змін до записів, внесення
записів про скасування державної
реєстрації речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень та скасування
записів Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, перелік
документів, необхідних для внесення
змін до записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
та скасування записів Державного
реєстру прав, права та обов'язки
суб'єктів, що є учасниками зазначеної
процедури визначає Порядок прийняття
і розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затверджений наказом
Міністерства юстиції України від 12
грудня 2011 року №3502/5, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12 грудня
2011 року за №1429/20167.

Відповідно до вимог пункту 2.6 вказаного
Порядку для внесення записів про
скасування державної реєстрації прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили.

Таким чином, з аналізу наведених норм
права слідує, що державний реєстратор
позбавлений можливості
самостійно скасовувати рішення про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень та, як наслідок, вносити запис
до Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про скасування
державної реєстрації прав. Такий запис
державний реєстратор може вносити на
підставі рішення суду, що набрало
законної сили, про скасування рішення
державного реєстратора про державну
реєстрацію прав.

Як вбачається з обставин справи, при
зверненні до Реєстраційної служби
Хотинського районного управління
юстиції Чернівецької області із заявою
про скасування рішення про державну
реєстрацію прав та обтяжень від 26
серпня 2013 року №5293160 ОСОБА_5 судового
рішення, що набрало законної сили, про
скасування зазначеного рішення
державного реєстратора не подавав.

В судовому засіданні представник
позивача вказав, що із позовом про
скасування рішення про державну
реєстрацію прав та обтяжень від 26
серпня 2013 року №5293160 ОСОБА_5 до суду не
звертався. Відповідно, судового
рішення про скасування рішення про
державну реєстрацію прав та обтяжень
від 26 серпня 2013 року №5293160 він не має.

За таких обставин та зважаючи на
зазначені вище положення
законодавства, суд приходить до
висновку про правомірність
оскаржуваної у даній справі відмови
відповідача у задоволенні заяви
позивача щодо скасування рішення про
державну реєстрацію прав та обтяжень
від 26 серпня 2013 року №5293160.

При цьому в листі від 30 грудня 2013 року
№М-12, адресованого ОСОБА_5 як відповідь
на його звернення в порядку Закону
України «Про звернення громадян», було
роз'яснено положення статті 26 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень».

Пунктом 4 частини третьої статті 129
Конституції України визначено, що
однією із основних засад судочинства є
змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Частиною першою статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачено, що розгляд і вирішення
справ в адміністративних судах
здійснюються на засадах змагальності
сторін та свободи в наданні ними суду
своїх доказів і у доведенні перед судом
їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої
статті 71 Кодексу адміністративного
судочинства України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на яких
ґрунтуються її вимоги та заперечення,
крім випадків, встановлених статтею 72
цього Кодексу.

В адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Як у позовній заяві позивачем, так і в
судовому засіданні його представником,
не було наведено та не вказано, які
норми чинного на час виникнення
спірних правовідносин законодавства
були порушені Реєстраційною службою
Хотинського районного управління
юстиції Чернівецької області при
відмові у задоволенні прохання
позивача скасувати державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно. Натомість відповідач, як суб'єкт
владних повноважень, довів
правомірність оскаржуваних дій.

З огляду на викладене, суд вважає, що
правові підстави для задоволення
заявленого ОСОБА_5 позову відсутні.

Керуючись статтями 160 - 163 Кодексу
адміністративного судочинства
України,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається до
Вінницького апеляційного
адміністративного суду через
Чернівецький окружний
адміністративний суд протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.

Суддя
О.П. Лелюк

Постанова у повному обсязі складена 09
квітня 2014 року.