Справа № 2701/2712/12
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2014 року
м.Київ
К/800/31930/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу ОСОБА_2 на
постанову Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 16 січня 2013
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Інкерманської міської ради
Балаклавського району міста
Севастополя, третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Комунальне
підприємство «Бюро технічної
інвентаризації та державної
реєстрації нерухомого майна»
Севастопольської міської ради, про
визнання протиправним та скасування
рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Інкерманської
міської ради Балаклавського району
міста Севастополя, третя особа -
Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та державної
реєстрації нерухомого майна»
Севастопольської міської ради, в якому
просив визнати протиправним та
скасувати рішення від 29 липня 2011 року
№10/250 «Про відмову гр.ОСОБА_2 в
поновленні строку дії рішення
Інкерманської міської ради №42/1034 від 26
лютого 2010 року ««Про надання згоди
гр.України ОСОБА_2 на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,04 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1, у затвердженні
проекту землеустрою та передачі у
власність земельної ділянки гр.ОСОБА_3
земельної ділянки площею 0,04га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
по АДРЕСА_1».

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначав, що оскаржуване рішення
прийнято з порушенням вимог діючого
законодавства України, з порушенням
його прав, а тому підлягає скасуванню.

Постановою Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 16 січня 2013
року, залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 22 травня 2013
року, у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями,
ОСОБА_2 звернувся до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати судові рішення, прийняти
нове рішення, яким адміністративний
позов задовольнити.

У касаційній скарзі позивач зазначає,
що відомості про реєстрацію права
власності на підставі договору про
забудову від 21 листопада 1947 року №7998
надані у відповідях КП «БТІ та ДРОНМ
м.Севастополя» Севастопольської
міської ради суперечать матеріалам
інвентарної справи, відповіді БТІ про
те, що право власності зареєстровано на
підставі договору про забудову від 21
листопада 1947 року №7998 на момент
розгляду спору суперечать вимогам
чинного законодавства. Крім того,
зазначає, що в матеріалах інвентарної
справи відсутні будь-які відомості про
реєстрацію права власності на спірну
земельну ділянку за ОСОБА_4, яка померла
в 1972 році.

Заперечення на касаційну скаргу не
надходили.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.220 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції перевіряє
правильність застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі і не
може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Судами попередніх інстанцій
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 26 лютого 2010 року
Інкерманською міською Радою прийнято
рішення №42/1034 «Про надання згоди
гр.України ОСОБА_2 на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,04 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1.

Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та державної
реєстрації нерухомого майна»
Севастопольської міської ради у
відповіді від 14 липня 2009 року вих.№5274
повідомило Інкерманський міський
виконавчий комітет м.Севастополя, що за
обліковими даними архіву право
власності на будинок з надвірними
будівлями не зареєстровано; в
матеріалах інвентарної справи
міститься договір про право забудови
від 21 листопада 1947 року.

У листі-відповіді від 29 березня 2011 року
№2431 Комунальне підприємство «Бюро
технічної інвентаризації та державної
реєстрації нерухомого майна»
Севастопольської міської ради
зазначило, що за обліковими даними
архіву за адресою: АДРЕСА_1
зареєстровано право власності за
ОСОБА_5 на підставі договору про право
забудови від 21 листопада 1947 року.

Виконавчим комітетом Інкерманської
міської ради Балаклавського району
м.Севастополя 07 червня 2011 року вих.№836
на звернення позивача від 08 лютого 2011
року вх.№64/з про передачу у власність
земельної ділянки на адресу позивача
надіслано витяг з протоколу №5
засідання постійної комісії з питань
містобудівельної політики,
регулювання земельних та водних
правовідносин від 30 травня 2011 року,
згідно з якого комісією прийнято
рішення поновити строк дії рішення
Інкерманської міської ради від 26
лютого 2010 року №42/1034, затвердити проект
землеустрою, передати земельну ділянку
у власність.

Рішенням Х сесії Інкерманської міської
ради Балаклавського району
м.Севастополя скликання від 29 липня 2011
року №10/250 відмовлено гр.ОСОБА_2 в
поновленні строку дії рішення
Інкерманської міської ради від 26
лютого 2010 року №42/1034 «Про надання згоди
гр.України ОСОБА_2 на розробку проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки орієнтовною площею 0,04 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд (присадибна ділянка)
за адресою: АДРЕСА_1, відмовлено
гр.ОСОБА_2 у затвердженні проекту
землеустрою з відведення земельної
ділянки площею 0,04 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1; відмовлено гр.ОСОБА_2 в
передачі у власність земельної ділянки
площею 0,04 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд
(присадибна ділянка) за адресою:
АДРЕСА_1.

Виконавчим комітетом Інкерманської
міської ради Балаклавського району
м.Севастополя листом від 02 серпня 2011
року вих.№1202 на звернення позивача від
08 лютого 2011 року вх.№64/з, від 02 березня
2011 року вх.№89/з про передачу у
власність земельної ділянки,
повідомлено про прийняте рішення від 29
липня 2011 року №10/250.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції
України встановлено, що органи
державної влади та місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, у
межах повноважень спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.12 Земельного
кодексу України до повноважень
сільських, селищних, міських рад у
галузі земельних відносин на території
сіл, селищ, міст належить розпорядження
землями територіальних громад.

Згідно ст.26 Закону України «Про місцеве
самоврядування» вирішення питань
регулювання земельних відносин
віднесено до виключної компетенції
сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.
Набуття права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування.

Виходячи зі змісту вищевказаних
положень закону, у власність чи
користування особи може бути надана
лише вільна земельна ділянка.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірна земельна
ділянка по АДРЕСА_1 виділена ОСОБА_5, що
підтверджується матеріалами
інвентарної справи.

З урахуванням вищезазначеного колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відсутність
підстав для задоволення позову щодо
визнання недійсним оскаржуваного
рішення Інкерманської міської ради
Балаклавського району міста
Севастополя від 29 липня 2011 року №10/250,
яке прийнято відповідачем в межах
наданих повноважень, відповідно до
вимог чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст.220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Постанову Балаклавського районного
суду міста Севастополя від 16 січня 2013
року та ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 22 травня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
ухвалення і може бути переглянута
Верховним Судом України з підстав, у
строки та в порядку, передбачених
статтями 237 - 239-1 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Судді