Справа № 817/4157/13-а
Суддя: Гломб Ю.О.
Дата ухвалення: 2014-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/4157/13-а

14 березня 2014 року м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі судді Гломба Ю.О. за участю
секретаря судового засідання Маринич
В.М. та сторін і інших осіб, які беруть
участь у справі:

позивача: ОСОБА_1,

позивача: представник ОСОБА_2,

відповідача: представник Воробюк О.В.,

третьої особи відповідача: представник
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

ОСОБА_1 до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_5 про скасування
припису, -
ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області про скасування
припису №221 від 07.05.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
зазначає, що 07 травня 2013 року головним
державним інспектором інспекційного
відділу по центральних районах області
територіального управління №2
Костерним Григорієм Олеговичем видано
припис про усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил. Припис
вважає неправомірним, таким що не
відповідає нормам чинного
законодавства та винесеним з
перевищенням компетенції суб'єкта
владних повноважень, виходячи з
наступного.

Зазначає, що їй не було надано
направлення №511, на підставі якого було
здійснено позапланову перевірку, чим
порушено п. 7 Порядку.

Вимога припису №221 від 07.05.2013 року не
відповідають Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №553 від
23.05.2011 року, оскільки будівництво
садового будинку та гаража
здійснюється ОСОБА_1 на підставі
зареєстрованого Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області 03.01.2013 року
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт за № РВ 00, що
виключає можливість складання припису.

Вимога припису №221 від 07.05.2013 року про
приведення будівництва у
відповідність до вимог ДБН 360-92**
«Планування та забудова міських і
сільських поселень» (таблиця 1 додатку
8.1) в термін до 23.12.2013 р. також є
неправомірною, оскільки посадовими
особами Інспекції ДАБК не було
доведено наявності порушення вимог
ДБН.

Крім того, 23 травня 2013 року винесено
постанову №333-ф про визнання ОСОБА_1
винною у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96
Кодексу України про адміністративні
правопорушення та накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 грн.

15 листопада 2013 року постановою
Рівненського міського суду
адміністративний позов задоволено,
визнано протиправною та скасовано
постанову по справі про
адміністративне правопорушення №333-ф
від 23.05.2013 року.

Просить позов задовольнити повністю.

Відповідач письмових заперечень на
позовну заяву не подавав. В судовому
засіданні представник відповідача
заперечував в усному порядку проти
позову та пояснив, що у зв'язку з
зверненням ОСОБА_5 Інспекцією ДАБК у
Рівненській області було проведено
перевірку за результатами якої
виявлено порушення вимог
законодавства, будівельних норм під
час будівництва садового будинку та
гаража в садовому масиві
«Костромський», земельна ділянка
НОМЕР_1, на території Великожитинської
сільської ради, Рівненського району, а
саме, фундамент садового будинку
влаштовано на відстані 0, 65 м. від
водопроводу, чим порушено вимоги
таблиці і додатку 8.1 ДБН 360-92**
«Планування і забудова міських і
сільських поселень» (відстань по
горизонталі (у світлі) від найближчих
підземних інженерних мереж
(водопроводу) до будинків і споруд має
становити 5 м.) та винесено спірний
припис. Вважає дії відповідача
правомірними, а позов безпідставний.
Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
залучено ОСОБА_5.

Представник третьої особи проти позову
заперечив. Пояснив, що його довіритель
звернувся до Інспекції ДАБУ у
Рівненській області зі зверненням з
тих підстав, що ним було придбано
згідно договору купівлі-продажу від 28
травня 2008 року у власність цілісний
майновий комплекс ВАТ «Рівнельон»
(ЦМК). До складу ЦМК увійшло 7 (сім)
артезіанських свердловин: №№ 1, 2, З, 4 на
території Великожитинської сільської
ради та №№ 5, 7а, 8 на території
Шпанівської сільської ради,
електропостачання артсвердловин,
трансформаторні підстанції, лінії
електропередач до артскважин, кабеля
лінії електропередач до
трансформаторних підстанцій, напорний
трубопровід від артсвердловин, які в
сукупності становлять комплекс,
замкнуту систему водопостачання
цілісного майнового комплексу
Рівненського льонокомбінату.

Як виявилося, на земельних ділянках,
які знаходяться над напорним
трубопроводом артсвердловин на
території Великожитинської сільської
ради (напроти «РЕНОМЕ» паралельно
вулиці Костромській в м.Рівне) були
видані дозвільні документи на
будівництво без відповідних
застережень чи обмежень з приводу
вказаних трубопроводів, який може бути
пошкоджений в ході проведення
будівельних робіт.

Вказаний трубопровід є частиною
замкнутої системи водопостачання
цілісного майнового комплексу, що
підтверджується відповідними
документами, а тому будь-які втручання
в її роботу призведе до виведення з
ладу та порушення цілісності
водопостачання Рівненського
льонокомбінату.

В судовому засіданні представник
третьої особи уточнив, що водопровід на
даний час не використовується. Однак
зазначив, що продовження будівництва
може його пошкодити, що призведе до
підтоплення будівель в разі
експлуатації водопроводу.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, повно і
всебічно з'ясувавши всі обставини
адміністративної справи в їх
сукупності, перевіривши їх
дослідженими у судовому засіданні
доказами, суд приходить до висновку, що
позов підлягає до задоволення
повністю.

Суд виходив з наступного.

Судом встановлено, що у зв'язку з
зверненням ОСОБА_5 та на підставі
направлення про проведення
позапланової перевірки № 511 від 26.04.2013р.
Інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області проведено
перевірку дотримання вимог
законодавства, будівельних норм під
час будівництва садового будинку та
гаража в садовому масиві
«Костромський», земельна ділянка
НОМЕР_1, на території Великожитинської
сільської ради, Рівненського району,
про що складено акт від 07.05.2013 року (т.1,
а.с.152).

В ході перевірки відповідачем
встановлено, що фундамент садового
будинку влаштовано на відстані 0, 65 м
від водопроводу, чим порушено вимоги
таблиці і додатку 8.1 ДБН 360-92**
«Планування і забудова міських і
сільських поселень» (відстань по
горизонталі (у світлі) від найближчих
підземних інженерних мереж
(водопроводу) до будинків і споруд має
становити 5 м.).

За наслідками проведеної перевірки та
на підставі акту від 07.05.2013 року
відповідачем винесено постанову №333-ф
по справі про адміністративне
правопорушення, якою накладено
адміністративне стягнення у вигляді
штрафу в розмірі 170 грн. (а.с.11) та припис
від 07.05.2013 року №221 (а.с.10).

Вважаючи припис від 07.05.2013 року №221
протиправним, позивач звернулась до
суду за захистом порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним
правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до оскаржуваного припису,
позивача зобов'язано:

- з дати одержання припису зупинити
виконання будівельних робіт з
будівництва садового будинку та гаража
в садовому масиві «Костромський»,
ділянка НОМЕР_1, на території
Великожитинської сільської ради
Рівненського району які виконуються з
порушенням вимог таблиці 1 додатку 8.1
ДБН 360-92** «Планування і забудова
міських і сільських поселень»
(відстань по горизонталі (у світлі) від
найближчих підземних інженерних мереж
(водопроводу) до будинків і споруд має
становити 5 м.);

- будівництво садового будинку та
гаража в садовому масиві
«Костромський», ділянка НОМЕР_1, на
території Великожитинської сільської
ради, Рівненського району, привести у
відповідність до вимог ДБН 360-92**
«Планування та забудова міських і
сільських поселень» (таблиця 1 додатку
8.1) в термін до 23.12.2013 р.

Повноваження Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України (далі - Держархбудінспекція
України) щодо здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
визначені статтею 41 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Положенням про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженим Указом
Президента України від 08.04.2011р. №439/2011,
та Порядком здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 23.05.2011р. №553 (із
змінами і доповненнями, внесеними
постановою Кабінету Міністрів України
від 27.02.2012р. №148).

Згідно статті 41 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
державний архітектурно-будівельний
контроль - сукупність заходів,
спрямованих на дотримання вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил.
Державний архітектурно-будівельний
контроль здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю в порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України. Посадові
особи інспекцій державного
архітектурно-будівельного контролю
під час перевірки мають, зокрема, право
видавати обов'язкові для виконання
приписи щодо:

а) усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

б) зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
реєстрації декларації про початок їх
виконання або дозволу на виконання
будівельних робіт.

Так, за приписами пункту 11 Порядку
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою Кабінетом
Міністрів України від 23.05.2011 № 553,
посадові особи інспекцій під час
здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю
мають право, зокрема, видавати
обов'язкові для виконання приписи щодо:

усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил;

зупинення підготовчих та будівельних
робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт;

Порядок оформлення результатів
державного архітектурно-будівельного
контролю визначені пунктами 15-21 цього
Положення, за приписами яких за
результатами державного
архітектурно-будівельного контролю
посадовою особою інспекції
складається акт перевірки відповідно
до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, крім акта перевірки,
складається протокол разом з приписом
усунення порушення вимог
законодавства у сфері містобудівної
діяльності, будівельних норм,
державних стандартів і правил або
приписом про зупинення підготовчих та
будівельних робіт, які виконуються без
повідомлення, реєстрації декларації
про початок їх виконання або дозволу на
виконання будівельних робіт (далі -
припис).

Матеріалами справи підтверджується, що
згідно державного акту на право
власності на земельну ділянку Серія ЯД
№ 267693, земельна ділянка площею 4.14 га,
розташованої на території
Великожитинської сільської ради
Рівненського району Рівненської
області, на підставі договору
купівлі-продажу від 26.12. 2006р. № 5433 та №
5435, належала ОСОБА_7 для ведення
особистого селянського господарства.

Розпорядженням голови районної
державної адміністрації № 707 від
29.09.2010р. надано дозвіл ОСОБА_7 на
виготовлення містобудівного
обґрунтування зміни цільового
призначення земельної ділянки під
садовий масив та громадський центр на
території Великожитинської сільської
ради.

21.12.2012р. ОСОБА_1 було видано будівельний
паспорт на будівництво садового
будинку та гаража в садовому масиві
«Костромський», діл.НОМЕР_1 , на
території Великожитинської сільської
ради, Рівненського району, на належній
їй на праві приватної власності
земельній ділянці згідно Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серія ЯЛ № 888297 від 09.12.2010р.
(зареєстровано в Поземельній книзі
19.12.2011р. за реєстровим № 01).,
реєстраційний номер 535-2012р. зі схемою
забудови земельної ділянки.

03.01.2013р. за № 00 Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Рівненській області було
зареєстровано повідомлення ОСОБА_1 про
початок виконання будівельних робіт -
будівництво садового будинку та гаража
в садовому масиві «Костромський», діл.
НОМЕР_1 на території Великожитинської
сільської ради Рівненського району,
нове будівництво згідно будівельного
паспорту № 535-2012р. Відповідальної особи
проектувальника, що здійснюватиме
авторський нагляд не було визначено.

Листом відділу містобудування,
архітектури та житлово-комунального
господарства Рівненської
райдержадміністрації № 152 від 14.05.2013р.,
підтверджується відсутність обмежень
на земельній ділянці згідно державного
акту на право власності на земельну
ділянку серія ЯЛ № 888297, цільове
призначення якої - ведення садівництва.

РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» листом
№ 1583 від 21.05.2013р. підтвердив
відсутність на території
Великожитинської сільради,
Рівненського району Рівненської
області водопровідно-каналізаційних
мереж водоканалу.

Також судом встановлено, що 08.05.2008р.
згідно нотаріально-посвідченого
договору купівлі-продажу ОСОБА_5
придбав цілісний майновий комплекс ВАТ
«Рівнельон», договір посвідчений
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу ОСОБА_8 ,
зареєстрований в реєстрі за № 3447.
Згідно договору було придбано в тому
числі будівлі скважин з зазначенням
місця їх розташування , які згідно
переліку майна входять до цілісного
майнового комплексу ВАТ «Рівнельон»,
та внутріплощадні каналізаційні
мережі, водопровід передфабр.зоною та
напорні трубопроводи від
артсвердловин без визначення будь-яких
родових ознак та місця їх розташування.

Відповідно до таблиці 1 додатку 8.1. ДБН
360-92** Планування і забудова міських і
сільських поселень затвердженого
наказом Держкоммістобудування 17.04.1992 N
44 відстань між інженерною мережею -
водопроводом та фундаменту будинку має
складати 5 метрів.

Суд констатує, що стосовно інженерних
мереж, які були виявлені поруч з місцем
будівництва садового будинку позивача,
учасниками процесу не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
меж їх нанесення, описів параметрів
мереж, власника мереж. Не надано також
доказів в підтвердження того, що
виявлені інженерні мережі є мережами
водопроводу.

Вказані обставини не були відомі й
відповідачу на момент складання
спірного припису.

Судом встановлено, що будівельні
роботи були розпочаті позивачем з
дотриманням порядку проведення
будівельних робіт, зокрема отримано
будівельний паспорт зі схемою забудови
земельної ділянки та направлене
повідомлення про початок виконання
будівельних робіт до Інспекції АБК у
Рівненській області, будь-яких
обмежень в проведенні будівельних
робіт не було.

Відтак, спірний припис винесено
передчасно та без урахування усіх
обставин, що мають значення для його
прийняття.

Суд зазначає також, що постановою
Рівненського міського суду від 15.11.2013
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Інспекції ДАБК в Рівненській області
скасовано постанову №333-ф від 23.05.2013
року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч. 1 ст. 96 КУпАП. Судовим рішенням, що
набрало законної сили встановлено, що
вини позивачки в скоєнні
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч.1 ст. 96 КУпАП
(недодержання будівельних норм,
державних стандартів, норм і правил під
час проектування, розміщення
підготовчих робіт до будівництва,
будівництва і реконструкції, а так само
прийняття в експлуатацію об'єктів чи
споруд, зведених з порушенням
законодавства) немає (т. 1, а.с.13-14).

За наведених обставин позов слід
задовольнити повністю, припис №221 від
07.05.2013 року визнати протиправним та
скасувати.

Щодо вимог про відшкодування витрат на
правову допомогу суд зазначає
наступне.

Згідно зі ст. 87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких належать, зокрема,
витрати на правову допомогу.

Частиною 1 ст. 94 КАС України,
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що обов'язковою умовою для присудження
судових витрат, в тому числі і витрат на
правову допомогу, є фактичне
здійснення цих витрат та їх належне
документальне підтвердження.

В даному випадку, в якості
підтвердження здійснення витрат на
правову допомогу позивачем були
надані: договір-доручення про надання
правової допомоги №68 від 03.05.2013 року,
акт виконаних робіт по наданню
правової допомоги від 22.11.2013 року,
квитанція № 2226.439.1 від 20.12.2013 року в сумі
450,00 грн.

Згідно з вимогами статті 90 КАС України
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надають правову допомогу за
договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах", розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Отже, зі змісту вказаної норми
вбачається, що компенсація судових
витрат здійснюється саме за участь
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Проте, слід зазначити, що представник
позивача під витратами на правову
допомогу має на увазі підготовку
позовної заяви (а.с.38-39). Однак, відсутні
належні докази підготовки
представником позивача позову до суду,
оскільки, як вбачається із матеріалів
справи, адміністративний позов
підписано особисто ОСОБА_1 Разом з тим,
як вже зазначалось вище, Законом
України "Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах" не передбачено відшкодування
витрат на написання позовних заяв,
тобто за складання відповідних
процесуальних документів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що в задоволенні позову в
цій частині слід відмовити.

Щодо вимог про відшкодування витрат на
правову допомогу суд зазначає
наступне.

Згідно зі ст. 87 КАС України судові
витрати складаються із судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи, до яких належать, зокрема,
витрати на правову допомогу.

Частиною 1 ст. 94 КАС України,
передбачено, що якщо судове рішення
ухвалене на користь сторони, яка не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені нею
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України
(або відповідного місцевого бюджету,
якщо іншою стороною був орган
місцевого самоврядування, його
посадова чи службова особа).

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що обов'язковою умовою для присудження
судових витрат, в тому числі і витрат на
правову допомогу, є фактичне
здійснення цих витрат та їх належне
документальне підтвердження.

В даному випадку, в якості
підтвердження здійснення витрат на
правову допомогу позивачем були
надані: договір-доручення про надання
правової допомоги №68 від 03.05.2013 року,
акт виконаних робіт по наданню
правової допомоги від 22.11.2013 року,
квитанція № 2226.439.1 від 20.12.2013 року в сумі
450,00 грн.

Згідно з вимогами статті 90 КАС України
витрати, пов'язані з оплатою допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, які надають правову допомогу за
договором, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги, передбачених законом.
Граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах", розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною, а в адміністративних
справах - суб'єктом владних
повноважень, не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Отже, зі змісту вказаної норми
вбачається, що компенсація судових
витрат здійснюється саме за участь
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Проте, слід зазначити, що представник
позивача під витратами на правову
допомогу має на увазі підготовку
позовної заяви (а.с.38-39). Однак, відсутні
належні докази підготовки
представником позивача позову до суду,
оскільки, як вбачається із матеріалів
справи, адміністративний позов
підписано особисто ОСОБА_1 Разом з тим,
як вже зазначалось вище, Законом
України "Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах" не передбачено відшкодування
витрат на написання позовних заяв,
тобто за складання відповідних
процесуальних документів.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про відсутність підстав
для стягнення на користь позивача
витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Припис Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Рівненській області №221 від 07.05.2013 року
- скасувати.

Присудити на користь позивача ОСОБА_1
із Державного бюджету судовий збір у
розмірі 68,82 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя Гломб
Ю.О.