Справа № 806/6511/13-а
Суддя: Маслій В.І.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 року
м. Київ К/800/10076/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючого: Маслія В.І.
(суддя-доповідач)

Суддів: Розваляєвої Т.С.

Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року у адміністративній справі за
позовом ОСОБА_2 до Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області про визнання дій
незаконними та скасування постанов,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області про визнання дій
незаконними та скасування постанов
«Про накладення штрафу» №35/8-Ю від
11.04.2013 р. та №36/8-Ю від 11.04.2013 р.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суд від 19 грудня 2013
року позов задоволено: визнано
нечинними та скасовано постанови
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області від 11.04.2013року №
35/8-Ю та № 36/8-Ю.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване не доведеністю
відповідачем правомірності винесення
оскаржуваних постанов.

Постановою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року постанову Житомирського
окружного адміністративного суд від 19
грудня 2013 року скасовано та ухвалено
нову постанову, якою у задоволенні
позову відмовлено.

При винесенні рішення апеляційний суд
виходив із доведеності факту порушення
позивачем законодавства у сфері
містобудівельної діяльності та
правомірності винесення постанов про
накладення штрафу за допущені
порушення.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, ОСОБА_2
звернувся до Вищого адміністративного
суду Украни з касаційнорю скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року та залишити в силі постанову
Житомирського окружного
адміністративного суд від 19 грудня 2013
року.

Заперечуючи проти касаційної скарги,
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Житомирській області просить
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 30 січня 2014 року - залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, 18.03.2013 року відповідач видав
наказ №89-ОД про здійснення
позапланової перевірки на об'єкті
"Будівництво станції технічного
обслуговування автомобілів (мийка,
шиномонтаж)" за адресою вул. Жовтнева, 12,
м. Коростень, Житомирська область, з
25.03.2013 року до 29.03.2013 року, згідно якого
перевірялася достовірність даних,
наведених у декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

01.04.2013 року відповідач видав наказ
№112-ОД, яким було продовжено
позапланову перевірку об'єкта на 2
робочі дні з 01.04.2013 року до 02.04.2013 року.

За результатами перевірки Інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю у Житомирській області
виявлені порушення законодавства у
сфері містобудівельної діяльності, про
що складено відповідний акт від 02
квітня 2013 року. Також було складено два
протоколи про правопорушення у сфері
містобудівної діяльності

На підставі вищевказаних протоколів та
акту перевірки відповідачем 11.04.2013 року
винесено постанову №35/8-Ю від 11.04.013
року, якою на позивача накладено штраф
у розмірі 103230 гривень за вчинення
правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.
2 Закону України "Про відповідальність
у сфері містобудівної діяльності", та
постанову №36/8-Ю від 11.04.2013 року, якою на
позивача накладено штраф у розмірі 5735
гривень, за вчинення правопорушення,
передбаченого п.9 ч.2 ст. 2 Закону України
про відповідальність у сфері
містобудівної діяльності.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи та оскаржуваному рішенню суду
апеляційної інстанції, колегія суддів
зазначає наступне.

Здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю та
порядок притягнення до
відповідальності за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності
врегульовані Законом України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
Положенням про інспекцію державного
архітектурно-будівельного контролю,
Постановою КМ України від 23.05.2011 року №
533 "Про затвердження Порядку здійснення
державного архітектурно-будівельного
контролю", Законом України "Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності",
Постановою КМ України від 06.04.1995 року №
244 "Про затвердження Порядку накладення
штрафів за правопорушення у сфері
містобудівної діяльності".

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону
України "Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль -
сукупність заходів, спрямованих на
дотримання вимог законодавства у сфері
містобудівної діяльності, будівельних
норм, державних стандартів і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" державний
архітектурно-будівельний контроль
здійснюється органами державного
архітектурно-будівельного контролю в
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

Згідно ч. 10 ст. 39 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності",
замовник відповідно до закону несе
відповідальність за повноту та
достовірність даних, зазначених у
поданій ним декларації про готовність
об'єкта до експлуатації, та за
експлуатацію об'єкта без
зареєстрованої декларації або
сертифіката.

З наведеної норми закону вбачається, що
недостовірні дані, це інформація, яка
не відповідає певним фактам та
обставинам.

Невідповідність даних на думку
відповідача полягає у тому, що в
декларації невірно зазначено
генерального підрядника - МПП «Дельта»,
оскільки як вбачається з наявного в
матеріалах справи листа директора МПП
«Дельта» від 25.03.2013 року № 2, зазначене
підприємство роботи на вказаному
об'єкті не виконувало.

Враховуючи, що позивачем не надано як
до суду першої так і до суду
апеляційної інстанції будь-яких
доказів щодо виконання зазначеним у
декларації про готовність об"єкта до
експлуатації генеральним підрядником
будівельних робіт, а також пояснення
генерального директора МПП «Дельта»,
що були надані ним в судовому засіданні
в суді першої інстанції, колегія суддів
погоджується з висновками суду
апеляційної інстанції, що наявна у
позивача копія наказу №12 від 15.08.2011
року про призначення ОСОБА_3
відповідальним за будівництво, копії
диплома на ім'я ОСОБА_3, а також копії
ліцензії серії НОМЕР_1, що долучені до
матеріалів справи, не можуть свідчити
про виконання будівельних робіт на
об'єкті саме МПП "Дельта".

Крім того, відповідачем на підставі
матеріалів перевірки було винесено
постанову № 36/8-Ю від 11.04.013 року, якою на
позивача накладено штраф у розмірі 5735
грн., за вчинення правопорушення,
передбаченого п.9 ч.2 ст .2 Закону України
про відповідальність у сфері
містобудівної діяльності. В даній
постанові вказується на те, що про
завершення будівельних робіт на
об'єкті, а також при здачі його в
експлуатацію письмово не повідомлено
органи місцевого самоврядування та
Коростенський районний відділ
управління держтехногенбезпеки у
Житомирській області, чим позивачем
порушено вимоги п. 11 ст. 39 «Про
регулювання містобудівної
діяльності», та п. 14, Постанови КМУ № 461
від 13.04.2013 року «Порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів».

Частиною 11 статті 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності», пунктом 14 Порядку
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, затверджений
постановою Кабінетом Міністрів
України № 461 від 13.04.2011 замовник
зобов'язаний протягом семи календарних
днів з дня прийняття в експлуатацію
об'єкта письмово проінформувати про це
місцевий орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування за
місцезнаходженням об'єкта будівництва
та подати копію декларації.

Датою прийняття в
експлуатацію об'єкта є дата
реєстрації декларації.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду апеляційної інстанції,
що наявний в матеріалах справи лист від
01.04.2013 року, відповідно до якого позивач
надав копію декларації про готовність
об'єкта до експлуатації головному
архітектору м. Коростеня підтверджує
несвоєчасне надання ним вказаної вище
інформації.

Крім того, колегія суддів не приймає до
уваги доводи касаційної скарги з
приводу того, що позивач неодноразово
звертався до органів місцевого
самоврядування, однак заяви з
невідомих причин у нього не приймали, і
лише 01.04.2013 року відповідна заява була
прийнята та зареєстрована у відділі
архітектури, містобудування та
земельних ресурсів Коростенської
міської ради, оскільки позивачем не
надано жодного доказу на підтвердження
зазначених доводів.

Зважаючи на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків суду
апеляційної інстанції не спростовують
та не дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 220-1 КАС України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без
задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, що встановлені статтями 237, 238,
239-1 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: