Справа № 872/15771/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2013-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2013 р. справа № 808/7128/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників
податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів на постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2013 року у справі № 808/7128/13-а за
адміністративним позовом Комунального
підприємства "Водоканал" до
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів про скасування податкового
повідомлення-рішення № від 14.08.2013
року, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року Комунальне
підприємство "Водоканал" (далі -
позивач) звернулося до суду з позовом
до Спеціалізованої державної
податкової інспекції з обслуговування
великих платників податків у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів (далі -
відповідач), в якому просило скасувати
податкове повідомлення-рішення №
від 14.08.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що висновки
податкового органу про завищення суми
податкового кредиту з податку на
додану вартість, а також про
безпідставність віднесення до
податкового кредиту сум податку на
додану вартість по господарським
операціям з ПП "БКФ "Паллада" у розмірі 64
167 грн. не відповідають дійсності,
реальність операцій підтверджується
належними первинними документами.

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2013 року адміністративний позов
було задоволено, податкове
повідомлення-рішення №
від 14.08.2013 року - скасовано.

Не погодившись із рішенням суду
першої інстанції, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати постанову Запорізького
окружного адміністративного суду від 17
жовтня 2013 року, в задоволені позовних
вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
не відповідність висновків суду
фактичних обставин справи. Зокрема,
апелянт посилається на те, що
проведеною перевіркою встановлено
формування у Комунального
підприємства "Водоканал" показників
податкової звітності з податку на
додану вартість на підставі
недостовірних первинних документів,
які не підтверджують факт придбання
товарів (послуг), їх подальшого
використання в оподаткованих
операціях.

В судовому засіданні представник
відповідача апеляційну скаргу
підтримав, наполягав на її задоволені.

Представник позивача просив
залишити апеляційну скаргу
відповідача без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
підтверджено що, з 16.07.2013 по 25.07.2013 року
відповідачем проведено документальну
позапланову виїзну перевірку
Комунального підприємства "Водоканал"
з питань дотримання вимог податкового
законодавства щодо повноти
декларування податку на додану
вартість по взаємовідносинам з
контрагентом ПП "БКФ "Паллада" у період
з 01.04.2013 року по 30.04.2013 року, за
результатами якої складено Акт від
25.07.2013 № 42/28-00/03327121.

Як зазначено у Акті, перевіркою
були виявлені порушення: п. 198.1, 198.2, 198.3
ст.198, ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового
кодексу України, а саме підприємством
занижено суму ПДВ, яка підлягала
нарахуванню до сплати в бюджет на
загальну суму 64167,00 за квітень 2013 року.

На підставі акту перевірки 14.08.2013
року відповідачем було прийнято
податкове повідомлення-рішення №
, яким було збільшено суму
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість на 96250,50 грн. (основний
платіж - 64167,00 грн., штрафні санкції -
32083,50 грн.).

Висновки Акту перевірки, на
підставі яких прийняте оскаржуване
податкове повідомлення-рішення,
обґрунтовані тим, що Комунальне
підприємство "Водоканал" в порушення
вимог чинного законодавства до складу
податкового кредиту за квітень 2013 року
включило суми ПДВ по операції з
виконанням робіт між позивачем та ПП
"БКФ "Паллада", по якому не
підтверджується фактичне виконання
робіт на загальну суму ПДВ - 64167,00 грн.
Так, на думку посадових осіб
відповідача, контрагент позивача ПП
"БКФ "Паллада" має ознаки фіктивності, з
огляду на те, що у ПП "БКФ "Паллада"
відсутні необхідні умови для
здійснення відповідних господарських
операцій з використання підрядних
робіт - відсутній технічний персонал,
основні засоби, виробничі активи,
виробничо-складські приміщення,
транспортні засоби та інше майно, яке
економічно необхідне для здійснення
господарських операцій з використання
підрядних робіт.

Також перевіркою встановлено, що
ПП "БКФ "Паллада" субпідрядником якого є
ТОВ "Трейд Лайн М", на підставі договору
підряду від 01.04.2013 року повинно було
виконати роботи по будівництву
адміністративно-побутового корпусу
позивачу у м. Запоріжжя по вул. Іванова,
91. Податковим органом встановлено, що у
ТОВ "Трейд Лайн М" відсутні матеріальні
ресурси та відповідний штат
працівників для виконання робіт по
будівництву.

У зв'язку з вищезазначеним,
відповідач вважає, що внаслідок
здійснення операцій з ПП "БКФ "Паллада",
позивач допустив неправомірне
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість, що призвело
до заниження податкових зобов'язань з
податку на додану вартість на загальну
суму 64167,00 грн.

Суд першої інстанції, з
висновками якого погоджується і
колегія суддів, вважає оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
протиправним та таким що підлягає
скасуванню, виходячи з наступного.

У перевіряємому відповідачем
періоді позивач (Замовник) мав
господарські відносини з ПП "БКФ
"Паллада" (Підрядник) на підставі
укладеного договору підряду на
будівельно-монтажі роботи від 09.07.2012
року № 0726/12.

Предметом договору слугувало
виконання робіт по будівництву
адміністративно-побутового корпусу у
м. Запоріжжя по вул. Іванова, 91.

На виконання умов договору
підряду від 09.07.2013 року КП "Водоканал" на
адресу ПП "БКФ "Паллада" було здійснено
передплату у безготівковій формі з
поточного рахунку позивача 04.04.2013 року
на загальну суму 385 000,00 грн., в тому
числі податку на додану вартість 64 166,67
грн.

ПП "БКФ "Паллада" виписано на
адресу КП "Водоканал" податкову
накладну від 04.04.2013 року № 1 на 64 166,67 грн.
ПДВ.

Сума ПДВ по зазначеній податковій
накладній включена КП "Водоканал" до
податкового кредиту квітня 2013 року у
повному обсязі та відображена в
реєстрі отриманих податкових
накладних.

Працівниками Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у м.
Запоріжжі Міжрегіонального головного
управління Міндоходів було надіслано
запит до ПП "БКФ "Паллада" для
проведення перевірки господарських
відносин з КП "Водоканал", на який
контрагентом були надані договір,
податкові накладні, платіжні
документи.

Як вбачається з Акту перевірки,
позивачем також було надано договір
підряду на будівельно-монтажні роботи
від 09.07.2012 року, податкова накладна на
суму передплати від 04.04.2013 року,
додаткові угоди від 29.08.2012, від 05.10.2012,
від 25.01.2013 року до договору, тощо, які
підтверджують факт здійснення
господарської операції. Також
позивачем до матеріалів справи надані
документи з визначення договірної ціни
на будівельні роботи, графіки
виконання робіт, річні планові
наряди-замовлення на 2012 та 2013 рік.

Тобто, позивачем були надані
первинні документи, що підтверджують
факт здійснення господарських
операцій між КП "Водоканал" і ПП "БКФ
"Паллада". При цьому податковий орган не
ставив під сумнів достовірність даних,
які містять первинні бухгалтерські
документи, та не зазначав про
невідповідність первинних
бухгалтерських документів вимогам
чинного податкового законодавства,
зокрема, відсутності у них обов'язкових
реквізитів.

В акті перевірки зазначалося, що у
ПП "БКФ "Паллада" наявна ліцензія на
здійснення господарської діяльності у
будівництві, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури.

Таким чином,
фінансово-господарські операції
позивача з ПП "БКФ "Паллада"
підтверджені первинними документами.

Крім того, як на час укладання та
виконання зазначених правочинів, так і
на час вирішення справи, ПП "БКФ
"Паллада" було зареєстроване як
юридична особа та було платником
податку на додану вартість.

Пунктом 198.1 ст. 98 ПК України
встановлено, що право на віднесення сум
податку до податкового кредиту виникає
у разі здійснення операцій з придбання
або виготовлення товарів (у тому числі
в разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг.

Відповідно до п.201.1 ст.201 ПКУ
платник податку зобов'язаний надати
покупцю (отримувачу) на його вимогу
підписану уповноваженою платником
особою та скріплену печаткою податкову
накладну.

Згідно з п.201.10 ст.201 ПКУ податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.п. 201.6 та 201.8 ст.201
ПКУ податкова накладна є податковим
документом і одночасно відображається
у податкових зобов'язаннях і реєстрі
виданих податкових накладних продавця
та реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Право на
нарахування податку та складання
податкових накладних надається
виключно особам, зареєстрованим як
платники податку в порядку,
передбаченому статтею 183 цього Кодексу

Факт виконання робіт
підтверджуються документально,
господарські операції належним чином
відображено у бухгалтерському і
податковому обліку позивача та у
податковій звітності; право на
формування податкового кредиту з
податку на додану вартість
підтверджується податковими
накладними та первинними документами.

Окрім того, суд першої інстанції
вірно зазначає, що чинним
законодавством України на сторону
цивільно-правової угоди, яка є
платником податків, не покладено
обов'язку перевірки відповідності
законодавству установчих документів
постачальників послуг, їх
місцезнаходження та дотримання ними
вимог податкового законодавства.

Зазначені обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування податку
на додану вартість у випадку, коли
останній виконав усі передбачені
законом умови стосовно отримання
такого відшкодування та має необхідні
документальні підтвердження розміру
свого податкового кредиту Такий
висновок відповідає позиції
Верховного Суду України, викладеній у
його постановах від 09.09.2008 у справі №
21-500во08, від 01.06.2010 у спразі № 21-573во10, від
31.012011 у справі 21-47а10.

Отже, при розгляді податкових
спорів слід виходити із презумпції
добросовісності платників податків та
інших учасників правовідносин у сфері
економіки. У зв'язку з цим
передбачається, що дії платників
податків, що мають за своїм результатом
одержання податкової вигоди,
економічно виправдані, а відомості, що
містяться у податкових деклараціях,
податкових накладних, вантажних митних
деклараціях, бухгалтерській звітності
та податковому обліку, достовірні.

Надання податковому органу всіх
належним чином оформлених документів,
передбачених законодавством про
податки та збори, з метою одержання
податкової вигоди є підставою для її
одержання, якщо податковим органом не
встановлено та не доведено, що
відомості, які містяться в цих
документах, неповні, недостовірні та
(або) суперечливі, є наслідком
укладення нікчемних правочинів або
коли відомості ґрунтуються на інших
документах, недійсність даних в яких
установлена судом.

Таким чином, закон виходить з
презумпції легітимності укладених
правочинів, тобто відповідні рішення
вважаються такими, що відповідають
закону, якщо судом не буде встановлене
інше.

Первинні документи, які були
надані податковому органу, не містять
жодних доказів наявності між позивачем
та його контрагентом взаємоузгоджених
зловмисних дій, спрямованих на
порушення існуючого в державі
суспільного ладу або моральних засад.
Таких доказів суду відповідачем не
надано, а судом при виконанні вимог ст.
11 Кодексу адміністративного
судочинства України не виявлено.

Податковим органом в ході
судового розгляду всупереч вимогам
частині 2 статті 71 КАС України, не було
доведено правомірності прийняття ним
спірного податкового повідомлення
рішення.

З огляду на зазначене, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
позовні вимоги позивача щодо
скасування оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення № від 14.08.2013
року підлягають задоволенню.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу відповідача слід
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п. 1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників податків у м. Запоріжжі
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - залишити без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 17 жовтня 2013
року у справі № 808/7128/13-а - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
13.12.2013р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак