Справа № 2а/1770/3612/2012
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2014-03-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2а/1770/3612/2012

13 березня 2014 р. 16год. 50хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі колегії суддів - Дорошенко
Н.О. (головуючий), суддів Комшелюк Т.О.
Кравчук Т.О. , за участю секретаря
судового засідання Почапська М.В. та
сторін і інших осіб, які беруть участь у
справі:

позивача: представник Лук'янчук С.М.

відповідача1: представник Білик М.В.,

відповідача2: представник Красько І.Г.

третьої особи відповідача: представник
Білик М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом

Публічне акціонерне товариство
"Рівнеазот" доДержавної податкової
інспекції у м. Рівному Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області Головного управління
Міндоходів у Рівненській області
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Міжрегіональне Головне
управління Міндоходів Центральний
офіс з обслуговування великих
платників податків про визнання
протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Рівненського окружного
адміністративного суду звернулося
Публічне акціонерне товариство
"Рівнеазот" з адміністративними
позовами до Державної податкової
інспекції у м.Рівному Рівненської
області Державної податкової служби,
Державної податкової служби у
Рівненській області про визнання
протиправними та скасування рішень.
Позивач просив визнати протиправним та
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
17.07.2012; визнати протиправним та
скасувати рішення Державної
податкової служби у Рівненській
області № 17084/10-210/263-266,268-269 від 03.09.2012 в
частині відмови в задоволенні скарги
на податкове повідомлення-рішення №
від 17.07.2012 (а.с.3-38 т.1); визнати
протиправним та скасувати податкове
повідомлення-рішення № від
05.09.2012; визнати протиправним та
скасувати рішення ДПС у Рівненській
області №17094/10-210/263-266,268-269 від 03.09.2012
(а.с.3-33 т.16).

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 04.10.2012
адміністративні позови об'єднані в
одне провадження (а.с.258-259 т.18).

В обгрунтування позовних вимог позивач
вказує, що на підставі акта перевірки
від 04.07.2012 № 244/22-100/05607824 Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби прийнято податкове
повідомлення-рішення від 17.07.2012 №
, яким зменшено ПАТ "Рівнеазот"
суму від'ємного значення податку на
прибуток підприємства за ІІ-ІV квартали
2011 року на 339 018 868 грн., та податкове
повідомлення-рішення від 17.07.2012 №
, яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на прибуток на
114 459 781 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 16 641 323 грн.

Державною податковою службою у
Рівненській області за результатами
розгляду скарги ПАТ "Рівнеазот" в
порядку адміністративного оскарження
прийнято рішення №17084/10-210/263-266,268-269 від
03.09.2012, яким податкове
повідомлення-рішення від 17.07.2012 №
залишено без змін, а податкове
повідомлення-рішення від 17.07.2012 №
скасовано в частині збільшення
грошового зобов'язання з податку на
прибуток в сумі 174750,00 грн. та в частині
штрафних (фінансових) санкцій в сумі
43688,00 грн.

За наслідками процедури
адміністративного оскарження
Державною податковою інспекцією у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.09.2012 №
про збільшення суми грошового
зобов'язання з податку на прибуток на 114
285 031 грн. та застосовано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 16 597 635 грн.

Позивач вважає, що такі рішення
контролюючого органу є
необґрунтованими та безпідставними,
прийнятими з порушенням норм діючого
законодавства.

Зокрема, вказує на порушення процедури
розгляду результатів перевірки та
прийняття податкових
повідомлень-рішень. Зазначає, що за
наслідками розгляду заперечень
платника податків, поданих на акт
перевірки, контролюючий орган вніс
коригування в акт перевірки шляхом
викладення в новій редакції висновків
акта перевірки, деталізації певних
розділів та виключення певної
інформації з нього, чим фактично вніс
зміни до акта перевірки, надіславши
17.07.2012 ПАТ "Рівнеазот" лист (зміни до
акту перевірки) від 16.07.2012 за №13646/22-211,
до якого додані додатки до акта
перевірки на 64 аркушах, які не були
вручені ПАТ "Рівнеазот" разом з актом
перевірки. Також вказує, що податковим
органом порушені строки прийняття
податкових повідомлень-рішень,
встановлені п.86.8 ст.86 Податкового
кодексу України, - протягом трьох
робочих днів, наступних за днем
розгляду заперечень і надання
(надсилання) письмової відповіді
платнику податків.

Позивач заперечує порушення
податкового законодавства, викладені в
акті перевірки, які слугували
підставою для прийняття оспорюваних
податкових повідомлень-рішень, а саме:

1) занижено валові доходи за друге
півріччя 2010 року - І квартал 2011 року
суму 96 217 437 грн. при виконанні
контрактів № 804-10-018 від 16.02.2010 з
компанією "OSTCHEM International GmbH" (Австрія) та
№ 756-11-035 від 25.05.2011 з компанією "NF TRADING AG"
(Швейцарія) по реалізації послуг з
переробки давальницької сировини по
цінах, нижчих від собівартості даних
послуг.

Позивач вказує, що ціни вартості послуг
з переробки давальницької сировини -
бензолу, не є фіксованими та не
регулюються державними органами, а
податковий орган не обґрунтував рівня
звичайних цін та безпідставно визначив
звичайну ціну послуги з переробки
давальницької сировини на рівні
собівартості надання такої послуги.
Також зазначає, що податковий орган
безпідставно застосував пп.7.4.1 п.7.4 ст.7
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" до правовідносин
щодо надання послуг переробки
давальницької сировини бензолу
компанії "OSTCHEM International GmbH" (Австрія) та
компанії "NF TRADING AG" (Швейцарія), які не є
пов'язаними особами з ПАТ "Рівнеазот".

2) в порушення абз.2 пп.153.2.6 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України завищено
витрати шляхом віднесення до складу
собівартості придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт, послуг)
витрат, понесених у зв'язку з продажем
послуг з переробки давальницької
сировини, в розмірі, що перевищує
доходи, отримані від такого продажу, на
суму 96 777 846 грн. за ІІ-ІV квартали 2011
року.

Позивач зазначає, що п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України регулює
операції з пов'язаними особами,
встановлюючи деякі обмеження для
врахування доходів і витрат за
операціями між ними, та відносини із
виплати винагород та віднесення
витрат, пов'язаних із продажем/обміном
товарів, проведенням операцій з
давальницькою сировиною з пов'язаними
особами. Зокрема, витрати, понесені у
зв'язку з продажем/обміном товарів,
виконанням робіт, наданням послуг
пов'язаним з таким платником податку
особам, в тому числі за операціями з
давальницькою сировиною, визнаються в
розмірі, що не перевищує доходи,
отримані від такого продажу/обміну. При
цьому Податковий кодекс не визначає
окремого порядку щодо розміру визнання
таких витрат по операціях з
давальницькою сировиною, які
реалізовуються не пов'язаним особам, а
тому такі витрати при формуванні
декларації з податку на прибуток
підприємств включаються до витрат
підприємства у повному обсязі.

3) ПАТ "Рівнеазот" реалізовувало готову
продукцію нерезидентам - пов'язаним
особам по занижених цінах, на порушення
пп.4.3.1 п.4.1 т.4 та пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" підприємством не
отримано доходи за період з 01.07.2010 по
31.03.2011 в сумі 103 460 390 грн. Крім того, в
акті перевірки зазначено, що у зв'язку з
тим, що покупці-нерезиденти є
пов'язаними особами для ПАТ "Рівнеазот",
що знаходяться на іншій системі
оподаткування, то в порушення пп.153.2.1,
пп.153.2.3 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу
України не визначено доходи від
реалізації готової продукції за 2-4
квартали 2011 року за звичайними цінами в
розмірі 246 698 014 грн., внаслідок чого
занижено доходи, що впливають на
визначення об'єкта оподаткування, на 246
698 014 грн.

Обгрунтовуючи безпідставність
наведеного вище висновку акта
перевірки, позивач вказує, що в акті
перевірки факти виявлених порушень
викладені не чітко та не об'єктивно;
посилання на первинні або інші
документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів, відсутні; господарські
операції, в результаті яких здійснено
ці порушення, не відображені; не
зазначено, яку конкретно продукцію на
думку податкового органу підприємство
реалізовувало за цінами, нижчими від
звичайних, кому та за якими цінами така
продукція реалізовувалась, яка
підстава застосування до
правовідносин інституту "звичайної
ціни", на скільки ціни фактичної
реалізації продукції відрізнялись від
звичайних цін. Вказано лише, що ПАТ
"Рівнеазот" здійснювало реалізацію
готової продукції на експорт в цьому
періоді за договірними цінами, що
відображені в додатку № 13 до акта
перевірки, детальний аналіз цін
реалізації наведений в додатку до акта
(відношення фактурної вартості до
кількості експортованої готової
продукції), а також те, що дані щодо
визначення доходів, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування, в
розрізі ВМД, рахунків, контрактів та
податкових періодів по реалізації
готової продукції за цінами нижче
звичайних понад 20% наведено в реєстрі
продажу нерезидентам за цінами нижче
від звичайних (додатки до акта
перевірки). При цьому, вказує позивач,
жодного з цих додатків до акта
перевірки працівники ДПІ у м. Рівному
представникам підприємства при
врученні акта перевірки не надали та
для ознайомлення не представили.

З урахуванням наведеного позивач
зазначає, що всупереч приписам пп.1.20.1,
пп.1.20.8 п.1.20 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
пп.14.1.71 п.14.1 ст.14, п.39.14 ст.39 Податкового
кодексу України податковий орган в
акті не довів, що ціна договору не
відповідає рівню звичайної ціни, адже
не зазначив ні договору, ні умов
реалізації товару.

Також позивач зазначає, що ціни
реалізації аміаку, аміачної селітри та
вапняно-аміачної селітри не є
фіксованими та не регулюються
державними органами, а ДП
"Держзовнішінформ" не уповноважений
визначати рівень звичайної ціни.

4) позивач заперечує завищення
задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.12
Декларації "суми витрат зі страхування
(крім витрат з довгострокового
страхування життя та недержавного
пенсійного забезпечення, зазначених у
рядку 04.5 декларації)" всього в сумі 912 285
грн., в т.ч. в 4 кварталі 2010р. в сумі 256 235
грн., в І кварталі 2011р. в сумі 656 050 грн.
Вказує про необгрунтованість
висновків податкового органу про
порушення п.5.1 та пп.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" при віднесенні до складу
валових витрат по страхових платежах
згідно з договорами страхування
заставного майна юридичних осіб, та
доводів про те, що витрати у вигляді
страхових внесків не пов'язані з
власною господарською діяльністю
заставодавця, а тому він не мав права
відносити ці витрати до валових.

Позивач зазначає, що договори
добровільного страхування укладались
для забезпечення ризиків знищення
майна, яке підприємство передавало в
заставу банківським установам в якості
забезпечення договорів кредиту.
Кредитні договори укладались з метою
отримання кредитів для поповнення
обігових коштів з метою фінансування
поточних потреб підприємства, тобто
для використання при здійсненні
власної господарської діяльності ПАТ
"Рівнеазот". Якщо підприємство отримує
фінансовий кредит для використання
його у власній господарській
діяльності, то витрати у вигляді
страхових платежів на страхування
власного заставленого майна
включаються заставодавцем до валових
витрат такого платника податку з
урахуванням обмеження, розмір якого
встановлено абз. 3 пп.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств".

5) Також позивач вважає безпідставним
висновок податкового органу про
завищення валових витрат по рядку 04.3
декларацій "витрати на оплату праці"
всього в сумі 746 976 грн. за 3-4 квартал 2010р.
та І квартал 2011р., та завищення
показників у рядку 04.4 декларацій "суми
страхового збору" всього в сумі 251 776
грн. за вказаний період.

Вказує, що лікарняно-оздоровче
управління, управління громадського
харчування, Палац культури та спорту
"Хімік", управління
житлово-комунального господарства - це
структурні підрозділи ПАТ "Рівнеазот",
які не є юридичними особами та не є
окремими платниками податку на
прибуток підприємств. ПАТ "Рівнеазот"
здає єдину декларацію по цьому податку.
Працівники даних структурних
підрозділів перебувають у трудових
відносинах саме з ПАТ "Рівнеазот".
Відповідно до пп.5.6.1 п.5.6 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", з урахуванням норм п.5.3
цієї статті, до складу валових витрат
платника податку відносяться витрати
на оплату праці фізичних осіб, що
перебувають у трудових відносинах з
таким платником податку. Також
зазначає, що відповідно до п.5
Перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" від 01.07.2004 № 1957-ІV витрати,
пов'язані з забезпеченням основної
діяльності об'єктів соціальної
інфраструктури, визначених у підпункті
5.4.9, та пунктів медичного огляду,
передбачених підпунктом 5.4.10 пункту 5.4
статті 5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
включаються до складу валових витрат
платника податку у розмірі 50 відсотків
від суми понесених витрат до моменту
передачі таких об'єктів і пунктів на
баланс відповідного бюджету або їх
приватизації згідно з законом. Позивач
вказує, що усі об'єкти, які податковий
орган класифікує як "об'єкти соціальної
інфраструктури", були приватизовані у
складі цілісного майнового комплексу,
а тому витрати на їх утримання та
витрати на соціальне страхування
працівників таких структурних
підрозділів повинні включатись до
витрат підприємства у повному обсязі.

6) Позивач заперечує заниження доходів
за рахунок невключення до їх складу
поворотної фінансової допомоги,
отриманої від нерезидента компанії
"STERNAKO VENTURES LIMITED", в 4 кварталі 2010р. в сумі
42 280 208 грн. та безоплатно отриманих
основних засобів, отриманих від
нерезидента компанії "STERNAKO VENTURES LIMITED", в
4 кварталі 2010р. в сумі 6 514 004 грн.

7) Позивач вважає необгрунтованим
висновок податкового органу про те, що
у ПАТ "Рівнеазот" на підставі пп.12.1.5 п.12.1
ст.12 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" в грудні 2010р.
виникло зобов'язання збільшити валові
доходи на суму 538 691,39 грн. та включити її
до складу коригування валових доходів
Декларації по податку на прибуток за 4
квартал 2010р. по рядку 02.3 врегулювання
сумнівної (безнадійної) заборгованості
на суму коштів, стягнутих рішенням суду
за позовом ЗАТ "Укренергозбут" до ПАТ
"Рівнеазот".

Вказує, що згідно з рішенням
господарського суду Рівненської
області від 16.11.2010 по справі №14/102 за
позовом ЗАТ "Укренергозбут" задоволено
вимогу про стягнення боргу з ПАТ
"Рівнеазот" в сумі 611 697,39 грн., де сума
основного боргу складає 538 691,38 грн.
Водночас, 25.11.2010 ВАТ "Рівнеазот"
звернулось до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на вищевказане
рішення господарського суду
Рівненської області. Ухвалою
Львівського апеляційного
господарського суду від 06.12.2010 судову
справу № 14/102 призначено до розгляду на
20.01.2011.

Таким чином, були відсутні підстави для
коригування ВАТ "Рівнеазот" валових
доходів за 4 квартал 2010 року на суму
коштів, стягнутих за рішенням суду.

8) Позивач заперечує заниження валових
доходів за рахунок не включення до їх
складу простроченої кредиторської
заборгованості по відсотках за
користування кредитними коштами та
завищення валових доходів шляхом
віднесення до складу доходів курсових
різниць за заборгованістю в іноземній
валюті перед компанією "Райффайзен
Інвестмент Акціенгезельшафт".

9) Позивач вважає необгрунтованими
висновки податкового органу про
завищення валових витрат за рахунок не
проведення коригування валових витрат
по безнадійній заборгованості ТОВ
"Торгова компанія "Фаворіт" та ТОВ
"Концерн "Євроторг".

Вказує, що відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" ПАТ "Рівнеазот"
після перерахування авансових
платежів вказаним контрагентам
віднесло ці витрати до складу валових.
Водночас пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 цього Закону
визначає порядок включення до складу
валових витрат суми безнадійної
заборгованості в частині, що не була
віднесена до валових. Таким чином,
оскільки вказані суми авансових
платежів були віднесені до складу
валових витрат після їх проплати,
податковим органом вимоги пп.5.2.8 п.5.2
ст.5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" застосовано
безпідставно. Також зазначає, що
оскільки зобов'язання було забезпечене
договором поруки, господарське
зобов'язання не припинилось
неможливістю виконання у зв'язку з
ліквідацією суб'єкта, а тому
віднесення заборгованості по ТОВ "ТК
"Фаворіт" та ТОВ "Концерн Євроторг" до
безнадійної заборгованості у
перевіряємому періоді неможливо.

10) Позивач вважає неправомірними
висновки ДПІ у м. Рівному про завищення
валових витрат на суму 3 987 622 грн. за
рахунок витрат по підприємствах, по
яких вбачається безтоварність
проведених операцій з купівлі
товарно-матеріальних цінностей, а саме:
ТОВ ТВК "Обертон", ТОВ
"Харчопромпостач", ТОВ "Донована плюс",
ТОВ "Авіо Плюс", ТОВ "Інтерагро", ПП
"Ново-Ком", ТОВ "Транс Фаворит", ТОВ
"Денір", ТОВ "Контрактстрой".

Зазначає, що твердження податкового
органу про недійсність, нікчемність,
фіктивність договорів, а також про те,
що господарські операції ПАТ
"Рівнеазот" з контрагентами не
спричиняють реального настання
наслідків, грунтуються на припущеннях.
Вказує, що спірні витрати сформовані
відповідно до приписів законодавства
та підтверджені первинними
бухгалтерськими документами, підстав
для неврахування яких у податкового
органу не було.

З огляду на наведене, представник
позивача податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м.Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби про зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування та збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток
вважає протиправними, а рішення
Державної податкової служби у
Рівненській області №17084/10-210/263-266,268-269
від 03.09.2012 незаконним та
необгрунтованим, та просить їх
скасувати.

Відповідач-1 Державна податкова
інспекція у м. Рівному Рівненської
області Державної податкової служби
адміністративний позов не визнав,
подав письмові заперечення (а.с.113-125 т.3,
104-112 т.18).

Представники відповідача-1 в судовому
засіданні пояснили, що податковим
органом встановлено, що ПАТ "Рівнеазот"
в порушення пп.1.20.51 п.1.20 ст.1, пп.4.1.1,
пп.4.1.3 п.4.1 ст.4, пп.7.4.1, пп.7.4.3 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.1997 № 283/97-ВР зі
змінами та доповненнями, проводив
реалізацію послуг з переробки
давальницької сировини (адипінова
кислота, циклогексанон, НДКО) по цінах,
нижчих від собівартості даних послуг,
нерезидентам - суб'єктам
підприємницької діяльності, що
сплачують податок на прибуток за
іншими ніж платник податку ставками,
встановленими статтею 10 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", що призвело до заниження
валового доходу підприємства на суму 96
217 437 грн., у т.ч. за 3-4 квартали 2010р. на
суму 58 402 003 грн. та 1-й квартал 2011р. на
суму 37 815 434 грн.

Зазначили, що ПАТ "Рівнеазот" на
виконання контрактів № 804-10-018 від
16.02.2010, укладеного з компанією "OSTCHEM
International GmbH" (Австрія) та № 756-11-035 від
25.05.2011 з компанією "NF TRADING AG" (Швейцарія)"
реалізовувало послуги з переробки
давальницької сировини по цінах,
нижчих від собівартості даних послуг,
таким чином ПАТ "Рівнеазот" по даних
операціях не мало наміру отримувати
прибуток.

Так, ПАТ "Рівнеазот" (Виконавець) за
реалізацію послуг по виготовленню
продукції надає Замовникам компаніям
"OSTCHEM International GmbH" (Австрія) та "NF TRADING AG"
(Швейцарія)" акти прийому-передачі
робіт, де визначає вартість послуг по
переробці давальницької сировини в
фіксованій (сталій, обумовленій
договором) сумі, а не фактичну величину
понесених витрат по наданню послуг по
переробці сировини.

Згідно з Інструкцією "Про затвердження
плану рахунків бухгалтерського обліку
та інструкції про його застосування",
затвердженої наказом Міністерства
фінансів України від 30.11.1999 № 291, за
дебетом рахунку № 26 (Готова продукція)
відображається надходження готової
продукції власного виробництва за
фактичною собівартістю або за
нормативною вартістю, за кредитом
рахунку № 26 відображається вибуття
готової продукції власного
виробництва за фактичною виробничою
собівартістю або за нормативною
вартістю.

У відповідності з наданими до
перевірки документами ПАТ "Рівнеазот"
(Головними книгами за 2-ге півріччя 2010р.
та 2011 рік, журналами-ордерами,
аналітичними відомостями по рахунках 26
"Готова продукція", 362 "Розрахунки з
іноземними покупцями2, 703 "Доходи від
реалізації послуг", 791 "Фінансові
результати", 903 "Собівартість
реалізованих послуг" за 2010р. та 2011р.)
встановлено, що підприємство
відображає витрати, пов'язані з
наданням послуг по виробництву
мінеральних добрив та азотних сполук з
давальницької сировини по дебету
рахунку 903 "Собівартість реалізованих
послуг" з кредиту 26 "Готова продукція", а
доходи - по дебету рахунку 362
"Розрахунки з іноземними покупцями" з
кредиту рахунку 703 "Доходи від
реалізації послуг".

Згідно з пп.1.20.5-1 п.1.20 ст.1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" якщо звичайна ціна не може
бути визначена з використанням норм
попередніх підпунктів цього пункту, то
для доказів обгрунтування її рівня
застосовуються правила, визначені
національними положеннями
(стандартами) бухгалтерського обліку, а
також національними стандартами з
питань оцінки майна та майнових прав. З
метою оподаткування терміни
"справедлива вартість", "ринкова
вартість" та "чиста вартість
реалізації", які використовуються в
національних положеннях (стандартах)
бухгалтерського обліку та
національних стандартах з питань
оцінки майна і майнових прав,
прирівнюються до терміну "звичайна
ціна", визначеного цим Законом.

Згідно з п.11 Положення (Стандарту)
бухгалтерського обліку № 16 "Витрати",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.03.1999 № 87,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 21.06.1999 за № 391/3684, собівартість
реалізованої продукції (робіт, послуг)
складається з виробничої собівартості
продукції (робіт, послуг), яка була
реалізована протягом звітного періоду,
нерозподілених постійних
загальновиробничих витрат та
наднормативних виробничих витрат.

В ході перевірки ДПІ у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби направлено запити
від 13.04.2012 та від 07.05.2012 ПАТ "Рівнеазот" з
проханням обгрунтувати рівень
договірних цін та надати калькуляції
на реалізовану готову продукцію та
калькуляції на послуги, реалізовані на
експорт, інші документи, що
підтверджують рівень договірних цін та
реалізацію готової продукції по
договірних цінах. Відповіді на запити
податковим органом не отримано.

Також, відповідач-1 зазначив, що на
порушення пп.1.20.2 п.1.20 ст.1, пп.4.1.3 п.4.1 ст.4,
пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" зі
змінами та доповненнями, ПАТ
"Рівнеазот" при продажу готової
продукції суб'єктам господарювання
нерезидентам - пов'язаним особам
застосовувало ціни менші за звичайні,
що призвело до заниження валових
доходів за період з 01.07.2010 по 31.03.2011 на
суму 103 460 390 грн., в т.ч. за 3-4 квартали
2010р. на суму 40 807 220 грн. та за 1-й квартал
2011р. на суму 62 653 170 грн., та в порушення
пп.135.5.11 п.135.5 ст.135, пп.153.2.1, пп.153.2.3 п.153.2
ст.153 Податкового кодексу України при
продажу готової продукції
нерезидентам (які відповідно до пп.153.2.3
п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України
прирівняні до пов'язаних осіб)
застосовувало ціни менші за звичайні
понад 20 відсотків, що призвело до
заниження доходів, що враховуються при
визначенні об'єкта оподаткування, за
період з 01.04.2011 по 31.12.2011 на суму 246 698 014
грн., в т.ч. за 2-й квартал 2011р. - на 23 207 658
грн., за 3-й квартал 2011р. - на 82 297 057 грн.,
за 4-й квартал 2011р. - на 141 193 299 грн.

Протягом перевіреного періоду ПАТ
"Рівнеазот" здійснювало продаж готової
продукції на експорт за цінами, нижчими
від звичайних цін.

Відповідач-1 вказав, що звичайна ціна в
ході перевірки по аміачній селітрі,
вапняно-аміачній селітрі та аміаку
визначена відповідно до вимог пп.1.20.1
п.1.20 ст.20 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
використана інформація про укладені на
момент продажу такого товару договори
на ідентичні товари у співставних
умовах, а саме ціни українських
експортерів аналогічної продукції з
нерезидентами, зокрема, враховані такі
об'єктивні умови контрактів, як
ідентичність товару, продаж на експорт
нерезидентам, умови постачання та
місце продажу.

Також податковим органом при
проведенні аналізу умов контрактів та
відповідно до наданих до перевірки
вантажно-митних декларацій, рахунків
та оборотних відомостей по рахунку 362
за квітень-грудень 2011р. встановлено, що
ПАТ "Рівнеазот" здійснювало поставку
готової продукції на експорт за цінами,
які були менші за звичайні понад 20%.

Відповідно до листа ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
№ 43/946 від 06.06.2012, який надано на запит
ДПА в Рівненській області, за даними ДП
"Держзовнішінформ" визначено середній
рівень цін на продукцію хімічної
промисловості на світовому ринку
протягом 2010-2011рр.

Таким чином, якщо врахувати ціни
відповідно до даних ДП
"Держзовнішінформ", які діяли на ринку
України з квітня 2011р. при продажу
готової продукції (аміачна селітра,
вапняно-аміачна селітра, аміак) на
експорт, то ПАТ "Рівнеазот" реалізовано
готову продукцію нерезидентам по
цінах, що менші за звичайні понад 20%, в
результаті чого підприємством не
отримано доходи за період з 01.04.2011 по
31.12.2011 на загальну суму 246 698 014 грн.

Також перевіркою встановлено, що ПАТ
"Рівнеазот" на порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" занижено валовий
дохід за 4-й квартал 2010р. на 21 445 285 грн. в
частині невключення до складу інших
доходів простроченої кредиторської
заборгованості.

Станом на 01.07.2010 по кредиту рахунку 6842
"Розрахунки за нарахованими
відсотками" обліковувалась
заборгованість перед компанією
"Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт" в загальній сумі 21 297
947,53 грн. (2 693 556,03 дол. США), в тому числі
за договорами: № 0409 РА від 21.09.2004 в сумі 9
825 869,1 грн. (1 242 679,79 дол. США), №0412 РА від
30.11.2004 в сумі 5 345 955,59 грн. (676 104,16 дол. США),
№ 0504 РА від 12.04.2005 в сумі 6 126 122,84 грн. (774
772,08 дол. США).

Листом від 20.04.2013 № 09-202/7206 Головне
управління НБУ по м. Києву та Київській
області повідомило, що не здійснювало
реєстрацію змін до кредитних договорів
№0409 РА від 21.09.2004, № 0412 РА від 30.11.2004, №
0504 РА від 12.04.2005, укладених між ВАТ
"Рівнеазот" та "Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт", та не надавало
додатків до реєстраційних свідоцтв.

Таким чином, відповідач-1 вважає, що
термін дії вищезгаданих кредитних угод
не продовжено, основну суму кредиту
погашено без погашення відсотків,
строк позовної давності по
заборгованості за відсотками минув
31.12.2010. Станом на 31.12.2010 сума
заборгованості перед "Райффайзен
Інвестмент Акціенгезельшафт" за
користування кредитними коштами
становила 21 445 285 грн.

Відповідно до п.1.25 ст.1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" відповідач вважає, що ПАТ
"Рівнеазот" занижено валовий дохід за
4-й квартал 2010р. на суму простроченої
кредиторської заборгованості 21 445 285
грн.

Крім цього, як зазначено в акті
перевірки, кредиторська
заборгованість по розрахунках за
відсотками за користування кредитними
коштами ПАТ "Рівнеазот" перед
"Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт" виражена в іноземній
валюті - долар США.

ПАТ "Рівнеазот" в 2011р. визначало курсові
різниці по даній заборгованості,
прибуток від проведеного перерахунку
становив 133 061,68 грн., в т.ч. в 1-му
кварталі 2011р. на суму 128752 грн. та в 3-му
кварталі 2011р. на суму 4309,68 грн.

В ході проведення перевірки
встановлено, що в податковому обліку
дана сума в повному обсязі включена до
складу інших доходів: рядок 01.6
Декларації з податку на прибуток
підприємства в 1-му кварталі 2011р. та
рядок 03.19 Додатку ІД до рядка 03
Податкової декларації з податку на
прибуток підприємства в 2-4 кварталах
2011р.

Відповідач-1 вважає, що ПАТ "Рівнеазот"
на порушення пп.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" та пп.153.1.3 п.153.1 ст.153
Податкового кодексу України завищено
доходи на загальну суму 133 062 грн., в т.ч.
в 1-му кварталі 2011р. на суму 128 752 грн. та в
3-му кварталі 2011р. на суму 4310 грн.

Також перевіркою встановлено, що ПАТ
"Рівнеазот" в порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" не включено до
складу валових доходів в 4-му кварталі
2010р. суму поворотної фінансової
допомоги, отриманої від нерезидента
компанія "STERNAKO VENTURES LIMITED", яка
залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, 42 280 208 грн.

Податковий орган вказує, що сума
коштів, отримана ПАТ "Рівнеазот" від
компанії "STERNAKO VENTURES LIMITED" в 2007р. на
виконання договору купівлі-продажу
майнового комплексу № 2104661 від 23.05.2007 в
сумі 5 329 863,5 доларів США, та не повернута
після 16.11.2010, відповідає визначенню
поворотної фінансової допомоги,
отриманої від нерезидента, відповідно
до перерахунку за офіційним курсом
станом на 16.11.2010 сума поворотної
фінансової допомоги становила 42 280 208,19
грн. та згідно з пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" підлягала включенню до
валового доходу.

Крім цього, в ході проведення перевірки
податковим органом встановлено, що ПАТ
"Рівнеазот" в порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" занижено валовий
дохід в 4-му кварталі 2010р. в сумі 6 514 004
грн. по безоплатно отриманих основних
засобах від компанії "STERNAKO VENTURES LIMITED".

Також податковим органом встановлено,
що ПАТ "Рівнеазот" на порушення пп.12.1.5
п.12.1 ст.12 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
занижено доходи за 4-й квартал 2010р. на
суму непогашеної кредиторської
заборгованості перед ЗАТ
"Укренергозбут" в розмірі 538 691,39 грн., по
якій судом ухвалено рішення щодо її
стягнення.

Крім цього, перевіркою встановлено
завищення скоригованих валових витрат
та витрат на суму 371 307 846 грн.

Зокрема, ПАТ "Рівнеазот" в порушення
п.5.1, пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
завищено скориговані валові витрати по
декларації з податку на прибуток
підприємства за 3-й квартал 2010р. на суму
безнадійної заборгованості 178 156 334 грн.
(27 916 667 грн. + 150 239 667 грн.) перед ТОВ
"Торгова компанія Фаворит" ТОВ "Концерн
Євроторг".

Перевіркою встановлено, що згідно з
базою даних ДПС у Рівненській області
"Система співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту в
розрізі контрагентів" підприємства ТОВ
"Торгова компанія Фаворит" знято з
податкового обліку в ДПІ у
Куйбишевському районі м. Донецька
18.05.2010 та ТОВ "Концерн Євроторг" знято з
податкового обліку в ДПІ у
Калінінському районі м. Донецька 06.07.2010.
Державну реєстрацію підприємств
скасовано 01.06.2010 та 19.07.2010 відповідно.
ВАТ "Рівнеазот" уклало трьохсторонню
угоду по переуступці боргу ТОВ "ТК
Фаворит", де новим боржником є ТОВ
"Енерго Інвест Холдинг" м. Донецьк. За
договором поруки від 11.02.2010 № 010310 ТОВ
"Енерго Інвест Холдинг" зобов'язується
в повному обсязі відповідати перед ВАТ
"Рівнеазот" за виконання зобов'язань
ТОВ "ТК "Фаворит" по вищевказаному
договору. Крім того, ВАТ "Рівнеазот"
уклало трьохсторонню угоду по
переуступці боргу ТОВ "Концерн
Євроторг", де новим боржником
-поручителем є ТОВ "Енерго Інвест
Холдинг" м. Донецьк. За договором поруки
від 19.03.2010 № 855 ТОВ "Енерго Інвест
Холдинг" зобов'язується в повному
обсязі відповідати перед ВАТ
"Рівнеазот" за виконання зобов'язань
ТОВ "Концерн Євроторг" по вищевказаному
договору. Підприємство-поручитель ТОВ
"Енерго Інвест Холдинг" знято з обліку
22.12.2011, державну реєстрацію скасовано
03.01.2012.

Оскільки зазначені Товариства
припинили свою діяльність, відповідач 1
вважає, що дана заборгованість є
безнадійною, а ПАТ "Рівнеазот" жодних
заходів щодо її стягнення не вжито.
Тому сума заборгованості повинна бути
виключена зі складу валових витрат,
оскільки відповідно до п.5.1, пп.5.2.8 п.5.2
ст.5 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" до складу
валових витрат включаються суми
безнадійної заборгованості в частині,
що не була віднесена до валових витрат,
у разі, коли відповідні заходи щодо
стягнення таких боргів не привели до
позитивного наслідку.

Крім цього, в ході проведення перевірки
податковим органом встановлено
завищення валових витрат по
підприємствах, по яких отримано акти
нікчемності, та по яких вбачається
безтоварність операцій, за період з
01.07.2010 по 31.12.2011 на суму 3 987 622 грн., а саме
по контрагентах: ТОВ "ТВК "Оберон" - на
суму 92 599 грн., ТОВ "Харчопромпостач" - на
суму 5363 грн., ТОВ "Донована Плюс" - на
суму 2 401 792 грн., ТОВ "Авіо Плюс" - на суму
6020 грн., ТОВ "Інтерагро" - на суму 20830 грн.,
ПП "Ново-Ком" - на суму 237 583 грн., ТОВ
"Транс Фаворит" - на суму 484 163 грн., ТОВ
"Контрактстрой" - на суму 26605 грн., ТОВ
"Денір" - на суму 712 667 грн.

Також перевіркою встановлено, що ПАТ
"Рівнеазот" на порушення пп.5.4.9 п.5.4 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" та п.5 Перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 01.07.2004 № 1957-ІV завищено валові
витрати в сумі 746 976 грн.

ПАТ "Рівнеазот" віднесено до складу
валових витрат витрати на утримання
закладів соціальної сфери по
заробітній платі в сумі 1 493 953 грн.

Відповідно до пп.5.4.9 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до валових витрат
відносяться витрати платника податку
на утримання, експлуатацію та
забезпечення основної діяльності
таких об'єктів соціальної
інфраструктури, що перебували на
балансі й утримувалися за рахунок
такого платника податку на момент
набрання чинності цим Законом (крім
капітальних затрат, які підлягають
амортизації), зокрема, закладів охорони
здоров'я, пунктів безоплатного
медичного обстеження, профілактики та
допомоги працівникам.

Водночас, відповідно до п.5 Перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 01.07.2004 № 1957-ІV витрати, пов'язані з
забезпеченням основної діяльності
об'єктів соціальної інфраструктури,
визначених у пп.5.4.9 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", включаються до складу
валових витрат платника податку в
розмірі 50% від суми понесених витрат до
моменту передачі таких об'єктів і
пунктів на баланс відповідного бюджету
або їх приватизації згідно з законом.

Таким чином, ПАТ "Рівнеазот" в порушення
вказаних норм чинного законодавства
завищено валові витрати на витрати по
заробітній платі соціальної сфери на
суму 746 976 грн.

Крім цього, ПАТ "Рівнеазот" завищено
задекларовані показники у рядку 04.4
Декларацій "суми страхового збору" по
заробітній платі соціальної сфери в
сумі 251 776 грн., в тому числі за 3 квартал
2010р. в сумі 70 133 грн., за 4-й квартал 2010р. в
сумі 80 686 грн., за 1-й квартал 2011р. в сумі
100 957 грн.

Також перевіркою встановлено, що ПАТ
"Рівнеазот" до складу валових витрат в
4-му кварталі 2010р. віднесено суму витрат
в розмірі 256 235 грн. відповідно до
договору добровільного страхування
заставного майна юридичних осіб № 3625
від 24.09.2010, укладеного з ЗАТ СК
"Саламандра Україна". Предметом цього
договору є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням та (або) розпорядженням
майном, що знаходиться в заставі у
вигодонабувача згідно з договором
застави, укладеним з метою
забезпечення зобов'язань за кредитним
договором. Згідно з п.4 вищевказаного
договору вигодонабувачем виступає ВАТ
КБ "Надра".

Також до складу валових витрат в 1
кварталі 2011р. віднесено суму витрат в
розмірі 656 050 грн. відповідно до
договорів добровільного страхування
заставного майна юридичних осіб № 3625
від 24.09.2010, № 3827 від 01.02.2011, № 3437 від
02.04.2011, укладеного з ЗАТ СК "Саламандра
Україна", згідно з п.4 яких
вигодонабувачем виступає ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк".

Оскільки страхові ризики, пов'язані з
наданням кредиту, є страховими
ризиками сторонньої юридичної особи
(банку) та не пов'язані безпосередньо з
власною господарською діяльністю ПАТ
"Рівнеазот", витрати у вигляді
страхових внесків зі страхування
заставного майна на користь банку до
валових витрат платника податку не
включаються.

Також в ході перевірки встановлено
порушення пп.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" та пп.153.1.3 п.153.1 ст.153
Податкового кодексу України, завищення
ПАТ "Рівнеазот" показників у рядку 04.13
Декларацій "інші витрати, крім
визначених у 04.1-04.12" в сумі 208 751 грн.
внаслідок включення до складу витрат
курсових різниць по простроченій
кредиторській заборгованості.

Станом на 01.07.2010 обліковувалась
заборгованість перед компанією
"Райффайзен Інвестмен
Акціенгезельшафт" в загальній сумі 21 297
947,53 грн. (2 693 556,03 дол.США), в тому числі за
договорами: № 0409 РА від 21.09.2004 в сумі 9 825
869,1 грн. (1 242 679,79 дол.США), № 0412 РА від
30.11.2004 в сумі 5 345 955,59 грн. (676 104,16 дол.США),
№ 0504 РА від 12.04.2005 в сумі 6 126 122,84 грн. (774
772,08 дол. США).

Кредиторська заборгованість по
розрахунках за відсотками за
користування кредитними коштами ПАТ
"Рівнеазот" перед компанією "Райффайзен
Інвестмен Акціенгезельшафт" виражена в
іноземній валюті. В 2011 році ПАТ
"Рівнеазот" визначало курсові різниці
по даній заборгованості. Збиток від
проведеного перерахунку (Дт974 Кт842) в 2011
році становив 208 750,41 грн.

В податковому обліку дана сума в
повному обсязі включена до складу
інших витрат (рядок 04.13 Декларації) в
1-му кварталі 2011 року та до інших витрат
звичайної діяльності та інших
операційних витрат (рядок 06.5.12 Додатку
ІВ до рядка 06.5 податкової декларації) в
2-4 кварталах 2011 року.

Оскільки сума кредиторської
заборгованості по розрахунках за
відсотками за користування кредитними
коштами ПАТ "Рівнеазот" перед компанією
"Райффайзен Інвестмен
Акціенгезельшафт" залишилась
нестягнутою після закінчення терміну
позовної давності, то вона на підставі
пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону перевіркою була
включена до складу його валових
доходів в 4 кварталі 2010 року. Крім цього,
перевіркою ВАТ "Рівнеазот" від 29.10.2007
зменшено валові витрати на суму
процентів за користування кредитами,
наданими компанією "Райффайзен
Інвестмен Акціенгезельшафт", оскільки
підприємством фактично не понесені
витрати відповідно до п.5.1 ст.5 Закону.

ПАТ "Рівнеазот" в 2011 році нараховувало
курсові різниці на заборгованість, яка
не повинна була обліковуватись в
податковому обліку після 31.12.2010.

Крім цього, перевіркою встановлено, що
ПАТ "Рівнеазот" на виконання контрактів
№804-10-018 від 16.02.2010 з компанією "OSTCHEM
International GmbH" (Австрія) та №756-11-035 від
25.05.2011 з компанією "NF TRADING AG" (Швейцарія)"
реалізовувало послуги з переробки
давальницької сировини по цінах,
нижчих від собівартості даних послуг. В
зв'язку з чим податковий орган за
результатами перевірки дійшов
висновку, що ПАТ "Рівнеазот" завищено
витрати, понесені у зв'язку з продажем
послуг з переробки давальницької
сировини в розмірі, що перевищує
доходи, отримані від такого продажу, на
суму 96 777 846 грн., в тому числі за 2-й
квартал 2011р. на суму 24 707 557 грн., 3-й
квартал 2011р.на суму 32 525 969 грн., 4-й
квартал 2011р. на суму 39 544 320 грн.

З урахуванням наведеного, представник
відповідача-1 спірні рішення вважає
правомірними, просив в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач-2 Державна податкова служба
у Рівненській області
адміністративний позов не визнав,
подав письмове заперечення (а.с.3-5 т.19).
Представник відповідача в судовому
засіданні надав пояснення, аналогічні
поясненням представника відповідача-1.
Вказав, що при прийнятті спірних рішень
суб'єкти владних повноважень діли на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, встановлений законом. Вважає
відсутніми підстави для визнання
протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень та в
зазначеній частині просив в
задоволенні позову відмовити повністю.
Одночасно зазначив, що рішенням
Державної податкової служби у
Рівненській області за результатами
адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень не
порушено права та законні інтереси
платника податків, а тому спір в
обумовленій частині підлягає до
закриття.

На підставі ст.55 КАС України суд
замінив відповідача-1 Державна
податкова інспекція у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби правонаступником
Державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області; відповідача-2
Державна податкова служба у
Рівненській області правонаступником
Головне управління Міндоходів у
Рівненській області.

Ухвалою суду від 24.01.2014 залучено до
участі в справі як третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Міжрегіональне Головне управління
Міндоходів Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків (а.с.88-89 т.20).

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача
Міжрегіональне Головне управління
Міндоходів Центральний офіс з
обслуговування великих платників
податків в судовому засіданні
підтримав заперечення проти позову
відповідачів та просив в задоволенні
позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третьої особи, встановивши
фактичні обставини справи, перевіривши
їх доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх у сукупності,
відповідно до вимог закону, суд дійшов
висновку, що позов слід задовольнити
частково з таких підстав.

Суд встановив, що уповноваженими
особами Державної податкової
інспекції у м.Рівному Рівненської
області Державної податкової служби на
підставі наказу № 184 від 16.02.2012, згідно
зі ст.20, п.75.1 ст.75, пп.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82
Податкового кодексу України та
відповідно до плану-графіка проведення
планових виїзних перевірок суб'єктів
господарювання в період з 05.03.2012 по
08.05.2012 та з 22.06.2012 по 26.06.2012 проведено
планову виїзну перевірку Публічного
акціонерного товариства "Рівнеазот"
(скорочена назва ПАТ "Рівнеазот") з питань дотримання вимог
податкового законодавства за період з
31.07.2010 по 31.12.2011, валютного та іншого
законодавства за період з 31.07.2010 по
31.12.2011. Перевірка продовжувалась на
підставі наказу ДПІ у м.Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби № 215 від 18.04.2012 на 15
робочих днів з 19.04.2012 по 14.05.2012. Наказом
ДПІ у м. Рівному Рівненської області
Державної податкової служби від 10.05.2012
№ 278 проведення перевірки зупинялось з
10.05.2012 по 21.06.2012 (у зв'язку зі значними
обсягами операцій, проведеними
платником податків в перевіряємому
періоді, відсутністю результатів
зустрічних перевірок платників
податків, що мали взаєморозрахунки з
ПАТ "Рівнеазот" та з неотриманням
інформації від іноземних державних
органів щодо діяльності ПАТ
"Рівнеазот").

За результатами перевірки Державною
податковою інспекцією у м. Рівному
Рівненської області Державної
податкової служби складено акт від
04.07.2012 № 244/22-100/05607824, відповідно до
висновків якого встановлено, зокрема,
порушення пп.1.20.5-1 п.1.20 ст.1, пп.4.1.1, пп.4.1.3,
пп.4.1.6 п.4.1 ст.4, п.5.1, пп.5.2.1, пп.5.2.8 п.5.2,
абз.4 пп.5.3.9 п.5.3, пп.5.4.9 п.5.4 ст.5, п.6.1 ст.6,
пп.7.3.3 п.7.3, пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7, пп.12.1.5
п.12.1 ст.12, п.22.4 ст.22 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 22.05.1997 № 283/97-ВР, та п.44.1 ст.44, пп.135.5.11
п.135.5 ст.135, пп.138.1.1 п.138.1 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1
ст.139, пп.150.1 ст.150, пп.153.1.3 п.153.1, пп.153.2.1,
пп.153.2.3, пп.153.2.6 п.153.2 ст.153 Податкового
кодексу України, встановлено заниження
податку на прибуток всього на суму 114 459
781 грн., в т.ч. за 2010 рік на суму 66 656 286
грн., за 1 квартал 2011 року на суму 44 431
375 грн., за 2-4 квартали 2011 року на суму 3 463
120 грн., та зменшено від'ємне значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток за 2010 рік на суму - 83 151 312 грн.,
за 1 квартал 2011 року на суму - 7 114 944 грн.,
за 2-4 квартали 2011 року на суму
- 339 018 868 грн. (а.с.44-250 т.1, а.с.1-192 т.2).

Платник податків з висновками акту
перевірки та викладеними в ньому
обставинами не погодився та подав до
податкового органу заперечення на акт
перевірки від 10.07.2012 за №3785 (а.с.142-181 т.3).

Державною податковою інспекцією у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби складено висновок на
заперечення від 16.07.2012 за № 32/22-100/05607824
(а.с.72-124 т.22) та надіслано ПАТ "Рівнеазот"
відповідь на заперечення до акта
перевірки від 16.07.2012 за № 13646/12-211
(а.с.182-191 т.3).

Дослідженням висновку на заперечення
та відповіді на заперечення
встановлено, що податковий орган за
результатами розгляду заперечень
платника податків на акт перевірки
вніс зміни до акта перевірки шляхом
викладення в новій редакції висновків
акта перевірки, деталізації окремих
його розділів, у тому числі й розділів
щодо визначення бази оподаткування
податком на прибуток, виключення з акта
перевірки окремої інформації.

Окрім цього, суд встановив, що до акта
перевірки, врученого платнику податків
для ознайомлення 04.07.2012, було долучено
додатки в загальній кількості 33 аркуші
(а.с.44 т.22). Разом з тим, до відповіді на
заперечення до акта перевірки долучено
додатки до акта перевірки на 64 аркушах
(а.с.191 т.3). Представники відповідача-1 в
судовому засіданні зазначені
обставини підтвердили та пояснили, що
до акта перевірки, врученого платнику
податків, не було надано додаток № 13
"Дані про виконання експортних
контрактів ПАТ "Рівнеазот" за період з
01.07.2010 по 31.12.2011 в порівнянні зі
світовими цінами" (а.с.113-132 т.20).
Вважають, що оскільки заперечення на
акт перевірки є його невід'ємною
частиною відповідно до п.86.5 ст.86
Податкового кодексу України, відтак
відповідь на заперечення та матеріали,
долучені до відповіді на заперечення, є
також невід'ємною частиною акта
перевірки.

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 21 Податкового кодексу України
встановлено, що посадові особи
контролюючих органів зобов'язані,
зокрема, дотримуватися Конституції
України та діяти виключно у
відповідності з цим Кодексом та іншими
законами України, іншими нормативними
актами; забезпечувати сумлінне
виконання покладених на контролюючі
органи функцій; забезпечувати
ефективну роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень; не допускати порушень
прав та охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Згідно з п.86.1 ст.86 Податкового кодексу
України результати перевірок (крім
камеральних) оформлюються у формі акта
або довідки, які підписуються
посадовими особами контролюючого
органу та платниками податків або їх
законними представниками (у разі
наявності). У разі встановлення під час
перевірки порушень складається акт.
Якщо такі порушення відсутні,
складається довідка.

Акт (довідка), складений за
результатами перевірки та підписаний
посадовими особами, які проводили
перевірку, у строки визначені цим
Кодексом, надається платнику податків
або його законному представнику, який
зобов'язаний його підписати.

Відповідно до п.3 розділу І Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
від 22.12.2010 № 984 (далі Порядок), акт -
службовий документ, який підтверджує
факт проведення документальної
перевірки фінансово-господарської
діяльності платника податків і є
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог податкового,
валютного та іншого законодавства,
контроль за дотриманням якого
покладено на органи державної
податкової служби.

Пунктом 3 розділу ІV Порядку
передбачено, що один примірник акта
(довідки) про результати
документальної перевірки з
відповідними додатками у день його
підписання або відмови від підписання
вручається або надсилається платнику
податків або його законному
представнику.

За змістом пункту 6 розділу ІV Порядку,
за результатами розгляду заперечень
складається висновок довільної форми,
у якому зазначаються наведені в акті
(довідці) перевірки висновки, факти та
дані, відносно яких надано заперечення
платником податків, короткий зміст
заперечень, наводиться обгрунтування
позиції органу державної податкової
служби стосовно кожного питання,
порушеного в запереченнях, та
підводиться підсумок щодо
обгрунтованості заперечень.
Зазначений висновок є складовою
частиною (додатком) матеріалів
перевірки, залишається в органі
державної податкової служби та
враховується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби при їх розгляді і прийнятті
податкового повідомлення-рішення. На
підставі висновку складається
обгрунтована письмова відповідь щодо
результатів розгляду заперечень, яка
підписується керівником (заступником
керівника) органу державної податкової
служби та надсилається платнику
податків у порядку, встановленому
абзацом другим цього пункту.

Системний аналіз наведених вище
правових норм дає підстави для
висновку, що після складання,
підписання, реєстрації та надіслання
акта перевірки платнику податків
контролюючий орган не вправі вносити
будь-які зміни чи коригування його
змісту та додатків до акта перевірки,
позаяк законом така можливість не
передбачена.

За встановлених обставин суд вважає, що
описані вище дії податкового органу
щодо внесення змін до акта перевірки та
доповнення додатками після його
підписання порушують встановлену
законом процедуру оформлення
результатів перевірки, а тому є
неправомірними.

Державною податковою інспекцією у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби на підставі акта
перевірки № 244/22-100/05607824 від 04.07.2012
прийняті податкові
повідомлення-рішення:

від 17.07.2012 № форма "П", яким ПАТ
"Рівнеазот" зменшено суму від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток за 2-4 квартали 2011
року в розмірі 339 018 868 грн. (а.с.98 т.3),

від 17.07.2012 № форма "Р", яким ПАТ
"Рівнеазот" збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем "податок на
прибуток" на загальну суму 131 101 104 грн., у
тому числі за основним платежем на 114 459
781 грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями на 16 641 323 грн. (а.с.161 т.16).

Позивач використав процедуру
адміністративного оскарження
податкових повідомлень-рішень, за
результатами якої Державною
податковою службою у Рівненській
області прийнято рішення
№17084/10-210/263-266,268-269 від 03.09.2012, яким
податкове повідомлення-рішення від
17.07.2012 № залишено без змін, а
податкове повідомлення-рішення від
17.07.2012 № скасовано в частині
збільшення грошового зобов'язання з
податку на прибуток в сумі 174750,00 грн. та
в частині штрафних (фінансових) санкцій
в сумі 43688,00 грн. у зв'язку з допущеною
арифметичною помилкою (а.с.134-160 т.16).

За наслідками процедури
адміністративного оскарження
Державною податковою інспекцією у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби прийнято податкове
повідомлення-рішення від 05.09.2012 №
форма "Р" про збільшення суми грошового
зобов'язання за платежем "податок на
прибуток" на загальну суму 130 882 666 грн., у
тому числі за основним платежем на 114 285
031 грн., за штрафними (фінансовими)
санкції в сумі 16 597 635 грн. (а.с.162 т.16).

Перевіряючи правомірність виявлених
перевіркою порушень, які слугували
підставою для зменшення платнику
податків залишку від'ємного значення
об'єкта оподаткування податком на
прибуток та збільшення грошового
зобов'язання з податку на прибуток, суд
встановив та врахував наступне.

Щодо висновку податкового органу про
заниження доходів за рахунок
реалізації послуг по переробці
сировини на давальницьких умовах за
цінами нижче собівартості
нерезидентам та завищення витрат за
рахунок віднесення до їх складу витрат,
понесених за операціями з
давальницькою сировиною, що
перевищують доходи від такого продажу.

З акта перевірки (арк.акта 6-10 а.с.49-53 т.1),
письмових заперечень проти позову,
пояснень представників відповідачів в
судовому засіданні встановлено, що за
результатами перевірки податковим
органом встановлено, що ПАТ "Рівнеазот"
в порушення пп.1.20.5-1 п.1.20 ст.1, пп.4.1.1,
пп.4.1.3 п.4.1 ст.4, пп.7.4.1, пп.7.4.3 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" від 22.05.1997 № 283/97-ВР зі
змінами та доповненнями, проводив
реалізацію послуг з переробки
давальницької сировини (адипінова
кислота, циклогексанон, НДКО) по цінах,
нижчих від собівартості даних послуг,
нерезидентам - суб'єктам
підприємницької діяльності, що
сплачують податок на прибуток за
іншими ніж платник податку ставками,
встановленими статтею 10 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств", що призвело до заниження
валового доходу підприємства на суму 96
217 437 грн., у т.ч. за 3 квартал 2010р. на суму
23 904 495 грн., за 4 квартал 2010р. на суму 34 497
508 грн., за 1 квартал 2011р. на суму 37 815 434
грн.

Крім того, податковим органом
встановлено завищення витрат шляхом
віднесення до їх складу собівартості
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг)
рядок 05.1.1 Додатку СВ до рядка 05.1
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства витрат,
понесених у зв'язку з продажем послуг з
переробки давальницької сировини в
розмірі, що перевищує доход, отримані
від такого продажу, на суму 96 777 846 грн., в
т.ч. за 2 квартал 2011р. на суму 24 707 557 грн.,
за 3 квартал 2011р. на суму 32 525 969 грн., за 4
квартал 2011р. на суму 39 544 320 грн. (арк.акта
97-102, а.с.141-146 т.1).

Відповідачі зазначають, що ПАТ
"Рівнеазот" на виконання контрактів №
804-10-018 від 16.02.2010, укладеного з компанією
"OSTCHEM International GmbH" (Австрія) та № 756-11-035 від
25.05.2011 з компанією "NF TRADING AG" (Швейцарія)"
реалізовувало послуги з переробки
давальницької сировини по цінах,
нижчих від собівартості даних послуг,
таким чином ПАТ "Рівнеазот" по даних
операціях не мало наміру отримувати
прибуток.

Судом встановлено, що 16.02.2010 між фірмою
"OSTCHEM International GmbH" (Австрія) (Замовник) та
ВАТ "Рівнеазот" (Виконавець) укладено
контракт № 804-10-018 на переробку
давальницької сировини (а.с.172-187 т.8).

Відповідно до умов контракту,
Виконавець зобов'язується прийняти на
зберігання та переробку поставлену
Замовником сировину (бензол для
синтезу нафтовий), переробити її в
товарну продукцію (адипінова кислота,
циклогексанон, НДКО) та передати
Замовнику, здійснити необхідне митне
оформлення товарної продукції, а
Замовник зобов'язується передати на
зберігання та переробку давальницьку
сировину, прийняти товарну продукцію
та оплатити вартість послуг по
переробці (п.1.1).

Заставна вартість давальницької
сировини визначається на умовах DAF
кордон України, відповідно до правил
"Інкотермс-2000" та становить 800 дол. США
за 1 тонну (п.4.1).

Вартість послуг по переробці
давальницької сировини в одну тонну
товарної продукції визначається на
умовах FCA м.Рівне відповідно до правил
"Інкотермс-2000" та становить: 830 дол. США
за одну тонну виготовленої та
упакованої адипінової кислоти; 538 дол.
США за одну тонну виготовленого
циклогексанона; 830 дол. США за одну
тонну виготовлених та упакованих НДКО
(п.4.2).

Вартість однієї тонни товарної
продукції складається з суми заставної
вартості давальницької сировини,
використаної на виготовлення товарної
продукції, та становить:

для адипінової кислоти - 1498,00 дол. США за
одну тонну,

для циклогексанона - 1416,40 дол. США за
одну тонну,

для НДКО - 850,90 дол. США за одну тонну
(п.4.4).

Загальна вартість послуг по переробці
по даному контракту становить 22 830 560,68
дол. США (п.4.5).

Договірні умови про порядок здійснення
ВАТ "Рівнеазот" операцій з
давальницькою сировиною "OSTCHEM International
GmbH", а саме про зміну вартості контракту
та компенсації понесених витрат по
переливу давальницької сировини та
витрати по транспортно-експедиційному
обслуговуванню контейнерних перевозок
залізничним транспортом, оформлені
додатковими угодами до контракту №
804-10-018 від 16.02.2010, а саме6 № 1 від 09.03.2010, №
2 від 26.04.2010, № 3 від 11.11.2010, № 4 від 11.11.2010,
змінами до контракту № 1 від 31.01.2011
(а.с.188-197 т.8).

На виконання умов контракту № 804-10-018
від 16.02.2010 сторонами підписано акти
приймання-передачі робіт:

№ 4 від 02.08.2010, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в липні 2010р.,
становить 2213207,44 дол. США, в т.ч. 1929750 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 203030,44 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 80427 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 5 від 06.09.2010, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в серпні 2010р.,
становить 1990717,56 дол. США, в т.ч. 1766240 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 148283,56 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 76194 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 6 від 04.10.2010, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в вересні 2010р.,
становить 2435907,88 дол. США, в т.ч. 2125630 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 212918,88 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 97359 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 7 від 05.11.2010, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в жовтні 2010р.,
становить 2044848,68 дол. США, в т.ч. 1723910 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 278608,68 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 42330 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 8 від 03.12.2010, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в листопаді
2010р., становить 2621509 дол. США, в т.ч. 2333130
дол. США вартість виготовлення
адипінової кислоти, 224884 дол. США
вартість виготовлення циклогексанона,
63495 дол. США вартість виготовлення НДКО;

№ 9 від 05.01.2011, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в грудні 2010р.,
становить 2113540,40 дол. США, в т.ч. 1865010 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 189268,40 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 59262 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 10 від 03.02.2011, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в січні 2011р.,
становить 1898129 дол. США, в т.ч. 1597750 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 118360 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 182019 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 11 від 03.03.2011, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в лютому 2011р.,
становить 3079063 дол. США, в т.ч. 2885910 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 129658 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 63495 дол.
США вартість виготовлення НДКО;

№ 12 від 04.04.2011, відповідно до якого
загальна вартість наданих виконавцем
послуг по переробці давальницької
сировини в готову продукцію,
відвантажену замовнику в березні 2011р.,
становить 2335758,22 дол. США, в т.ч. 1998680 дол.
США вартість виготовлення адипінової
кислоти, 232787,22 дол. США вартість
виготовлення циклогексанона, 114291 дол.
США вартість виготовленя НДКО (а.с.23-31
т.22).

Також суд встановив, що 25.05.2011 між
фірмою "NF TRADING AG" (Швейцарія) (Замовник)
та ВАТ "Рівнеазот" (Виконавець) укладено
контракт № 756-11-035 (а.с.179-189 т.9) зі змінами
та додатковими угодами (а.с.190-196 т.9).

Відповідно до умов контракту,
Виконавець зобов'язується прийняти на
зберігання та переробку поставлену
Замовником сировину (бензол для
синтезу нафтовий), переробити її в
товарну продукцію (адипінова кислота,
циклогексанон, НДКО) та передати
Замовнику, здійснити необхідне митне
оформлення товарної продукції, а
Замовник зобов'язується передати на
зберігання та переробку давальницьку
сировину, прийняти товарну продукцію
та оплатити вартість послуг по
переробці (п.1.1).

Вартість послуг по переробці
давальницької сировини в одну тонну
товарної продукції визначається на
умовах FCA м.Рівне відповідно до правил
"Інкотермс-2000" та становить: 830 дол. США
за одну тонну виготовленої та
упакованої адипінової кислоти; 538 дол.
США за одну тонну виготовленого
циклогексанона; 830 дол. США за одну
тонну виготовлених та упакованих НДКО
(п.4.2).

Вартість однієї тонни товарної
продукції складається з суми заставної
вартості давальницької сировини,
використаної на виготовлення товарної
продукції, та становить:

для адипінової кислоти - 1498,00 дол. США за
одну тонну,

для циклогексанона - 1416,40 дол. США за
одну тонну,

для НДКО - 850,90 дол. США за одну тонну
(п.4.4).

Загальна вартість послуг по переробці
по даному контракту становить 25 943 818,548
дол. США (п.4.5).

На арк.8-9 акта перевірки (а.с.51 т.1)
зазначено, що у відповідності з
наданими до перевірки документами ПАТ
"Рівнеазот" (Головними книгами за 2-ге
півріччя 2010р. та 2011 рік,
журналами-ордерами, аналітичними
відомостями по рахунках 26 "Готова
продукція", 362 "Розрахунки з іноземними
покупцями2, 703 "Доходи від реалізації
послуг", 791 "Фінансові результати", 903
"Собівартість реалізованих послуг" за
2010р. та 2011р.) встановлено, що
підприємство відображає витрати,
пов'язані з наданням послуг по
виробництву мінеральних добрив та
азотних сполук з давальницької
сировини по дебету рахунку 903
"Собівартість реалізованих послуг" з
кредиту 26 "Готова продукція", а доходи -
по дебету рахунку 362 "Розрахунки з
іноземними покупцями" з кредиту
рахунку 703 "Доходи від реалізації
послуг".

Судом встановлено, що податковий орган
співставленням собівартості
реалізованих послуг на переробку
давальницької сировини по контракту №
804-10-018 від 16.02.2010 з компанією "OSTCHEM
International GmbH" (Кт 26 "Готова продукція") та
доходів від реалізації послуг (Дт 703 Кт
362,1) в розрізі видів готової продукції
за 3-4 квартали 2010 року та 1 кварталу 2011
року, визначив заниження доходів в
загальній сумі 96 217 437 грн.

В ході судового розгляду
адміністративної справи для
всебічного, повного та об'єктивного
з'ясування всіх обставин справи, у
зв'язку з необхідністю застосування
спеціальних знань в галузі економічної
науки, бухгалтерського та податкового
обліку та звітності, ухвалою від 15.11.2012
було призначено судову економічну
експертизу, проведення якої доручено
Львівському науково-дослідному
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України, та
зобов'язано сторони на вимогу
експертів надати всі необхідні
документи з приводу поставлених питань
(а.с.158-159 т.19).

У висновку № 271 від 29.10.2013
судово-економічної експертизи (а.с.188-214
т.19) зазначено, що на клопотання
експертів надати на дослідження
додаткові матеріали, а саме:
журнал-ордери та аналітичні відомості
по рахунках 903 "Собівартість
реалізованих послуг", 26 "Готова
продукція", 362 "Розрахунки з іноземними
покупцями", 703 "Доходи від реалізації
послуг", 36202 "Розрахунки з покупцями в
доларах та євро", 70103 "Доходи від
реалізації продукції основного
виробництва нерезидентам", 31402
"Транзитний рахунок в доларах США", 68102
"Аванси, отримані від контрагентів в
доларах та євро", 744 "Дохід від не
операційної курсової різниці", та інші,
які обревізовані в акті перевірки, а
також калькуляції на реалізовану
готову продукцію та на послуги по
переробці давальницької сировини за
період з 31.07.2010 по 31.12.2011, - ПАТ
"Рівнеазот" запитувані документи не
надано. Отже, документально
підтвердити заниження валового доходу
ВАТ "Рівнеазот" на суму 96 217 437 грн., в т.ч.
за 3 квартал 2010р. на 23 904 495 грн., за 4
квартал 2010р. на 34 497 508 грн., за 1 квартал
2011р. на 37 815 434 грн. від здійснення
господарських операцій з реалізації
послуг ВАТ "Рівнеазот" з переробки
давальницької сировини для "OSTCHEM
International GmbH" та "NF TRADING AG" по цінах, нижчих
від собівартості даних послуг,
експертам не надається можливим. Крім
цього, з наведеної причини, висновком
експерта документально неможливо
підтвердити віднесення до складу
собівартості придбаних (виготовлених)
та реалізованих товарів (робіт, послуг)
рядок 05.1.11 Додатку СВ до рядка 05.1
податкової декларації з податку на
прибуток підприємства витрат,
понесених у зв'язку з продажем послуг з
переробки давальницької сировини в
розмірі, що перевищує доходи, отримані
від такого продажу, на суму 96 777 846 грн., в
т.ч. за 2 квартал 2011р. на суму 24 707 557 грн.,
за 3 квартал 2011р. на суму 32 525 969 грн., за 4
квартал 2011р. на суму 39 544 320 грн. (а.с.211
т.19).

Представник позивача в судовому
засіданні ненадання експертам
додаткових документів підтвердив,
покликаючись на великий обсяг
запитуваних документів.

Вирішуючи адміністративний спір по
суті в зазначеній частині позовних
вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" №283/97-ВР від 22.05.1997, зі
змінами та доповненнями, валовий доход
- загальна сума доходу платника податку
від усіх видів діяльності, отриманого
(нарахованого) протягом звітного
періоду в грошовій, матеріальній або
нематеріальній формах як на території
України, її континентальному шельфі,
виключній (морській) економічній зоні,
так і за її межами.

Підпунктом 4.1.1 п.4.1 ст.4 цього Закону
визначено, що валовий доход включає:
загальні доходи від продажу товарів
(робіт, послуг), у тому числі допоміжних
та обслуговуючих виробництв, що не
мають статусу юридичної особи, а також
доходи від продажу цінних паперів,
деривативів, іпотечних сертифікатів
участі, іпотечних сертифікатів з
фіксованою дохідністю, сертифікатів
фондів операцій з нерухомістю (за
винятком операцій з їх первинного
випуску (розміщення), операцій з їх
кінцевого погашення (ліквідації) та
операцій з консолідованим іпотечним
боргом відповідно до закону).

Крім цього, підпунктом 4.1.3 п.4.1 ст.4 цього
Закону визначено, що до складу валового
доходу відносяться доходи від
операцій, передбачених статтею 7 цього
Закону.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" доход, отриманий
платником податку від продажу товарів
(робіт, послуг) пов'язаним особам,
визначається виходячи із договірних
цін, але не менших за звичайні ціни на
такі товари (роботи, послуги), що діяли
на дату такого продажу.

Згідно з пп.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону витрати,
понесені платником податку у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг) у
пов'язаної особи визначаються виходячи
із договірних цін, але не більших за
звичайні ціни, що діяли на дату такого
придбання.

Підпунктом 7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону
визначено, що положення підпунктів 7.4.1,
7.4.2 поширюються також на операції з
особами, які не є платниками податку,
встановленого статтею 10 цього Закону,
або сплачують податок на прибуток за
іншими, ніж платник податку, ставками.

Згідно з пп.1.20.5-1 п.1.20 ст.1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" якщо звичайна ціна не може
бути визначена з використанням норм
попередніх підпунктів цього пункту, то
для доказів обгрунтування її рівня
застосовуються правила, визначені
національними положеннями
(стандартами) бухгалтерського обліку, а
також національними стандартами з
питань оцінки майна та майнових прав. З
метою оподаткування терміни
"справедлива вартість", "ринкова
вартість" та "чиста вартість
реалізації", які використовуються в
національних положеннях (стандартах)
бухгалтерського обліку та
національних стандартах з питань
оцінки майна і майнових прав,
прирівнюються до терміну "звичайна
ціна", визначеного цим Законом.

З огляду на зазначені норми Закону,
висновок про заниження ПАТ "Рівнеазот"
валових доходів за період 2 півріччя 2010
року - 1 квартал 2011 року податковий
орган обґрунтовує тим, що підприємство
на виконання контрактів № 804-10-018 від
16.02.2010 з компанією "OSTCHEM International GmbH"
(Австрія) та № 756-11-035 від 25.05.2011 з
компанією "NF TRADING AG" (Швейцарія)"
реалізовувало послуги з переробки
давальницької сировини по цінах,
нижчих від собівартості даних послуг.
Враховуючи, що дані контрагенти є
нерезидентами, ДПІ у м. Рівному вважає,
що це є підставою для застосування до
правовідносин з вказаними
контрагентами інституту "звичайної
ціни", визначаючи звичайну ціну на
рівні собівартості послуги.

Зазначену позицію податкового органу
суд вважає хибною з урахуванням такого.

Відповідно до ст.189 Господарського
кодексу України ціна (тариф) є формою
грошового визначення вартості
продукції (робіт, послуг), яку
реалізують суб'єкти господарювання.
Ціна є істотною умовою господарського
договору. Суб'єкти господарювання
можуть використовувати у
господарській діяльності вільні ціни,
державні фіксовані ціни та регульовані
ціни - граничні рівні цін або граничні
відхилення від державних фіксованих
цін. При здійсненні експортних та
імпортних операцій у розрахунках з
іноземними контрагентами
застосовуються контрактні
(зовнішньоторговельні) ціни, що
формуються відповідно до цін і умов
світового ринку та індикативних цін.

Статтею 6 Закону України "Про ціни та
ціноутворення" № 507-ХІІ від 03.12.1990, що
був чинним на час укладення
досліджених контрактів, встановлено,
що в народному господарстві
застосовуються вільні ціни і тарифи,
державні фіксовані та регульовані ціни
і тарифи. Відповідно до статті 7 цього
Закону вільні ціни і тарифи
встановлюються на всі види продукції,
товарів, робіт і послуг, за винятком
тих, по яких здійснюється державне
регулювання цін і тарифів.

Ціни вартості послуг з переробки
давальницької сировини - бензолу не є
фіксованими та не регулюються
державними органами.

Статтею 632 Цивільного кодексу України
встановлено основні положення щодо
ціни, а саме те, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін,
зміна ціни в договорі після його
виконання не допускається.

Згідно зі ст.6 Закону України "Про
зовнішньоекономічну діяльність" №
959-ХІІ від 16.04.1991, зі змінами та
доповненнями, суб'єкти
зовнішньоекономічної діяльності мають
право укладати будь-які види
зовнішньоекономічних договорів
(контрактів).

Таким чином, з вищевикладеного
вбачається, що законодавець надає
суб'єктам господарської діяльності
гарантії і свободи при здійсненні на
власний ризик господарської
діяльності, в тому числі й можливість
самостійно визначати вартість послуг,
та забороняє державним органам
втручатись в підприємницьку
діяльність.

Водночас слід зауважити, що відповідно
до пп.1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
звичайною вважається ціна товарів
(робіт, послуг), визначена сторонами
договору. Якщо не доведено зворотне,
вважається, що така звичайна ціна
відповідає рівню справедливих
ринкових цін, а згідно з пп.1.20.8 п.1.20 ст.1
цього Закону обов'язок доведення того,
що ціна договору не відповідає рівню
звичайної ціни у випадках, визначених
цим Законом, покладається на
податковий орган у порядку,
встановленому законом.

При цьому суд зазначає, що податковий
орган в акті перевірки не обґрунтував
ні підстав застосування інституту
"звичайних цін", ні їх рівня,
безпідставно стверджуючи, що ціна на
товар не може бути нижчою за
собівартість товару. Разом з тим,
будь-якою нормою чинного законодавства
це не передбачено. Крім цього, в акті
перевірки не зазначено, яка ж ціна
надання послуги з переробки однієї
тонни давальницької сировини. Не
враховано при визначенні звичайної
ціни й положень ст.189 Господарського
кодексу України, відповідно до якої при
здійсненні експортних та імпортних
операцій у розрахунках з іноземними
контрагентами застосовуються
контрактні (зовнішньоторговельні)
ціни, що формуються відповідно до цін і
умов світового ринку. Так, в акті
перевірки не існує жодного посилання
на те, яка ціна послуги з переробки
тонни давальницької сировини бензолу
на світовому ринку, зазначене питання
податковим органом не досліджене.

Крім цього, податковий орган при
визначенні звичайної ціни
покликається на приписи пп.1.20.5-1 п.1.20
ст.1 Закону України "По оподаткування
прибутку підприємств", відповідно до
якого, якщо звичайна ціна не може бути
визначена з використанням норм
попередніх підпунктів цього пункту, то
для доказів обґрунтування її рівня
застосовуються правила, визначені
національними положеннями
(стандартами) бухгалтерського обліку, а
також національними стандартами з
питань оцінки майна та майнових прав. З
метою оподаткування терміни
"справедлива вартість", "ринкова
вартість" та "чиста вартість", які
використовуються в національних
положеннях (стандартах)
бухгалтерського обліку та
національних стандартах з питань
оцінки майна і майнових прав,
прирівнюються до терміну "звичайна
ціна", визначеного цим Законом.

При цьому в акті перевірки при
визначенні звичайної ціни податковий
орган посилається на Положення
(Стандарт) бухгалтерського обліку № 16
"Витрати", затвердженого наказом
Міністерства фінансів України від
31.03.1999 № 87, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України від 21.06.1999
№ 391/3684, та ст.14 Методичних рекомендацій
по формуванню собівартості продукції
(робіт, послуг) у промисловості,
затверджених наказом Міністерства
промислової політики України № 373 від
09.07.2007 (Міністерством юстиції України
не зареєстровано). Однак, вказані
нормативні акти порядку визначення
"справедливої вартості", "ринкової
вартості" та "чистої вартості
реалізації" не містять, а тому й не
містять в собі порядку визначення
звичайної ціни.

Відповідно до п.13 Указу Президента
України від 23.07.1998 № "Про деякі заходи з
перегулювання підприємницької
діяльності" індикативні або звичайні
ціни на товари (роботи, послуги) для
застосування їх у податкових або
митних цілях установлюються на
підставі статистичної оцінки рівня цін
реалізації таких товарів (робіт,
послуг) на внутрішньому ринку України,
яка проводиться уповноваженим
державним органом у визначеному ним
порядку. Індикативні або звичайні ціни
не можуть встановлюватися органами
виконавчої влади, які використовують
їх для нарахування та стягнення
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та неподаткових платежів,
крім випадків відсутності
статистичних даних про рівень цін на
окремі види товарів (робіт, послуг).

В порушення вищевказаної норми
податковий орган самостійно визначив
звичайну ціну на рівні собівартості
послуги. Будь-які посилання на
статистичну оцінку рівня цін
реалізації ідентичних або однорідних
товарів (робіт, послуг), які б вказували
на заниження ціни продажу вказаного
об'єкта, відповідачем в акті перевірки
не наведено.

З огляду на наведене, суд вважає, що
податковим органом необгрунтовано
визначено звичайну ціну послуги з
переробки давальницької сировини на
рівні собівартості надання такої
послуги. (Аналогічна правова позиція
відображена в ухвалі Вищого
адміністративного суду України від
09.12.2010 по справі № К-11662/08).

За таких обставин ДПІ у м. Рівному
безпідставно не враховано положення
пп.1.20.6 п.1.20 ст.1 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
відповідно до якого у разі коли на
відповідному ринку товарів (робіт,
послуг) не здійснюються операції з
ідентичними (у разі їх відсутності -
однорідними) товарами (роботами,
послугами), або якщо неможливо
визначити їх ціну через відсутність
або недоступність відповідної
інформації, звичайною ціною вважається
ціна договору, а отже висновок
податкового органу про те, що ПАТ
"Рівнеазот" здійснив реалізацію послуг
за цінами нижче ніж звичайні, є
безпідставним та не ґрунтується на
нормах діючого на час виникнення
спірних правовідносин законодавства.

Крім цього, як зазначено вище,
відповідно до пп.7.4 1 п.7.4 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" доход, отриманий
платником податку від продажу товарів
(робіт, послуг) пов'язаним особам,
визначається виходячи із договірних
цін, але не менших за звичайні ціни на
такі товари (роботи, послуги), що діяли
на дату такого продажу.

Згідно з п.1.26 ст.1 цього Закону пов'язана
особа - особа, що відповідає будь-якій з
наведених нижче ознак:

юридична особа, яка здійснює контроль
над платником податку, або
контролюється таким платником податку,
або перебуває під спільним контролем з
таким платником податку;

фізична особа або члени сім'ї фізичної
особи, які здійснюють контроль над
платником податку. Членами сім'ї
фізичної особи вважаються її чоловік
або дружина, прямі родичі (діти або
батьки) як фізичної особи, так і її
чоловіка або дружини, а також чоловік
або дружина будь-якого прямого родича
фізичної особи або її чоловіка
(дружини);

посадова особа платника податку,
уповноважена здійснювати від імені
платника податку юридичні дії,
спрямовані на встановлення, зміну або
зупинення правових відносин, а також
члени її сім'ї.

Під здійсненням контролю слід розуміти
володіння безпосередньо або через
більшу кількість пов'язаних фізичних
чи юридичних осіб найбільшою часткою
(паєм, пакетом акцій) статутного
капіталу платника податку або
управління найбільшою кількістю
голосів у керівному органі такого
платника податку або володіння часткою
(паєм, пакетом акцій), не меншою 20
відсотків від статутного капіталу
платника податку.

Для фізичної особи загальна сума
володіння часткою статутного капіталу
платника податку (голосів у керівному
органі) визначається як загальна сума
корпоративних прав, що належить такій
фізичній особі, членам сім'ї такої
фізичної особи та юридичним особам, які
контролюються такою фізичною особою
або членами її сім'ї.

Пункт 7.4 ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
передбачає оподаткування операцій
саме із пов'язаними особами.

Згідно з пп.7.4.2 п.7.4 ст.4 цього Закону
витрати, понесені платником податку у
зв'язку з придбанням товарів (робіт,
послуг) у пов'язаної особи визначаються
виходячи із договірних цін, але не
більше за звичайні ціни, що діяли на
дату такого придбання.

Відповідно до пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону
положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2
поширюються також на операції з
особами, які не є платниками податку,
встановленого статтею 10 цього Закону,
або сплачують податок на прибуток за
іншими, ніж платник податку ставками.

Отже зазначеними нормами
встановлюється порядок оподаткування
операцій саме з пов'язаними особами.

В постанові Верховного Суду України
від 07.11.2011 в справі № 21-328а/11 (номер в ЄДР
20014538) зазначено, що аналіз підпункту 7.4.1
пункту 7.4 статті 7 Закону № 334/94-ВР дає
підстави вважати, що доход отриманий
платником податку від продажу товарів
(робіт, послуг) повинен бути не меншим
за звичайні ціни на такі товари (роботи,
послуги), які діяли на дату такого
продажу, у тому випадку, коли договір
купівлі-продажу укладається між
платником податку і пов'язаною особою.

Відповідно до частини 1 статті 244-2 КАС
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за результатами
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначені норми права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Таким чином, для застосування пп.7.4.1,
пп.7.4.2, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
необхідною умовою є пов'язаність
продавця та покупця товарів (робіт,
послуг).

Факт пов'язаності з
контрагентами-нерезидентами позивач
заперечує.

Будь-які об'єктивні докази, які б
підтверджували, що ПАТ "Рівнеазот" є
пов'язаною особою з компаніями "OSTCHEM
International GmbH" (Австрія) та "NF TRADING AG"
(Швейцарія)", відповідачем не надані, а
судом не встановлені. В довідці про
загальну інформацію щодо ПАТ
"Рівнеазот" (додаток 1 до акта перевірки)
в складі учасників (засновників,
акціонерів) товариства відомості про
обумовлені компанії не відображені
(а.с.198 т.2).

З огляду на вищенаведене суд дійшов
висновку, що висновок контролюючого
органу про порушення ПАТ "Рівнеазот"
пп.1.20.5-1 п.1.20 ст.1, пп.4.1.1, пп.4.1.3 п.4.1 ст.4,
пп.7.4.1, пп.7.4.3 ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
що призвело до заниження валового
доходу підприємства на суму 96 217 437 грн.,
в т.ч. за 3 квартал 2010р. на суму 23 904 495
грн., за 4 квартал 2010р. на суму 34 497 508 грн.,
1 квартал 2011р. на суму 37 815 434 грн. за
рахунок реалізації послуг з переробки
давальницької сировини нижче
собівартості наданих послуг є
безпідставним, таким, що не ґрунтується
на нормах діючого законодавства, та не
підтверджений в ході судового розгляду
належними й допустимими доказами.

Стосовно висновку ДПІ у м. Рівному щодо
завищення ПАТ "Рівнеазот" витрат шляхом
віднесення до складу собівартості
придбаних (виготовлених) та
реалізованих товарів (робіт, послуг)
витрат, понесених у зв'язку з продажем
послуг з переробки давальницької
сировини в розмірі, що перевищує
доходи, отримані від такого продажу, на
суму 96 777 846 грн. за 2-4 квартали 2011р., суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Позиція податкового органу
ґрунтується на абз.2 пп.153.2.6 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України,
відповідно до якого витрати, понесені у
зв'язку з продажем/обміном товарів,
виконанням робіт, наданням послуг
пов'язаним з таким платником податку
особам або за операціями з
давальницькою сировиною, визнаються в
розмірі, що не перевищує доходи,
отримані від такого продажу.

Разом з тим, пункт 153.2 статті 153
Податкового кодексу України регулює
операції з пов'язаними особами,
встановлюючи певні обмеження для
врахування доходів і витрат за
операціями між ними.

Таким чином, нормами даного пункту
регулюються відносити із виплати
винагород та віднесення витрат,
пов'язаних із продажем/обміном товарів,
виконанням робіт, наданням послуг
пов'язаним з таким платником податку
особам, у тому числі за операціями з
давальницькою сировиною, які
визнаються в розмірі, що не перевищує
доходи, отримані від такого
продажу/обміну. При цьому Податковий
кодекс України не визначає окремого
порядку щодо розміру визнання таких
витрат по операціях з давальницькою
сировиною, які реалізовуються не
пов'язаним особам, а тому такі витрати
при формуванні податкової декларації з
податку на прибуток підприємства
включаються до витрат підприємства в
повному обсязі.

Поняття та ознаки пов'язаних осіб
визначені в пп.14.1.159 п.14.1 ст.14
Податкового кодексу України.

Так, пов'язані особи - юридичні та/або
фізичні особи, взаємовідносини між
якими можуть впливати на умови або
економічні результати їх діяльності чи
діяльності осіб, яких вони
представляють і які відповідають
будь-якій з наведених нижче ознак:

юридична особа, що здійснює контроль за
господарською діяльністю платника
податку або контролюється таким
платником податку чи перебуває під
спільним контролем з таким платником
податку;

фізична особа або члени її сім'ї, які
здійснюють контроль за платником
податку;

посадова особа платника податку,
уповноважена здійснювати від імені
платника податку юридичні дії,
спрямовані на встановлення, зміну або
припинення правових відносин, а також
члени її сім'ї;

платники податку - учасники об'єднання
підприємств незалежно від його виду та
організаційно-правової форми, що
провадять свою господарську
діяльність шляхом утворення такого
об'єднання.

Під контролем господарської
діяльності платника податку слід
розуміти:

а) володіння безпосередньо або через
пов'язаних фізичних та/або юридичних
осіб часткою (паєм, пакетом акцій)
статутного фонду платника податку в
розмірі не менш як 20 відсотків
статутного фонду платника податку;

б) вплив безпосередньо або через
пов'язаних фізичних та/або юридичних
осіб на господарську діяльність
суб'єкта господарювання в результаті:

надання права, яке забезпечує
вирішальний влив на формування складу,
результати голосування та рішення
органів управління платника податку;

обіймання посад членів наглядової
(спостережної) ради, правління, інших
наглядових чи виконавчих органів
платника податку особами, які вже
обіймають одну чи декілька із
зазначених посад в іншому суб'єкті
господарювання;

обіймання посади керівника, заступника
керівника спостережної ради,
правління, іншого наглядового чи
виконавчого органу платника податку
особою, яка вже обіймає одну чи
декілька із зазначених посад в інших
суб'єктах господарювання;

надання права на укладення договорів і
контрактів, які дають можливість
визначати умови господарської
діяльності, давати обов'язкові до
виконання вказівки або здійснювати
делеговані повноваження і функції
органу управління платника податку.

Для фізичної особи загальна сума
володіння часткою статутного фонду
платника податку (голосів у керівному
органі) визначається як загальна сума
корпоративних прав, що належать такій
фізичній особі, членам сім'ї такої
фізичної особи та юридичним особам, які
контролюються такою фізичною особою
або членами її сім'ї.

Разом з тим, як вже зазначалося вище,
будь-які об'єктивні докази, які
вказували б на наявність ознак
пов'язаності осіб ПАТ "Рівнеазот" з
компаніями "OSTCHEM International GmbH" (Австрія) та
"NF TRADING AG" (Швейцарія)", відповідачем не
надані, а судом не встановлені.

За таких обставин застосування
податковим органом приписів пп.153.2.6
п.153.2 ст.153 Податкового кодексу України
при визначення об'єкта оподаткування
податком на прибуток за господарськими
операціями з переробки давальницької
сировини між позивачем та компаніями
"OSTCHEM International GmbH" (Австрія) та "NF TRADING AG"
(Швейцарія)" суд вважає безпідставним, а
висновок про завищення витрат за 2-4
квартали 2011р. на загальну суму 96 777 846
грн. не ґрунтується на нормах чинного
законодавства та не підтверджений
належними й допустимими доказами.

З акта перевірки (арк. акта 10-13 а.с.53-56
т.1), письмових заперечень проти позову
та пояснень представників
відповідачів слідує, що якщо врахувати
ціни, які діяли на ринку України в
періоді з липня 2010р. по березень 2011р.
при продажу готової продукції на
експорт за даними ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних
ринків", то ПАТ "Рівнеазот" реалізовано
готову продукцію
нерезидентам-пов'язаним особам по
занижених цінах, на порушення пп.4.1.3 п.4.1
ст.4, пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" підприємством не отримано
доходи за період з 01.07.2010 по 31.03.2011 на
загальну суму 103 460 390 грн., в т.ч. за 3
квартал 2010р. - на 15 877 090 грн., за 4 квартал
2010р. - на 24 930 130 грн., за 1 квартал 2011р. - на
62 653 170 грн.

Також в акті перевірки зазначено, що у
зв'язку з тим, що покупці-нерезиденти є
пов'язаними особами для ПАТ "Рівнеазот",
що знаходяться на іншій системі
оподаткування, то в порушення пп.153.2.1,
пп.153.2.3 п.153.2 ст.153 Податкового кодексу
України не визначено доходи від
реалізації готової продукції за 2-4
квартали 2011р. за звичайними цінами в
розмірі 246 698 014 грн., внаслідок чого
занижено доходи, що впливають на
визначення об'єкта оподаткування, на 246
698 014 грн., в тому числі по періодах: за 2
квартал 2011р. - 23 207 658 грн., за 2-3 квартали
2011р. - 105 504 715 грн., за 2-4 квартали 2011р. - 246
698 014 грн. (арк. акта 17-18 а.с.60-61 т.1).

У висновку судово-економічної
експертизи № 271 від 29.10.2013 зазначено, що
у зв'язку з недостатністю
досліджуваного матеріалу експертам не
надається можливим підтвердити
висновки ДПІ у м. Рівному про заниження
ПАТ "Рівнеазот" доходів в сумі 103 460 390
грн. та в сумі 246 698 014 грн.

Відповідно до п.5 розділу І Порядку
оформлення результатів документальних
перевірок з питань дотримання
податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом
Державної податкової адміністрації
України від 22.12.2010 N 984, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за N
34/18772 (далі по тексту - Порядок), за
результатами документальної перевірки
в акті викладаються всі суттєві
обставини фінансово-господарської
діяльності платника податків, які
мають відношення до фактів виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби.

Пунктом 6 розділу І Порядку
встановлено, що факти виявлених
порушень податкового, валютного та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
державної податкової служби,
викладаються в акті документальної
перевірки чітко, об'єктивно та в повній
мірі, із посиланням на первинні або
інші документи, які зафіксовані в
бухгалтерському та податковому обліку,
що підтверджують наявність зазначених
фактів.

За змістом п.5.2 розділу ІІ Порядку, у
разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно: чітко викласти
зміст порушення з посиланням на
конкретні пункти і статті
законодавчих актів, що порушені
платником податків, зазначити період
(місяць, квартал, рік)
фінансово-господарської діяльності
платника податків та господарську
операцію, в результаті якої здійснено
це порушення, при цьому додати до
акта письмові пояснення посадових
осіб платника податків або його
законних представників щодо
встановлених порушень; зазначити
первинні документи, на підставі яких
вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення.

Всупереч наведеному, акт перевірки в
досліджуваній частині не містить
покликань на первинні або інші
документи, на підставі яких вчинено
записи у податковому та
бухгалтерському обліку; не наведено
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків операцій та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, не
зазначені докази, що підтверджують
наявність факту порушення; не
відображено суттєвих обставин
фінансово-господарської діяльності
платника податків, які мають
відношення до фактів виявлених
порушень податкового законодавства, ні
господарських операцій, в результаті
яких здійснено порушення.

В акті перевірки не зазначено, яку
продукцію та кому за висновками
податкового органу ПАТ "Рівнеазот"
реалізовувало за цінами нижчими від
звичайних, за якими цінами така
продукція реалізовувалась, яка
підстава застосування до спірних
правовідносин інституту "звичайної
ціни", на скільки ціни фактичної
реалізації продукції відрізнялись від
звичайних цін.

В акті перевірки вказано, що ПАТ
"Рівнеазот" здійснював реалізацію
готової продукції на експорт в
перевіреному періоді за договірними
цінами, що відображені в Додатку № 13 до
акта перевірки, детальний аналіз цін
реалізації наведений в додатку до акту
(відношення фактурної вартості до
кількості експортованої готової
продукції), а також те, що дані щодо
визначення доходів, що враховуються
при визначенні об'єкта оподаткування, в
розрізі ВМД, рахунків, контрактів та
податкових періодів по реалізації
готової продукції за цінами нижче від
звичайних понад 20% наведено в Реєстрі
продажу нерезидентам за цінами нижче
від звичайних (додатки до акта
перевірки).

Разом з тим, як зазначалося вище по
тексту судової постанови, в ході
судового розгляду справи було
встановлено, що зазначені додатки до
акту перевірки долучені не були та
платнику податків у встановленому
порядку не надавалися. Додаткові
матеріали були надані платнику
податків лише разом з відповіддю за
результатами розгляду заперечень на
акт перевірки. Зазначені фактичні
обставини дають суду підстави для
висновку про відсутність таких
додаткових матеріалів на час
підписання та реєстрації акта
перевірки.

В ході судового розгляду
адміністративної справи відповідачами
було надано суду додатки, які не
надавалися платнику податків в складі
акта перевірки, а саме: додаток № 13
"Дані про виконання експортних
контрактів ПАТ "Рівнеазот" за період з
01.07.2010 по 31.12.2011 в порівнянні з світовими
цінами", в якому зазначено різницю між
вартістю в ВМД та світовою ціною на
загальну суму 430 013 227,32 грн. (а.с.113-132 т.20),
та "Дані про виконання експортних
контрактів ПАТ "Рівнеазот" за період з
01.07.2010 по 31.12.2011 в порівнянні з світовими
цінами" з написом "в т.ч. додаток 13", де
зазначено різницю між вартістю в ВМД та
світовою ціною на загальну суму 246 698 014
грн. (а.с.110-112 т.20). Враховуючи, що
зазначені матеріали не були надані
платнику податків в складі підписаного
та зареєстрованого акта перевірки,
неможливо встановити, що надані
відповідачем до справи "Дані про
виконання експортних контрактів ПАТ
"Рівнеазот" за період з 01.07.2010 по 31.12.2011 в
порівнянні з світовими цінами" є
невід'ємною частиною акта перевірки.

Крім цього, суд зауважує, що додатки під
назвами, на які міститься покликання
безпосередньо в акті перевірки, а саме:
"Відношення фактурної вартості до
кількості експортованої готової
продукції" (арк. акта 12 а.с.55 т.1) та
"Реєстр продажу нерезидентам за цінами
нижче від звичайних" (арк.акта17 а.с.60 т.1),
- не були надані податковим органом ні
платнику податків разом з підписаним
та зареєстрованим актом перевірки, ні
до справи в ході судового розгляду.

Дослідженням наданого відповідачем
Додатку № 13 встановлено, що в ньому
відображені відомості про виконання
експортних контрактів ПАТ "Рівнеазот"
протягом перевіреного періоду,
визначено різницю між вартістю ВМД та
світовою ціною в гривні, однак відсутні
відомості щодо ціни реалізації однієї
тонни відповідної продукції, не
зазначено, на скільки ціна фактичної
реалізації однієї тонни продукції
відрізнялась від звичайних цін ні в
грошовому вираженні, ні у відсотковому.

Разом з тим, податковим органом
визначено перевищення понад 20%
світової ціни в гривні за партію від
договірної ціни за тонну на загальну
суму 246 698 014 грн. в розрізі ВМД, при цьому
відсутні будь-які відомості щодо
господарських договорів, на підставі
яких здійснювалась реалізація
продукції (а.с.110-112 т.20).

Відповідно до пп.153.2.1 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України дохід,
отриманий платником податку від
продажу товарів (виконання робіт,
надання послуг) пов'язаним особам,
визначається відповідно до договірних
цін, але не менше від звичайних цін на
такі товари, роботи, послуги, що діяли
на дату такого продажу, у разі, якщо
договірна ціна на такі товари (роботи,
послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (роботи, послуги).

За встановлених обставин, суд
констатує, що надані відповідачем в
ході судового розгляду
адміністративної справи "Дані про
виконання експортних контрактів ПАТ
"Рівнеазот" за період з 01.07.2010 по 31.12.2011 в
порівнянні з світовими цінами" не
містять повної та об'єктивної
інформації про заниження ПАТ
"Рівнеазот" ціни договору більше ніж на
20% від світових цін.

В ході судового розгляду справи було
встановлено, що в перевіреному періоді
ПАТ "Рівнеазот" (Продавець)
виконувались наступні експортні
контракти:

- Контракт № 756-11-034 від 25.05.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні 2011р. - травні
2012р. в кількості 25000 метричних тонн за
ціною 275 дол.США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ,
Миколаїв, Херсон, Ізмаїл; загальна сума
за контрактом становить 6875000 дол.США
(а.с.1-7 т.4);

- Контракт № 756-11-037 від 25.05.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в травні
2011р.-травні 2012р. в кількості 20000
метричних тонн за ціною 260 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом становить
5200000 дол.США (а.с.10-16 т.4);

- Контракт № 756-11-038 від 25.05.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в травні
2011р. - травні 2012р. в кількості 20000
метричних тонн за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов,
Вадул-Сирет, Батево, Удрицьк; загальна
сума за контрактом становить 5000000 дол.
США (а.с.21-27 т.4);

- Контракт № 756-11-039 від 25.05.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в травні
2011р. - травні 2012р. в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 260 дол. США за
одну тонну, FOB порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом становить
13000000 дол.США (а.с.32-38 т.4);

- Контракт № 756-11-040 від 27.05.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в травні
2011р.-травні 2012р. в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 450 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Яготин,
Ужгород, Удрицьк; загальна сума за
контрактом 4500000 дол.США (а.с.41-47 т.4);

- Контракт № 756-11-042 від 27.05.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні 2011р. - травні
2012р. в кількості 15000 метричних тонн, за
ціною 270 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 4050000 дол.
США (а.с.50-57 т.4);

- Контракт № 756-11-044 від 22.06.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в червні 2011р. - червні
2012р. в кількості 30000 метричних тонн, за
ціною 275 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв; загальна сума за контрактом
8250000 дол. США (а.с.58-64 т.4);

- Контракт № 756-11-050 від 01.08.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в серпні 2011р. - липні
2012р. в кількості 10000 метричних тонн, за
ціною 270 дол. США за одну тонну, DAF
Кучурган, Могильов-Подільський, Батево,
Ужгород; загальна сума за контрактом
2700000 дол. США (а.с.68-74 т.4);

- Контракт № 756-11-051 від 01.08.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в серпні
2011р. - липні 2012р. в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 245 дол. США за
одну тонну СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 12250000 дол.
США (а.с.78-83 т.4);

- Контракт № 756-11-054 від 30.08.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в вересні
2011р.-серпні 2012р. в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 245 дол.США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 12250000 дол.
США (а.с.84-90 т.4);

- Контракт № 756-11-055 від 31 08.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в вересні
2011р. - серпні 2012р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 235 дол. США за
одну тонну, СРТ Рені, Україна; загальна
сума за контрактом 2350000 дол.США (а.с.93-99
т.4);

- Контракт № 756-11-056 від 01.09.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в вересні 2011р. -
вересні 2012р. в кількості 10000 метричних
тонн, за ціною 275 дол. США за одну тонну,
СРТ порти Чорного моря Одеса,
Іллічівськ, Україна; загальна сума за
контрактом 2750000 дол. США (а.с.102-110 т.4);

- Контракт № 756-11-057 від 29.09.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в жовтні 2011р. - вересні
2012р. в кількості 30000 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 7500000 дол.США (а.с.111-117 т.4);

- Контракт № 756-11-060 від 04.10.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в жовтні 2011р. -
жовтні 2012р. в кількості 6000 метричних
тонн, за ціною 550 дол. США за одну тонну,
FOB порт Южний, Україна; загальна сума за
контрактом 3300000 дол. США (а.с.119-125 т.4);

- Контракт № 756-11-062 від 11.10.2011
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в жовтні
2011р. - жовтні 2012р., в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 245 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом 1225000 дол.
США (а.с.127-133 т.4);

- Контракт № 756-11-064 від 20.10.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в жовтні
2011р. - жовтні 2012р. в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 248 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом 2480000 дол.
США (а.с.134-140 т.4);

- Контракт № 756-11-065 від 28.10.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в листопаді
2011р. - жовтні 2012р. в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 325 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом 3250000 дол.
США (а.с.141-147 т.4);

- Контракт № 756-11-066 від 03.11.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачну селітра" в листопаді
2011р. - листопаді 2012р. в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 245 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 12250000 дол.
США (а.с.148-154 т.4);

- Контракт № 756-11-067 від 04.11.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в листопаді
2011р.-листопаді 2012р., в кількості 1000
метричних тонн, за ціною 625 дол. США за
одну тонну, DAF Могильов-Подільський,
Мостиська, Ягодин, Ужгород, Удрицьк;
загальна сума за контрактом 625000 дол.
США (а.с.156-162 т.4);

- Контракт № 756-11-069 від 14.11.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в листопаді
2011р. - листопаді 2012р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 248 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом 2480000 дол.
США (а.с.163-169 т.4);

- Контракт № 756-11-070 від 16.11.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в листопаді 2011р. -
листопаді 2012р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 275 дол. США за
одну тонну, СРТ порти Чорного моря
Одеса, Іллічівськ; загальна сума за
контрактом 2750000 дол. США (а.с.170-176 т.4);

- Контракт № 756-11-073 від 30.11.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в листопаді
2011р. - листопаді 2012р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 245 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов,
Вадул-Сирет, Батево, Удрицьк; загальна
сума за контрактом 1225000 дол. США (а.с.178-184
т.4);

- Контракт № 756-11-075 від 05.12.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в грудні
2011р. - грудні 2012р., в кількості 20000
метричних тонн, за ціною 248 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом 4960000 дол.
США (а.с.185-191 т.4);

- Контракт № 756-11-078 від 13.12.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в грудні
2011р. - грудні 2012р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 235 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов,
Вадул-Сирет, Батево, Удрицьк; загальна
сума за контрактом 1175000 дол. США (а.с.193-199
т.4);

- Контракт № 756-11-079 від 13.12.2011 2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в грудні
2011р. - грудні 2012р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 235 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Вадул-Сирет, Батево,
Могильов-Подільський; загальна сума за
контрактом 1175000 дол. США (а.с.201-207 т.4);

- Контракт № 756-11-080 від 14.12.2011 з
фірмою "NF Trading AG" (Швейцарія) (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в грудні 2011р. -
грудні 2012р., в кількості 1000 метричних
тонн, за ціною 485 дол. США за одну тонну,
DAF Могильов-Подільський, Мостиська,
Ягодин, Ужгород, Удрицьк; загальна сума
за контрактом 485000 дол. США (а.с.208-214 т.4);

- Контракт № 804-19-032 від 01.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в
червні-грудні 2010р. в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 300 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Ягодин,
Ужгород, Удрицьк, Вадул-Сирет; загальна
сума за контрактом 1500000 дол. США (а.с.215-221
т.4);

- Контракт № 804-10-033 від 01.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
червні-грудні 2010р. в кількості 30000
метричних тонн, за ціною 185 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 5400000 дол.
США (а.с.224-230 т.4);

- Контракт № 804-10-035 від 04.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в червні-грудні 2010р., в
кількості 10000 метричних тонн, за ціною
170 дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 1700000 дол.
США (а.с.233-238 т.4);

- Контракт № 804-10-037 від 11.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в червні-грудні 2010р., в
кількості 11000 метричних тонн, за ціною
170 дол. США за одну тонну, СРТ Миколаїв,
Україна; загальна сума за контрактом
1870000 дол. США (а.с.241-247 т.4);

- Контракт № 804-10-039 від 24.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
червні-грудні 2010р., в кількості 30000
метричних тонн, за ціною 160 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 4800000 дол.
США (а.с.1-7 т.10);

- Контракт № 804-10-042 від 01.07.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в липні-грудні
2010р., в кількості 3000 метричних тонн, за
ціною 200 дол. США за одну тонну, DAF
Мостиська, Ягодин, Ужгород; загальна
сума за контрактом 870000 дол. США (а.с.10-17
т.10);

- Контракт № 804-10-043 від 12.07.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в липні 2010р.-лютому
2011р., в кількості 7000 метричних тонн, за
ціною 200 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 1400000 дол.
США (а.с.20-26 т.10);

- Контракт № 804-10-046 від 29.07.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в серпні 2010р.- березні
2011р., в кількості 6000 метричних тонн, за
ціною 180 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 1080000 дол. США (а.с.29-35 т.10);

- Контракт № 804-10-047 від 02.08.2010
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в серпні
2010р.-березні 2011р., в кількості 3000
метричних тонн, за ціною 335 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Ягодин,
Ужгород; загальна сума за контрактом
1005000 дол. США (а.с.38-44 т.10);

- Контракт № 804-10-052 від 11.08.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в серпні
2010р.-квітні 2011р., в кількості 30000
метричних тонн, за ціною 180 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 5400000 дол.
США (а.с.47-53 т.10);

- Контракт № 804-10-053 від 12.08.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в серпні 2010р. - квітні
2011р., в кількості 10000 метричних тонн, за
ціною 190 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 1900000 дол. США (а.с.56-62 т.10);

- Контракт № 804-10-054 від 26.08.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в серпні 2010р. -
квітні 2011р., в кількості 5000 метричних
тонн, за ціною 350 дол. США за одну тонну,
DAF Мостиська, Ягодин, Ужгород; загальна
сума за контрактом 1750000 дол. США (а.с.65-71
т.10);

- Контракт № 804-10-059 від 14.09.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в вересні
2010р. - квітні 2011р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 220 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород; загальна сума за
контрактом 1100000 дол. США (а.с.74-80 т.10);

- Контракт № 804-10-060 від 15.09.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в вересні 2010р.-квітні
2011р., в кількості 5000 метричних тонн, за
ціною 210 дол. США за одну тонну, DAF Ізов,
Удрицьк, Дьяково, Батево, Ужгород,
Вадул-Сирет; загальна сума за
контрактом 1050000 дол. США (а.с.83-89 т.10);

- Контракт № 804-10-061 від 17.09.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в серпні
2010р. - квітні 2011р., в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 200 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 10000000 дол.
США (а.с.92-98 т.10);

- Контракт № 804-10-062 від 17.09.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в вересні 2010р. -
квітні 2011р., в кількості 4000 метричних
тонн, за ціною 380 дол. США за одну тонну,
DAF Мостиська, Ягодин, Ужгород; загальна
сума за контрактом 1520000 дол. США (а.с.101-107
т.10);

- Контракт № 804-10-063 від 17.09.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в вересні 2010р. - травні
2011р., в кількості 256 метричних тонн, за
ціною 210 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ,
Україна; загальна сума за контрактом
53760 дол. США (а.с.110-116 т.10);

- Контракт № 804-10-064 від 20.09.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в вересні 2010р. - квітні
2011р., в кількості 30000 метричних тонн, за
ціною 225 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 6750000 дол. США (а.с.119-125 т.10);

- Контракт № 804-10-065 від 24.09.2010 з ТОВ
"Терра", Республіка Білорусь (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак водний технічний" в
жовтні-грудні 2010р. в кількості 3000
метричних тонн, за ціною 120 дол. США, DAF
Удрицьк; загальна сума за
контрактом360000 дол. США (а.с.128-131 т.10);

- Контракт № 804-10-066 від 04.10.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в жовтні 2010р. - квітні
2011р., в кількості 5000 метричних тонн, за
ціною 220 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ,;
загальна сума за контрактом 1100000 дол.
США (а.с.133-139 т.10);

- Контракт № 804-10-067 від 07.10.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в жовтні 2010р. - квітні
2011р., в кількості 5000 метричних тонн, за
ціною 225 дол. США за одну тонну, DAF
Кучурган, Могильов-Подільський,
Дьяково, Батево, Ужгород, Вадул-Сирет;
загальна сума за контрактом 1125000 дол.
США (а.с.142-148 т.10);

- Контракт № 804-10-069 від 13.10.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в жовтні
2010р. - квітні 2011р., в кількості 15000
метричних тонн, за ціною 220 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево; загальна сума за контрактом
3300000 дол. США (а.с.149-155 т.10);

- Контракт № 804-10-070 від 18.10.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в жовтні 2010р. -
квітні 2011р., в кількості 2000 метричних
тонн, за ціною 400 дол. США за одну тонну,
DAF Мостиська, Ягодин, Ужгород; загальна
сума за контрактом 800000 дол. США (а.с.157-163
т.10);

- Контракт № 804-10-071 від 20.10.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в жовтні
2010р.-квітні 2011р., в кількості 15000
метричних тонн, за ціною 220 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний Україна;
загальна сума за контрактом 3300000 дол.
США (а.с.164-170 т.10);

- Контракт № 804-10-073 від 02.11.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в листопаді
2010р. - травні 2011р., в кількості 2000
метричних тонн, за ціною 400 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Ягодин,
Ужгород; загальна сума за контрактом
800000 дол. США (а.с.171-177 т.10);

- Контракт № 804-10-074 від 02.11.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в листопаді 2010р. -
травні 2011р., в кількості 5000 метричних
тонн, за ціною 220 дол. США за одну тонну,
СРТ порти Чорного моря Одеса,
Іллічівськ; загальна сума за
контрактом 1100000 дол. США (а.с.178-184 т.10);

- Контракт № 804-10-075 від 02.11.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в листопаді 2010р. -
травні 2011р., в кількості 5000 метричних
тонн, за ціною 225 дол. США за одну тонну,
DAF Кучурган, Могильов-Подільський,
Дьяково, Батево, Ужгород, Вадул-Сирет;
загальна сума за контрактом 1125000 дол.
США (а.с.185-191 т.10);

- Контракт № 276-11-001 від 04.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в січні-червні
2011р., в кількості 4000 метричних тонн, за
ціною 380 дол. США за одну тонну, DAF
Мостиська, Ягодин, Ужгород; загальна
сума за контрактом 1520000 дол. США (а.с.192-198
т.10);

- Контракт № 276-11-004 від 18.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в січні-червні 2011р., в
кількості 3000 метричних тонн, за ціною 250
дол. США за одну тонну, DAF Кучурган,
Могильов-Подільський, Дьяково, Батево,
Ужгород, Вадул-Сирет; загальна сума за
контрактом 750000 дол. США (а.с.199-205 т.10);

- Контракт № 276-11-005 від 18.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачну селітру" в
січні-грудні 2011р., в кількості 30000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний; загальна
сума за контрактом 7500000 дол. США (а.с.208-214
т.10);

- Контракт № 276-11-007 від 25.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
січні-грудні 2011р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево, Вадул-Сирет, Дьяково; загальна
сума за контрактом 2500000 дол. США (а.с.215-221
т.10);

- Контракт № 276-11-008 від 25.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
січні-грудні 2011р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево; загальна сума за контрактом
1250000 дол. США (а.с.222-228 т.10);

- Контракт № 276-11-009 від 25.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в січні-грудні 2011р., в
кількості 10000 метричних тонн, за ціною
290 дол. США за одну тонну, DAF Кучурган,
Могильов-Подільський, Дьяково, Батево,
Ужгород, Вадул-Сирет; загальна сума за
контрактом 2900000 дол. США (а.с.229-235 т.10);

- Контракт № 276-11-011 від 02.02.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
лютому-грудні 2011р., в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 12500000 дол.
США (а.с.1-7 т.9);

- Контракт № 276-11-015 від 17.02.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
лютому-грудні 2011р., в кількості 3000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево; загальна сума за контрактом 750000
дол. США (а.с.10-16 т.9);

- Контракт № 276-11-016 від 22.02.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в
лютому-грудні 2011р., в кількості 4000
метричних тонн, за ціною 410 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Ягодин,
Ужгород; загальна сума за контрактом
1640000 дол. США (а.с.19-25 т.9);

- Контракт № 276-11-018 від 28.02.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачну селітру" в
березні-грудні 2011р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево; загальна сума за контрактом
1250000 дол. США (а.с.26-32 т.9);

- Контракт № 276-11-019 від 18.03.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
березні-грудні 2011р., в кількості 7000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево; загальна сума за контрактом
1750000 дол. США (а.с.35-41 т.9);

- Контракт № 276-11-023 від 15.04.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
квітні-грудні 2011р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 225 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов,
Вадул-Сирет, Батево; загальна сума за
контрактом 2250000 дол. США (а.с.44-50 т.9);

- Контракт № 276-11-024 від 18.04.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в
квітні-грудні 2011р., в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 450 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Ягодин,
Ужгород; загальна сума за контрактом
2250000 дол. США (а.с.53-59 т.9);

- Контракт № 276-11-025 від 19.04.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в
квітні-грудні 2011р., в кількості 4000
метричних тонн, за ціною 450 дол. США за
одну тонну, FOB порт Южний; загальна сума
за контрактом 1800000 дол. США (а.с.60-66 т.9);

- Контракт № 276-11-026 від 21.04.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
травні-грудні 2011р., в кількості 20000
метричних тонн, за ціною 220 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 4400000 дол.
США (а.с.69-75 т.9);

- Контракт № 276-11-029 від 11.05.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні 2011р. - квітні
2012р., в кількості 25000 метричних тонн, за
ціною 271 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 6775000 дол. США (а.с.78-84 т.9);

- Контракт № 276-11-030 від 11.05.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні 2011р. - квітні
2012, в кількості 5000 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, DAF
Кучурган, Могильов-Подільський,
Дьяково, Батево, Ужгород, Вадул-Сирет;
загальна сума за контрактом 1250000 дол.
США (а.с.87-93 т.9);

Контракт № 276-11-031 від 11.05.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в травні
2011р. - квітні 2012р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 225 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов, Удрицьк,
Батево, Вадул-Сирет, Дьяково; загальна
сума за контрактом 2250000 дол. США (а.с.96-102
т.9);

- Контракт № 276-11-032 від 18.05.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в травні
2011р. - квітні 2012р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 225 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 2250000 дол.
США (а.с.105-111 т.9);

- Контракт № 276-11-041 від 26.05.2011 з
фірмою "OSTCHEM Germany GmbH" (Німеччина)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні 2011р.-травні
2012р., в кількості 2048 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 512000 дол.
США (а.с.114-120 т.9);

- Контракт № 40-10-076 від 15.11.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в листопаді 2010р. -
травні 2011р., в кількості 20000 метричних
тонн, за ціною 240 дол. США за одну тонну,
СРТ Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 4800000 дол. США (а.с.123-129 т.9);

- Контракт № 40-10-077 від 06.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в грудні 2010р. - травні
2011р., в кількості 30000 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, СРТ
Миколаїв, Україна; загальна сума за
контрактом 7500000 дол. США (а.с.130-136 т.9);

- Контракт № 40-10-078 від 06.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в грудні 2010р. - травні
2011р., в кількості 10000 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 2500000 дол.
США (а.с.137-143 т.9);

- Контракт № 40-10-079 від 06.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в грудні 2010р. - травні
2011р., в кількості 6000 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, DAF
Кучурган, Могильов-Подільський,
Дьяково, Батево, Ужгород, Вадул-Сирет;
загальна сума за контрактом 1500000 дол.
США (а.с.144-150 т.9);

- Контракт № 40-10-080 від 03.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в грудні
2010р. - червні 2011р., в кількості 30000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 7500000 дол.
США (а.с.151-157 т.9);

- Контракт № 40-10-081 від 07.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в грудні
2010р. - червні 2011р., в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, DAF Ужгород, Ізов Удрицьк,
Батево, Вадул-Сирет; загальна сума за
контрактом 2500000 дол. США (а.с.158-164 т.9);

- Контракт № 40-10-082 від 07.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в грудні 2010р. -
червні 2011р., в кількості 3000 метричних
тонн, за ціною 380 дол. США за одну тонну,
DAF Мостиська, Ягодин, Ужгород; загальна
сума за контрактом 1140000 дол. США (а.с.165-171
т.9);

- Контракт № 40-10-083 від 14.12.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в грудні
2010р. - червні 2011р., в кількості 50000
метричних тонн, за ціною 250 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 12500000 дол.
США (а.с.172-178 т.9);

- Контракт № 756-11-045 від 29.06.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"циклогексанон технічний" в липні 2011р. -
липні 2012р. в кількості 2000 тонн, за ціною
1650 дол. США за одну тонну, FCA Рівне;
загальна сума за контрактом 3330000 дол.
США (а.с.197-204 т.9);

- Контракт № 756-11-046 від 04.07.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"адипінова кислота" в липні 2011р. - липні
2012р. в кількості 500 тонн, за ціною 1900 дол.
США за одну тонну, FCA Рівне; загальна
сума за контрактом 950000 дол. США (а.с.211-218
т.9);

- Контракт № 756-11-047 від 05.07.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"НДКО" в липні 2011р. - липні 2012р. в
кількості 500 тонн, за ціною 1000 дол. США
за одну тонну, FCA Рівне; загальна сума за
контрактом 500000 дол. США (а.с.221-228 т.9);

- Контракт № 756-11-048 від 12.07.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"адипінова кислота" в липні 2011р. - липні
2013р. в кількості 15000 тонн, за ціною 1900
дол. США за одну тонну, FCA Рівне;
загальна сума за контрактом 28500000 дол.
США (а.с.1-8 т.8);

- Контракт № 756-11-052 від 12.08.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в серпні
2011р. - серпні 2012р. в кількості 10000 тонн,
за ціною 248 дол. США за одну тонну, DAF
Ягодин, Кучурган, Могильов-Подільський,
Дьяково; загальна сума за контрактом
2480000 дол. США (а.с.15-21 т.8);

- Контракт № 756-11-053 від 26.08.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"адипінова кислота" в серпні 2011р. -
серпні 2012р. в кількості 1000 тонн, за
ціною 1700 дол. США за одну тонну, FCA Рівне;
загальна сума за контрактом 1700000 дол.
США (а.с.25-32 т.8);

- Контракт № 756-11-059 від 27.09.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"адипінова кислота" в вересні 2011р. -
вересні 2012р. в кількості 1000 тонн, за
ціною 1900 дол. США за одну тонну, FCA Рівне;
загальна сума за контрактом 1900000 дол.
США (а.с.35-42 т.8);

- Контракт № 756-11-061 від 05.10.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в жовтні
2011р. - жовтні 2012р. в кількості 2000
метричних тонн, за ціною 252 дол. США за
одну тонну, DAF Вадул-Сирет, Дьяково,
Могильов-Подільський, Кучурган;
загальна сума за контрактом 504000 дол.
США (а.с.46-52 т.8);

- Контракт № 756-11-071 від 28.11.2011 з
фірмою "NF TRADING AG", Швейцарія (Покупець),
за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"адипінова кислота" в листопаді 2011р. -
листопаді 2012р. в кількості 1000 тонн, за
ціною 1400 дол. США за одну тонну, FCA Рівне;
загальна сума за контрактом 1400000 дол.
США (а.с.54-62 т.8);

- Контракт № 804-09-038 від 10.11.2009 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в листопаді 2009р. -
листопаді 2010р. в кількості 3000 метричних
тонн, за ціною 178 дол. США за одну тонну,
СРТ порти Чорного моря Одеса,
Іллічівськ; загальна сума за
контрактом 534000 дол. США (а.с.119-125 т.8);

- Контракт № 804-09-039 від 10.11.2009 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в листопаді 2009р. -
жовтні 2010р. в кількості 3000 метричних
тонн, за ціною 186 дол. США за одну тонну,
СРТ порти Чорного моря Одеса,
Іллічівськ; загальна сума за
контрактом 558000 дол. США (а.с.126-132 т.8);

- Контракт № 804-09-050 від 22.12.2009 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в грудні 2009р. - грудні
2010р. в кількості 3000 метричних тонн, за
ціною 225 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 675000 дол.
США (а.с.133-139 т.8);

- Контракт № 804-09-051 від 22.12.2009 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в грудні 2009р. - грудні
2010р. в кількості 8000 метричних тонн, за
ціною 204 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 1632000 дол.
США (а.с.142-148 т.8);

- Контракт № 804-10-006 від 20.01.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в лютому-грудні 2010р. в
кількості 10000 метричних тонн, за ціною
253 дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 2530000 дол.
США (а.с.149-155 т.8);

- Контракт № 804-10-007 від 20.01.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
лютому-грудні 2010р. в кількості 30000
метричних тонн, за ціною 170 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 5100000 дол.
США (а.с.156-162 т.8);

- Контракт № 804-10-013 від 01.02.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
лютому-грудні 2010р. в кількості 15000
метричних тонн, за ціною 180 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 2700000 дол.
США (а.с.163-169 т.8);

- Контракт № 804-10-023 від 17.03.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в березні-грудні 2010р.
в кількості 6000 метричних тонн, за ціною
270 дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 1620000 дол.
США (а.с.206-212 т.8);

- Контракт № 804-10-024 від 18.03.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в березні-грудні 2010р.
в кількості 5000 метричних тонн, за ціною
240 дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 1200000 дол.
США (а.с.213- 219 т.8);

- Контракт № 804-10-025 від 24.03.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
березні-грудні 2010р. в кількості 700
метричних тонн, за ціною 190 дол. США за
одну тонну, DAF Вадул-Сирет; загальна
сума за контрактом 133000 дол. США (а.с.220-226
т.8);

- Контракт № 804-10-026 від 07.04.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в квітні-грудні 2010р. в
кількості 5000 метричних тонн, за ціною 190
дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 950000 дол.
США (а.с.227-233 т.8);

- Контракт № 804-10-027 від 09.04.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміак рідкий технічний" в
квітні-грудні 2010р. в кількості 4000
метричних тонн, за ціною 355 дол. США за
одну тонну, DAF Мостиська, Ягодин,
Ужгород; загальна сума за контрактом
1420000 дол. США (а.с.234-240 т.8);

- Контракт № 804-10-028 від 14.04.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
квітні-грудні 2010р. в кількості 10000
метричних тонн, за ціною 165 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 1650000 дол.
США (а.с.241-247 т.8);

- Контракт № 804-10-029 від 19.04.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
квітні-грудні 2010р. в кількості 16000
метричних тонн, за ціною 180 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 2880000 дол.
США (а.с.1-7 т.11);

- Контракт № 804-10-030 від 26.04.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в квітні-грудні 2010р. в
кількості 2500 метричних тонн, за ціною 215
дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 537500 дол.
США (а.с.10-12 т.11);

- Контракт № 804-10-031 від 14.05.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні-грудні 2010р. в
кількості 5000 метричних тонн, за ціною 205
дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 1025000 дол.
США (а.с.17-23 т.11);

- Контракт № 804-10-036 від 08.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
червні-грудні 2010р. в кількості 5000
метричних тонн, за ціною 170 дол. США за
одну тонну, DAF Ізол, Удрицьк, Дьяково,
Батево, Ужгород, Вадул-Сирет; загальна
сума за контрактом 850000 дол. США (а.с.26-3
т.11);

- Контракт № 804-10-038 від 17.06.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"адипінова кислота" в червні-грудні 2010р.
в кількості 160 тонн, за ціною 1980 дол. США
за одну тонну, FCA Рівне; загальна сума за
контрактом 316800 дол. США (а.с.35-44 т.11);

- Контракт № 804-10-041 від 01.07.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"циклогексанон технічний" в
червні-грудні 2010р. в кількості 120 тонн,
за ціною 1600 дол. США за одну тонну, FCA
Рівне, загальна сума за контрактом 192000
дол. США (а.с.47-54 т.11);

- Контракт № 804-10-068 від 12.10.2010 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"циклогексанон технічний" в жовтні 2010р.
- квітні 2011р. в кількості 500 тонн, за
ціною 1650 дол. США за одну тонну, FCA Рівне;
загальна сума за контрактом 825000 дол.
США (а.с.57-64 т.11);

- Контракт № 40-11-003 від 12.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"НДКО" в січні-грудні 2011р. в кількості 500
тонн, за ціною 950 дол. США за одну тонну,
FCA Рівне; загальна сума за контрактом
475000 дол. США (а.с.70-77 т.11);

- Контракт № 40-11-006 від 25.01.2011 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в січні-грудні 2011р. в
кількості 10000 метричних тонн, за ціною
280 дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 2800000 дол.
США (а.с.82-88 т.11);

- Контракт № 40-11-017 від 24.02.2011 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"вапняково-аміачна селітра" в
лютому-грудні 2011р. в кількості 80000
метричних тонн, за ціною 280 дол. США за
одну тонну, СРТ порт Южний, Україна;
загальна сума за контрактом 22400000 дол.
США (а.с.91-97 т.11);

- Контракт № 40-11-027 від 22.04.2011 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні-грудні 2011р. в
кількості 15000 метричних тонн, за ціною
240 дол. США за одну тонну, СРТ порти
Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 3600000 дол.
США (а.с.100-106 т.11);

- Контракт № 40-11-036 від 25.05.2011 з
фірмою "OSTCHEM International GmbH" (Австрія)
(Покупець), за умовами якого продавець
зобов'язаний поставити покупцю товар
"аміачна селітра" в травні 2011р. - травні
2012р. в кількості 10000 метричних тонн, за
ціною 250 дол. США за одну тонну, СРТ
порти Чорного моря Одеса, Іллічівськ;
загальна сума за контрактом 2500000 дол.
США (а.с.109-115 т.11).

Відповідно до пп.1.20.1 п.1.20 ст.1 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" звичайною вважається ціна
товарів (робіт, послуг), визначена
сторонами договору. Якщо не доведено
зворотне, вважається, що така звичайна
ціна відповідає рівню справедливих
ринкових цін, а згідно з пп.1.20.8 п.1.20 ст.1
цього Закону обов'язок доведення того,
що ціна договору не відповідає рівню
звичайної ціни у випадках, визначених
цим Законом, покладається на
податковий орган у встановленому
порядку. При проведенні перевірки
платника податку податковий орган має
право надати запит, а платник податку
зобов'язаний обгрунтувати рівень
договірних цін.

Аналогічні положення знайшли своє
відображення в пп.14.1.71 п.14.1 ст.14 та п.39.14
ст.39 Податкового кодексу України.

Таким чином, якщо не доведено зворотне,
звичайною вважається ціна, визначена
сторонами договору. При цьому обов'язок
доведення невідповідності ціни
договору рівню звичайних цін
покладається на податковий орган.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на
листі ДП "Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків"
№ 43/946 від 06.06.2012 про середній рівень цін
на продукцію хімічної промисловості
(аміак, аміачна селітра,
вапняно-аміачна селітра) на світовому
ринку протягом періоду липень 2010р. -
грудень 2011р. (а.с.210-212 т.18).

Оцінюючи зазначений доказ, суд
враховує, що відповідно до п.13 Указу
Президента України "Про деякі заходи з
дерегулювання підприємницької
діяльності" № 817/98 від 23.07.1998 зі змінами
та доповненнями, індикативні або
звичайні ціни на товари (роботи,
послуги) для застосування їх у
податкових або митних цілях
установлюються на підставі
статистичної оцінки рівня цін
реалізації таких товарів (робіт,
послуг) на внутрішньому ринку України,
яка проводиться уповноваженим
державним органом у визначеному ним
порядку. Індикативні або звичайні ціни
не можуть встановлюватися органами
виконавчої влади, які використовують
їх для нарахування та стягнення
податків і зборів (обов'язкових
платежів) та неподаткових платежів,
крім випадків відсутності
статистичних даних про рівень цін на
окремі види товарів (робіт, послуг).

Указом Президента України від 10 лютого
1996 року № 124/96 "Про заходи щодо
вдосконалення кон'юнктурно-цінової
політики у сфері зовнішньоекономічної
діяльності" утворено Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків
(Держзовнішінформ), з покладенням на
нього функцій з моніторингу зовнішніх
експортних товарних ринків та цін, що
складаються на таких ринках,
формування кон'юнктурно-інформаційної
системи, надання інформаційної,
консультативної, експертної допомоги
підприємствам, установам та
організаціям. Відповідно до наказу
Міністерства зовнішніх економічних
зв'язків і торгівлі України від 8 серпня
1996 року № 506 "Про застосування статті 4
Указу Президента України від 10 лютого
1996 року № 124/96" фахівцями
Держзовнішінформу проводиться
моніторинг відповідних ринків з
використанням таких інформаційних
джерел: біржові котирування;
контрактна практика поставок товарів;
прейскуранти та відпускні ціни
українських товаровиробників;
комерційні пропозиції, листи,
протоколи намірів, прейскуранти та
каталоги на продукцію відомих фірм,
порівняльні індекси цін; звіти та
довідки торговельно-економічних місій
у складі посольств України за кордоном
тощо.

Відповідно до листа Міністерства
зовнішніх економічних зв'язків і
торгівлі України від 7 жовтня 1996 року №
25-28/215 експертні висновки, підготовлені
Держзовнішінформом, мають чинність
офіційних експертиз стосовно умов
виконання імпортно-експортних
контрактів, рівнів цін за цими
контрактами та повинні братися до
уваги митними органами при здійсненні
цінового контролю. Відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 29 березня 2001 року № 310 "Питання
Міністерства економіки" Державний
інформаційно-аналітичний центр
моніторингу зовнішніх товарних ринків
віднесено до сфери управління
Міністерства економіки України.

Отже, Держзовнішінформ є державним
органом, уповноваженим надавати цінову
інформацію на імпорт і експорт товарів
та здійснювати цінову експертизу
товарів, однак не є державним органом,
уповноваженим проводити статистичну
оцінку цін реалізації товарів, а тому
покликання на відомості про ціну
реалізації товарів, які містяться в
листі зазначеного підприємства, як на
"звичайну ціну" не можуть бути визнані
обґрунтованими. Крім цього, слід
зауважити, що лист Держзовнішінформу,
врахований відповідачем, не є
експертним висновком, а тому не може
вважатися офіційною експертизою
стосовно умов виконання експортних
контрактів.

В постанові Верховного Суду України
від 07.11.2011 в справі № 21-328а/11 (номер в ЄДР
20014538) зазначено, що з'ясування рівня
звичайних цін має відбуватися
відповідно до визначеної процедури, а
необхідна інформація - надаватися
уповноваженим держаним органом. Таким
чином, будь-які дані, надані приватними
структурами чи не уповноваженими на це
державними органами, не є
статистичними документами стосовно
звичайних цін на товари (роботи,
послуги) та не можуть бути підставою
для визначення звичайної ціни.

Крім цього, в листі Державної
податкової адміністрації України від
16.07.2002 №5557/5/15-1416 "Щодо деяких питань
оподаткування прибутку підприємств"
вказано, що з метою оподаткування при
застосуванні звичайних цін на
внутрішньому ринку України слід
керуватися статистичними даними, які
періодично публікуються Міністерством
статистики України.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що відповідно до пп.1.20.2 п.1.20
ст.1 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" для визначення
звичайної ціни товару (робіт, послуг)
використовується інформація про
укладені на момент продажу такого
товару (роботи, послуги) договори з
ідентичними (однорідними) товарами
(роботами, послугами) у співставних
умовах. Зокрема, враховуються такі
умови договорів, як кількість (обсяг)
товарів (наприклад, обсяг товарної
партії), строки виконання зобов'язань,
умови платежів, звичайних для такої
операції, а також інші об'єктивні умови,
що можуть вплинути на ціну. При цьому
умови договорів на ринку ідентичних (у
разі їх відсутності - однорідних)
товарів (робіт, послуг) визнаються
співставними, якщо відмінність між
такими умовами суттєво не впливає на
ціну, або може бути економічно
обґрунтована. При цьому враховуються
звичайні при укладанні угод між
непов'язаними особами надбавки чи
знижки до ціни. Зокрема, але не
виключно, враховуються знижки,
пов'язані з сезонними та іншими
коливаннями споживчого попиту на
товари (роботи, послуги), втратою
товарами якості або інших
властивостей; закінченням (наближенням
дати закінчення) строку зберігання
(придатності, реалізації); збутом
неліквідних або низьколіквідних
товарів; маркетинговою політикою, у
тому числі при просуванні товарів
(робіт, послуг) на ринки; наданням
дослідних моделей і зразків товарів з
метою ознайомлення з ними споживачів.

На ту обставину, що контрактні ціни
залежать від умов поставки, обсягу
партії, умов оплати та інших
контрактних умов, було вказано також і
в наданому відповідачем листі ДП
"Державний інформаційно-аналітичний
центр моніторингу зовнішніх товарних
ринків" №43/946 від 06.06.2012.

Однак, зазначені обставини податковим
органом при встановленні рівня
звичайних цін стосовно господарських
договорів ПАТ "Рівнеазот" не
досліджувалися, не аналізувалися, в
акті перевірки не враховані, а отже
висновки ДПІ у м. Рівному є
необґрунтованими.

Натомість, всі зазначені обставини
були враховані у висновку експертного
дослідження про рівень ринкових цін на
продукцію хімічної промисловості
№03/04-12 від 27.04.2012 судового експерта
Міністерства юстиції України Архіпова
В.В. (свідоцтво МЮУ № 1058). Зазначеним
дослідженням визначено діапазон цін,
за якими реалізувалась продукція
хімічної промисловості, у тому числі
аміак, аміачна селітра та
вапняно-аміачна селітра, для
внутрішнього та зовнішнього ринку в 2011
році (а.с.226-250 т.2, а.с.1-5 т.3). Також всі
вищевказані показники, що впливають на
ціну товару, були враховані при
проведенні дослідження про рівень
ринкових цін хімічної галузі ТДВ
"Гільдія оцінювачів України" від 25.04.2012
(а.с.6-69 т.3).

При порівнянні цін на товари, що
зазначені у вищевказаних висновках, з
договірними цінами ПАТ "Рівнеазот" з
нерезидентами та з цінами реалізації,
зазначеними у ВМД додатку № 13, наданого
відповідачем, не встановлено фактів
реалізації позивачем готової
продукції за цінами нижче ніж вказані в
наведених дослідженнях.

Відповідно до ст.71 КАС України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на яких ґрунтуються її висновки та
заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

В ході судового розгляду
адміністративної справи відповідач не
довів належними та допустимими
доказами, що договірні ціни реалізації
ПАТ "Рівнеазот" готової продукції
нерезидентам в перевіреному періоді не
відповідають рівню звичайної ціни.

Окрім цього, необхідно відмітити, що
пункт 7.4 статті 7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
регламентує оподаткування операцій з
пов'язаними особами. Відповідно до
пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
доход, отриманий платником податку від
продажу товарів (робіт, послуг)
пов'язаним особам, визначається
виходячи із договірних цін, але не
менших за звичайні ціни на такі товари
(роботи, послуги), що діяли на дату
такого продажу. Згідно з пп.7.4.2 п.7.4 ст.7
цього Закону витрати, понесені
платником податку у зв'язку з
придбанням товарів (робіт, послуг) у
пов'язаної особи визначаються виходячи
з договірних цін, але не більших за
звичайні ціни, що діяли на дату такого
придбання. Відповідно до пп.7.4.3
положення підпунктів 7.4.1, 7.4.2
поширюються також на операції з
особами, які не є платниками податку,
встановленого статтею 10 цього Закону,
або сплачують податок на прибуток за
іншими, ніж платник податку, ставками.

Таким чином, норми підпунктів 7.4.1, 7.4.2,
7.4.3 пункту 7.4 статті 7 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" регламентують
оподаткування операцій з пов'язаними
особами.

Відповідно до пп.153.2.1 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України дохід,
отриманий платником податку від
продажу товарів (виконання робіт,
надання послуг) пов'язаним особам,
визначається відповідно до договірних
цін, але не менших від звичайних цін на
такі товари, роботи, послуги, що діяли
на дату такого продажу, у разі, якщо
договірна ціна на такі товари (роботи,
послуги) відрізняється більше ніж на 20%
від звичайної ціни на такі товари
(роботи, послуги).

Підпунктом 153.2.3 п.153.2 ст.153 Податкового
кодексу України визначено, що
положення пунктів 153.2.1 і 153.2.2 цього
пункту поширюються також на операції з
особами, які: не є платниками цього
податку; сплачують податок за іншими
ставками, ніж платник податку на
прибуток.

Таким чином, оскільки пункт 153.2 статті
153 Податкового кодексу України в цілому
регламентує оподаткування операцій із
пов'язаними особами, відтак положення
підпунктів 153.2.1, 153.2.2, 153.2.3 цього пункту
застосовуються в разі укладення
договору купівлі-продажу між платником
податку і пов'язаною особою.

При цьому будь-які фактичні дані, які
вказували на пов'язаність ПАТ
"Рівнеазот" з
контрагентами-нерезидентами за
дослідженими вище контрактами на
реалізацію готової продукції,
відповідачем не надані, а судом не
встановлені. З урахуванням наведеного,
суд дійшов висновку, що ПАТ "Рівнеазот"
не реалізувало продукцію пов'язаним
особам, а тому підстави для
застосування звичайних цін до спірних
правовідносин відсутні.

За результатами судового розгляду
адміністративної справи суд вважає, що
висновки податкового органу про те, що
ПАТ "Рівнеазот" в порушення пп.1.20.2 п.1.20
ст.1, пп.4.1.3 п.4.1 ст.4, пп.7.4.1, пп.7.4.3 п.7.4 ст.7
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" зі змінами та
доповненнями, при продажу готової
продукції суб'єктам господарювання
нерезидентам - пов'язаним особам
застосовувало ціни менші за звичайні,
що призвело до заниження валових
доходів за період з 01.07.2010 по 31.03.2011 на
суму 103 460 390 грн., та в порушення пп.135.5.11
п.135.5 ст.135, пп.153.2.1, пп.153.2.3 п.153.2 ст.153
Податкового кодексу України при
продажу готової продукції
нерезидентам застосовувало ціни менші
за звичайні понад 20 відсотків, що
призвело до заниження доходів, що
враховуються при визначенні об'єкта
оподаткування, за період з 01.04.2011 по
31.12.2011 на суму 246 698 014 грн., - не
ґрунтуються на нормах матеріального
закону та не підтверджені належними й
допустимими доказами.

Також з акта перевірки (арк. акта18-20
а.с.61-64 т.1), заперечень проти позову та
пояснень представників відповідачів в
судовому засіданні встановлено, що за
наслідками планової перевірки
податковий орган дійшов висновку, що
ПАТ "Рівнеазот" на порушення пп.4.1.6 п.4.1
ст.4 Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" занижено валовий
дохід за 4-й квартал 2010р. на 21 445 285 грн. в
частині невключення до складу інших
доходів простроченої кредиторської
заборгованості.

Відповідач вказує, що станом на 01.07.2010
по кредиту рахунку 6842 "Розрахунки за
нарахованими відсотками"
обліковувалась заборгованість перед
компанією "Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт" в загальній сумі 21 297
947,53 грн. (2 693 556,03 дол. США), в тому числі
за договорами: № 0409 РА від 21.09.2004 в сумі 9
825 869,1 грн. (1 242 679,79 дол. США), № 0412 РА від
30.11.2004 в сумі 5 345 955,59 грн. (676 104,16 дол. США),
№0504 РА від 12.04.2005 в сумі 6 126 122,84 грн. (774
772,08 дол. США).

Однією з умов кредитних договорів є те,
що при внесенні в договір за згодою
сторін або згідно з вимогами діючого
законодавства України змін, які
стосуються зміни суми кредиту, терміну
погашення кредиту і відсотків,
Позичальник зобов'язаний не пізніше
місячного терміну з дати внесення змін
звернутися до Територіального
управління НБУ по м. Києву та Київській
області з клопотанням про внесення
змін у текст реєстраційного свідоцтва.
Дані зміни до договору набирають
чинності з дати видачі Позичальнику
Територіальним управлінням НБУ по м.
Києву та Київській області доповнення
до реєстраційного свідоцтва.

Листом від 20.04.2013 № 09-202/7206 Головне
управління НБУ по м. Києву та Київській
області повідомило, що не здійснювало
реєстрацію змін до кредитних договорів
№0409 РА від 21.09.2004, № 0412 РА від 30.11.2004, №
0504 РА від 12.04.2005, укладених між ВАТ
"Рівнеазот" та "Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт", та не надавало
додатків до реєстраційних свідоцтв
(а.с. 207 т.18).

Таким чином, відповідачі вважають, що
термін дії вищезгаданих кредитних угод
не продовжено, основну суму кредиту
погашено без погашення відсотків на
порушення п.3.3 та 3.4 договорів, строк
позовної давності по заборгованості за
відсотками минув 31.12.2010. Станом на 31.12.2010
сума заборгованості перед "Райффайзен
Інвестмент Акціенгезельшафт" за
користування кредитними коштами
становила 21 445 285 грн.

Відповідно до п.1.25 ст.1 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" безнадійною є
заборгованість по зобов'язаннях, за
якою минув строк позовної давності.

Враховуючи наведене, відповідач
вважає, що ПАТ "Рівнеазот" занижено
валовий дохід за 4-й квартал 2010р. на суму
простроченої кредиторської
заборгованості 21 445 285 грн.

Крім цього, як зазначено в акті
перевірки, кредиторська
заборгованість по розрахунках за
відсотками за користування кредитними
коштами ПАТ "Рівнеазот" перед
"Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт" виражена в іноземній
валюті - долар США.

ПАТ "Рівнеазот" в 2011р. визначало курсові
різниці по даній заборгованості,
прибуток від проведеного перерахунку
становив 133 061,68 грн., в т.ч. в 1-му
кварталі 2011р. на суму 128752 грн. та в 3-му
кварталі 2011р. на суму 4309,68 грн. Розмір
курсових різниць податковим органом не
заперечується.

В ході проведення перевірки
встановлено, що в податковому обліку
дана сума в повному обсязі включена до
складу інших доходів: рядок 01.6
Декларації з податку на прибуток
підприємства в 1-му кварталі 2011р. та
рядок 03.19 Додатку ІД до рядка 03
Податкової декларації з податку на
прибуток підприємства в 2-4 кварталах
2011р.

Відповідно до пп.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" балансова вартість
заборгованості, основна сума якої (без
процентів, комісій і винагород)
виражена в іноземній валюті,
відображається у податковому обліку
платника податку шляхом перерахунку її
суми в гривні за офіційним (обмінним)
курсом Національного банку України, що
діяв на дату її оприбуткування
(виникнення). При цьому прибуток,
отриманий внаслідок такого
перерахунку, збільшує валові доходи
платника податку - кредитора та валові
витрати платника податку - дебітора, а
збиток, отриманий внаслідок такого
перерахунку, збільшує валові витрат
платника податку - кредитора та валові
доходи платника податку - дебітора
податкового періоду, протягом якого
відбувся такий продаж (погашення).

Відповідно до пп.153.1.3 п.153.1 ст.153
Податкового кодексу України
визначення курсових різниць від
перерахунку операцій, виражених в
іноземній валюті, заборгованості та
іноземної валюти здійснюється
відповідно до положень (стандартів)
бухгалтерського обліку. При цьому
прибуток (позитивне значення курсових
різниць) ураховується в складі доходів
платника податку, а збиток (від'ємне
значення курсових різниць)
ураховується в складі витрат платника
податку.

З огляду на наведене, відповідач-1
вважає, що ПАТ "Рівнеазот" на порушення
пп.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
пп.153.1.3 п.153.1 ст.153 Податкового кодексу
України завищено доходи на загальну
суму 133 062 грн., в т.ч. в 1-му кварталі 2011р.
на суму 128 752 грн. та в 3-му кварталі 2011р.
на суму 4310 грн.

Також в ході перевірки встановлено
порушення пп.7.3.3 п.7.3 ст.7 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" та пп.153.1.3 п.153.1 ст.153
Податкового кодексу України, завищення
ПАТ "Рівнеазот" показників у рядку 04.13
Декларацій "інші витрати, крім
визначених у 04.1-04.12" в сумі 208 751 грн.
внаслідок включення до складу витрат
курсових різниць по простроченій
кредиторській заборгованості перед
компанією "Райффайзен Інвестмен
Акціенгезельшафт" (арк.акта 96 а.с.140 т.1).

Кредиторська заборгованість по
розрахунках за відсотками за
користування кредитними коштами ПАТ
"Рівнеазот" перед компанією "Райффайзен
Інвестмен Акціенгезельшафт" виражена в
іноземній валюті. В 2011 році ПАТ
"Рівнеазот" визначало курсові різниці
по даній заборгованості. Збиток від
проведеного перерахунку (Дт974 Кт842) в 2011
році становив 208 750,41 грн. Розмір
курсових різниць податковим органом не
заперечується.

В податковому обліку дана сума в
повному обсязі включена до складу
інших витрат (рядок 04.13 Декларації) в
1-му кварталі 2011 року та до інших витрат
звичайної діяльності та інших
операційних витрат (рядок 06.5.12 Додатку
ІВ до рядка 06.5 податкової декларації) в
2-4 кварталах 2011 року.

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи № 271 від
29.10.2013 документально підтвердити
висновки ДПІ у м. Рівне у вищевказаній
частині експертам не надається
можливим, оскільки визначення строку
позовної давності вимагає правової
оцінки, що не входить до компетенції
експертів з економічних досліджень.

Вказані вище висновки податкового
органу про заниження валових доходів
на суму 21 445 285 грн. за рахунок не
включення до їх складу простроченої
кредиторської заборгованості по
відсотках за користування кредитними
коштами, завищення валових доходів на
суму 133 062 грн. за рахунок віднесення до
складу доходів курсових різниць за
заборгованістю в іноземній валюті, що
не повинна обліковуватись в
податковому обліку, завищення валових
витрат на суму 208 751 грн. за рахунок
включення до їх складу курсових
різниць по простроченій кредиторській
заборгованості, яка не повинна
обліковуватись в податковому обліку, -
суд вважає хибними з урахуванням
такого.

Суд встановив, що між ВАТ "Рівнеазот"
(Позичальник) та компанією "Райффайзен
Інвестмент Акціенгезельшафт"
(Позикодавець) з метою поповнення
обігових коштів було укладено кредитні
договори № 0409 РА від 21.09.2004, № 0412 РА від
30.11.2004, № 0504 РА від 12.04.2005, відповідно до
умов яких термін їх дії закінчувався
31.12.2007 (а.с.65-69,78-82,98-95 т.6) .

В подальшому сторонами кредитних
договорів було укладено додаткові
угоди до договорів, якими
продовжувався термін їх дії.

Так, до договору № 0409 РА від 21.09.2004
укладено додаткові угоди: № 1 від 28.12.2007,
№ 1/1 від 20.11.2008, № 2 від 01.12.2009, № 3 від
30.12.2010, якими змінювались строки
погашення кредиту та відсотків, а також
продовжувався термін дії договору до
31.12.2008, 31.12.2009, 31.12.2010, 31.12.2011 відповідно
(а.с.70-77 т.6).

До договору № 0412 РА від 30.11.2004 укладено
додаткові угоди: № 1 від 28.12.2007, № 1/1 від
20.11.2008, № 2 від 01.12.2009, № 3 від 30.12.2010, якими
змінювались строки погашення кредиту
та відсотків, а також продовжувався
термін дії договору до 31.12.2008, 31.12.2009,
31.12.2010, 31.12.2011 відповідно (а.с.83-90 т.6).

До договору № 0504 РА від 1.04.2005 укладено
додаткові угоди № 1 від 28.12.2007, №1/1 від
20.11.2008, № 2 від 01.12.2009, № 3 від 30.12.2010, якими
змінювались строки погашення кредиту
та відсотків, а також продовжувався
термін дії договору до 31.12.2008, 31.12.2009,
31.12.2010, 31.12.2011 відповідно (а.с.96-103 т.6).

Відповідно до статті 1046 Цивільного
кодексу України за договором позики
одна сторона (позикодавець) передає у
власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно зі статтею 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до статті 1055 Цивільного
кодексу України кредитний договір
укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Статтею 654 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна або розірвання
договору вчиняється в такій самій
формі, що й договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Як встановлено судом, всі вищевказані
додаткові угоди до кредитних
договорів ПАТ "Рівнеазот" з компанією
"Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт" укладені в письмовій
формі, підписані та скріплені
печатками сторін. Відтак, зміна
сторонами умов кредитних договорів
вчинена у формі, встановленій законом.

Оцінюючи доводи відповідачів про те, що
додаткові угоди до кредитних договорів
не зареєстровані Головним управлінням
НБУ по м. Києву та Київській області, а
тому термін дії кредитних договорів не
продовжено, суд враховує наступне.

Відповідно до п.1 Указу Президента
України "Про врегулювання порядку
одержання резидентами кредитів, позик
в іноземній валюті від нерезидентів та
застосування штрафних санкцій за
порушення валютного законодавства" №
734/99 від 27.06.1999, договори, які
передбачають виконання резидентами
боргових зобов'язань перед
нерезидентами за запозиченими у них
кредитами, позиками в іноземній валюті
(далі - договори), підлягають реєстрації
Національним банком України.

Уповноважені банки здійснюють
обслуговування операцій за договорами
на підставі реєстраційних свідоцтв.

Реєстрація договорів здійснюється
Національним банком України протягом
семи робочих днів з дати надходження
необхідних для реєстрації документів.
Протягом цього строку Національний
банк України видає реєстраційні
свідоцтва.

Порядок реєстрації договорів та
перелік документів, необхідних для
реєстрації договорів, визначається
Національним банком України.

Виходячи з розміру зовнішньої
заборгованості, стану і умов її
обслуговування, а також платіжного
балансу України Національний банк
України в межах своїх повноважень може
визначати умови, відповідно до яких
резиденти укладають договори.

Пунктом 2 Указу Президента України №
734/99 від 27.06.1999 установлено, що у разі
одержання резидентами кредитів, позик
в іноземній валюті від нерезидентів
без реєстрації договорів до резидентів
застосовуються фінансові санкції -
штрафи у сумі, еквівалентній одному
відсотку розміру одержаного кредиту чи
позики і перерахованій у національну
валюту України за офіційним обмінним
курсом Національного банку України на
день одержання кредиту, позики, з
подальшою обов'язковою реєстрацією
зазначених договорів. Суми штрафів
спрямовуються до Державного бюджету
України.

Відповідно до п.1.7 Положення про
порядок отримання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів і надання резидентами
позик в іноземній валюті нерезидентам,
затвердженого Постановою
Національного банку України N 270 від
17.06.2004, зі змінами та доповненнями,
зареєстровано в Міністерстві юстиції
України 15.07.2004 за N 885/9484,
резидент-позичальник зобов'язаний
зареєструвати договір у Національному
банку до фактичного одержання кредиту.

А згідно з п.1.16 вказаного Положення
резиденти-позичальники мають
передбачати в договорі умову про те, що
він набирає чинності з моменту (або не
раніше) його реєстрації, за винятком
договорів про одержання кредитів
уповноваженими банками на строк, що не
перевищує один рік.

Вимоги абзацу першого цього пункту
поширюються на зміни до договору, які
стосуються суми, валюти, строку
кредиту, розміру процентної ставки,
комісій, неустойки, інших установлених
договором платежів, у тому числі тих, що
є санкціями за неналежне виконання
договору, що впливають на розмір виплат
за користування кредитом.

Зі змісту вищевказаних
нормативно-правових актів слідує, що
вони спрямовані на врегулювання
порядку одержання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів, здійснення контрольних
функцій обслуговуючого банку за
виконанням таких договорів.

При цьому, наведені нормативно-правові
акти не містять припису щодо
нечинності укладених кредитних
договорів в разі отримання коштів без
реєстрації договорів чи в разі не
реєстрації змін до таких договорів,
однак передбачають застосування
фінансових санкцій до резидента в разі
порушення установленого порядку
отримання кредитів та позик в
іноземній валюті від нерезидентів.

З огляду на наведене, доводи
податкового органу про те, що зміни до
кредитних договорів Головним
управлінням НБУ по м. Києву та
Київській області не були
зареєстровані, а відтак термін дії
договорів сторонами не продовжено, - не
можуть бути визнані обґрунтованими.

Окрім цього, кожна з додаткових угод
містить пункт 2, відповідно до якого
сторони підтверджують свої
зобов'язання по кредитних договорах.
Таким чином, ПАТ "Рівнеазот"
підтвердило свої зобов'язання щодо
сплати відсотків за користування
кредитом, тобто вчинило дії, що
свідчать про визнання свого боргу.

Водночас, відповідно до ст.264
Цивільного кодексу України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.
Час, що минув до переривання перебігу
позовної давності, до нового строку не
зараховується.

Таким чином, строк позовної давності
щодо звернення про стягнення
простроченої заборгованості по сплаті
відсотків за вищевказаними кредитними
договорами на даний час не минув.

Враховуючи викладене, висновок
податкового органу про порушення ПАТ
"Рівнеазот" пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" в частині не включення до
складу інших доходів в 4 кварталі 2010р.
простроченої заборгованості в сумі 21 445
285 грн. по сплаті відсотків за
користування кредитними коштами,
отриманими від компанії "Райффайзен
Інвестмент Акціенгезельшафт", по якій
минув строк позовної давності, не
ґрунтується на фактичних обставинах
справи та нормах діючого
законодавства, а тому є безпідставним.

Крім того, з акта перевірки слідує, що
оскільки сума кредиторської
заборгованості по розрахунках за
відсотками за користування кредитними
коштами ПАТ "Рівнеазот" перед
"Райффайзен Інвестмент
Акціенгезельшафт" залишилася
нестягнутою після закінчення терміну
позовної давності, то вона на підставі
пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону перевіркою була
включена до складу його валових
доходів в 4 кварталі 2010 року, а тому ПАТ
"Рівнеазот" на порушення пп.7.3.3 п.7.3 ст.7
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" та пп.153.1.3 п.153.1
ст.153 Податкового кодексу України
завищило доходи на загальну суму 133 062
грн. за рахунок включення до їх складу
курсових різниць по заборгованості,
яка не повинна була обліковуватись в
податковому обліку, та завищило
витрати на суму 208 751 грн. за рахунок
включення до їх складу курсових
різниць по заборгованості, яка не
повинна обліковуватись в податковому
обліку.

Проте такі висновки не ґрунтуються на
нормах чинного законодавства.
Оскільки, як зазначено вище, строк
позовної давності щодо стягнення
простроченої заборгованості по сплаті
відсотків за вищевказаними кредитними
договорами на даний час не минув, а тому
підприємство правомірно віднесло до
складу валових доходів та валових
витрат курсові різниці по
заборгованості за вищевказаними
кредитними договорами.

Крім цього, в акті перевірки (арк. акта 14
а.с.57 т.1) зазначено про заниження
підприємством задекларованого
показника по рядку 01.6 декларації "інші
доходи, крім визначених у 01.1-01.5" на суму
70 239 497 грн. за 4 квартал 2010р. Перевіркою
встановлено, що на формування цього
показника мав вплив дохід від
операційних курсових різниць, дохід
від операцій з купівлі іноземної
валюти, коригування доходів на суму
повернутих авансів, компенсація плати
за проїзд, відсотки банку за
користування вільними коштами, списана
кредиторська заборгованість та інше.

Відповідно до п.5.2 Порядку оформлення
результатів документальних перевірок
з питань дотримання податкового,
валютного та іншого законодавства,
затвердженого наказом ДПА України № 984
від 22.12.2010, зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 12.01.2011 за
№ 34/18772, у разі встановлення перевіркою
порушень податкового законодавства за
кожним відображеним в акті фактом
порушення необхідно зазначити
первинні документи, на підставі яких
вчинено записи у податковому та
бухгалтерському обліку, навести
регістри бухгалтерського обліку,
кореспонденцію рахунків, операції та
інші документи, пов'язані з обчисленням
і сплатою податків і зборів, та докази,
що підтверджують наявність факту
порушення.

Всупереч наведеному, в акті перевірки
відсутні посилання на первинні
документи бухгалтерського і
податкового обліку, відповідно до яких
зроблені висновки щодо заниження ПАТ
"Рівнеазот" задекларованого показника
по рядку 01.6 декларації; відсутня
розгорнута інформація щодо показників
доходу від операційних курсових
різниць, доходу від операцій з купівлі
іноземної валюти, коригувань доходів
на суму повернутих авансів,
компенсації плати за проїзд, відсотків
банку за користування вільними
коштами, списання кредиторської
заборгованості та інше. У зв'язку з чим
у висновку судово-економічної
експертизи зазначено, що питання щодо
заниження ПАТ «Рівнеазот»
задекларованого показника по рядку 01.6
декларацій «інші доходи, крім
визначених у 01.1-01.5» за 4 квартал 2010 на
суму 70 239 497 грн. вимагає проведення
ревізійних дій, що не належить до
завдань економічної експертизи.

Перевіряючи висновок акта, що ПАТ
"Рівнеазот" в порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" не включено до
складу валових доходів в 4-му кварталі
2010р. суму поворотної фінансової
допомоги, отриманої від нерезидента,
яка залишається неповерненою на кінець
звітного періоду, 42 280 208 грн. (арк. акта
22-24 а.с.66-68 т.1), суд встановив та врахував
наступне.

У висновку судово-економічної
експертизи № 271 від 29.10.2013 зазначено, що
експертам не надається можливим
документально підтвердити висновки
ДПІ у м. Рівному про заниження валових
доходів на суму 42 280 208 грн. у зв'язку з
недостатністю досліджуваних
матеріалів.

З матеріалів справи встановлено, що в
період з 28.11.2005 по 29.07.2011 ВАТ "Рівнеазот"
перебувало в процедурі санації.
Відповідно до плану санації було
передбачено повне погашення
заборгованості боржника перед
кредиторами за рахунок коштів
інвестора, внаслідок чого останній
набуває права власності на майно
боржника. Інвестором виступила
компанія "STERNAKO VENTURES LIMITED" (Кіпр).

На виконання плану санації,
затвердженого ухвалою господарського
суду Рівненської області від 07.03.2007 по
справі № 7/Б-2009-3/10-Б, ВАТ "Рівнеазот"
укладено договір №2104661 від 23.05.2007 з
фірмою-нерезидентом "STERNAKO VENTURES LIMITED"
(Інвестор). Виходячи з того, що у
Боржника на підставі Плану санації та
укладених договорів виникли
зобов'язання перед інвестором по
сплаті грошових коштів на загальну
суму 331 885 687,57 грн., Боржник зобов'язався
перед Інвестором в обмін на грошові
кошти передати у власність Інвестора
активи у вигляді майна як рухомого, так
і нерухомого, що складає майновий
комплекс, який забезпечує можливість
замкнутого виробництва продукції
хімічної промисловості, яке належить
Боржнику. Сторони дійшли згоди, що
вартість майна, яке передається
Боржником, складає 330 000 031 грн., що
відповідає звіту про оцінку від 30.06.2006,
проведену ТОВ "Центр економічних
ініціатив", крім того ПДВ 66 000 006,2 грн.,
разом з ПДВ 396 000 037,2 грн., що становить 78
415 848,95 доларів США за курсом НБУ станом
на 23.05.2007 (а.с.1-295 т.12, а.с.165-169 т.21).

В зв'язку з тим, що вартість майна,
визначена даним договором, без ПДВ
менша від загального розміру вимог
Інвестора до Боржника, що виникли на
підставі вищезазначених договорів та
плану санації, а загальну вартість
майна за цим договором (з ПДВ) перевищує
загальний розмір вимог кредиторів,
визначений у Плані санації,
задоволених виконанням або припинених
Інвестором в інший спосіб, на суму ПДВ,
20.06.2007 між Боржником та Інвестором
укладено додаткову угоду № 1 до
договору від 23.05.2007, відповідно до умов
якої Інвестор зобов'язується протягом
90 календарних днів від дати укладення
цього договору сплатити Боржнику
частину вартості майна, що становить
суму коштів в розмірі 66 000 006,2 грн. В разі
несплати Інвестором коштів Боржник має
право вимагати повернення переданого
майна на вказану суму, а Інвестор
зобов'язується передати означене майно
Боржнику на його письмову вимогу (а.с.170
т.21).

Таким чином, з вищевикладеного слідує,
що ВАТ "Рівнеазот" передало Інвестору
майно, вартість якого з урахуванням ПДВ
на 66 000 006,2 грн. більше, ніж Інвестор
повинен був сплатити кредиторам
Боржника. З огляду на викладене,
домовленість сторін про необхідність
повернення такої різниці, є
правомірною.

На виконання додаткової угоди компанія
"STERNAKO VENTURES LIMITED" в серпні 2007р.
перерахувала (повернула) 5 329 863,5 доларів
США / 26 915 810,69 грн. (по курсу НБУ 5,05 грн.)
згідно з платіжними дорученнями: від
08.08.2007 на суму 999 964,5 доларів США / 5 049 820,73
грн., від 10.08.2007 на суму 899 964,5 грн. / 4 544
820,73 грн., від 17.08.2007 на суму 3 429 934,5
доларів США / 17 321 169,23 грн. (а.с.171-173 т.21).

Враховуючи, що Інвестор не повернув у
повному обсязі зайво сплачену суму,
обумовлену додатковою угодою, ПАТ
"Рівнеазот" звернулось до нього з
вимогою про повернення майна в сумі 39 084
195,52 грн. (66 000 006,2 - 26 915 810,69). Відповідно
до вимоги № 3201 від 16.08.2007 компанією
"STERNAKO VENTURES LIMITED" було повернуто у
власність ПАТ "Рівнеазот" майна на суму
39 084 195,52 грн. згідно з актом
прийому-передачі майна від 21.08.2007.
Зазначені фактичні обставини
встановлені актом перевірки, сторонами
визнаються.

Таким чином, з наведеного слідує, що
компанія "STERNAKO VENTURES LIMITED" повернула у
повному обсязі надміру сплачені кошти
за договором купівлі-продажу №2104661 від
23.05.2007, а не передала кошти у
користування.

Натомість, відповідно до пп.1.22.2 п.1.22 ст.1
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" поворотна
фінансова допомога - це сума коштів,
передана платнику податку у
користування на визначений строк
відповідно до договорів, які не
передбачають нарахування процентів
або надання інших видів компенсацій як
плати за користування такими коштами.

З наведеного слідує, що ДПІ у м. Рівному
безпідставно віднесла кошти,
перераховані компанією "STERNAKO VENTURES LIMITED"
в серпні 2007р. в сумі 5 329 863,5 доларів США,
до поворотної фінансової допомоги, а
тому дійшла неправомірного висновку
про необхідність віднесення даних
коштів до складу валових доходів ПАТ
"Рівнеазот" в 4 кварталі 2010р. в сумі 42 280
208 грн.

Крім того, в акті перевірки
зазначається, що ПАТ "Рівнеазот» в
порушення пп.4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" занижено валовий дохід в 4
кварталі 2010р. в сумі 6 514 004 грн. по
безоплатно отриманих основних засобах.

Такий висновок ДПІ у м. Рівному
обґрунтовує тим, що відповідно до
договору купівлі-продажу майнового
комплексу № 2104661 від 23.05.2007 ВАТ
"Рівнеазот" передало компанії "STERNAKO
VENTURES LIMITED" майно на загальну суму 330 000 031
грн., про що сторонами складено акт від
23.05.2007 приймання-передачі від Боржника
до Інвестора. Відповідно до вимоги № 3201
від 16.08.2007 компанією "STERNAKO VENTURES LIMITED" по
акту приймання-передачі майна від
21.08.2007 повернуто у власність ВАТ
"Рівнеазот" майно загальною вартістю 39
084 195,52 грн. Тобто, вартість переданого у
власність майна ВАТ "Рівнеазот" для
компанії "STERNAKO VENTURES LIMITED" у 2007р.
становить 290 915 836 грн. У подальшому ВАТ
"Рівнеазот" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до компанії "STERNAKO
VENTURES LIMITED" про визнання договору
купівлі-продажу № 2104661 від 23.05.2007
недійсним. За результатами розгляду
позову господарським судом
Рівненської області прийнято рішення
від 03.11.2010 по справі №14/162, яким визнано
недійсним договір купівлі-продажу №
2104661 від 23.05.2007, що було укладено між ВАТ
"Рівнеазот" та компанією "STERNAKO VENTURES
LIMITED", зобов'язано компанію "STERNAKO VENTURES
LIMITED" повернути ВАТ "Рівнеазот" активи у
вигляді рухомого та нерухомого майна.
На виконання рішення господарського
суду Рівненської області від 03.11.2010 по
справі № 14/162 згідно з актами від 16.11.2010
компанією "STERNAKO VENTURES LIMITED" повернуто у
власність ПАТ "Рівнеазот" рухоме і
нерухоме майно, споруди та
передавальні пристрої по залишковій
вартості на загальну суму 297 429 840 грн.
(а.с.1-204 т.13).

За висновком податкового органу, сума
безоплатно отриманих основних фондів
становить 6 514 004 грн. (297 429 840 (вартість
майна, повернутого в 2010 році ПАТ
"Рівнеазот") - 290 915 836 грн. (вартість
переданого компанії "STERNAKO VENTURES LIMITED" в
2007 році).

Разом з тим, такий висновок податкового
органу не відповідає фактичним
обставинам справи. Так, як зазначалось
вище, на виконання умов договору №2104661
від 23.05.2007 ВАТ "Рівнеазот" передало
інвестору майно на загальну суму 396 000
037,20 грн., в т.ч. ПДВ 66 000 006,20 грн. Таким
чином, вартість майна без ПДВ складає 330
000 031,00 грн. В подальшому інвестор на
виконання додаткової угоди № 1 від
20.06.2007 до договору від 23.05.2007 повернув
майно на суму 39 084 195,52 грн., в т.ч. ПДВ 6 514
032,58 грн., тобто вартість повернутого
майна без ПДВ складала 32 570 162,94 грн.

Враховуючи викладене, вартість майна,
яке залишилось у власності Інвестора,
склала 297 492 868,06 грн. без ПДВ (330 000 031 - 32 570
162,94), а не 290 915 836 грн., як зазначено в
акті перевірки.

В подальшому рішенням господарського
суду Рівненської області від 03.11.2010 по
справі № 14/162 визнано недійсним договір
купівлі-продажу № 2104661 від 23.05.2007, що
було укладено між ВАТ "Рівнеазот" та
компанією "STERNAKO VENTURES LIMITED" та
зобов'язано компанію "STERNAKO VENTURES LIMITED"
повернути ВАТ "Рівнеазот" активи у
вигляді рухомого та нерухомого майна.
На виконання ухвали господарського
суду Рівненської області компанія
"STERNAKO VENTURES LIMITED" повернула ВАТ
"Рівнеазот" майно за актом
приймання-передачі рухомого майна,
споруд та передавальних пристроїв від
16.11.2010 на суму 146 836 824,00 грн. без ПДВ та за
актом приймання-передачі нерухомого
майна від 16.11.2010 на суму 150 593 045,00 грн. без
ПДВ. Таким чином, сумарна вартість
повернутого майна склала 297 429 869,00 грн.
без ПДВ, що відповідає вартості майна
ВАТ "Рівнеазот", яке перебувало у
власності Інвестора до рішення суду.

Будь-які фактичні обставини, які
вказували б на те, що компанія "STERNAKO
VENTURES LIMITED" в 4 кварталі 2010р. повернула
позивачу інші активи, крім тих, що були
їй передані ВАТ "Рівнеазот" в 2007р.,
відповідачем не підтверджені, а судом
не встановлені.

З урахуванням наведеного, доводи
відповідачів про те, що Інвестор
повернув Боржнику основних фондів на 6
514 004 грн. більше ніж отримав, не
відповідає встановленим судом
обставинам справи. Відтак, суд вважає,
що висновок податкового органу про те,
що ВАТ "Рівнеазот" занижено валовий
дохід в 4 кварталі 2010р. в сумі 6 514 004 грн.
по безоплатно отриманих основних
засобах, є необгрунтованим та
спростовується дослідженими судом
доказами.

Перевіряючи висновок податкового
органу про те, що ПАТ "Рівнеазот" на
порушення пп.12.1.5 п.12.1 ст.12 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" занижено доходи за 4-й
квартал 2010р. на суму непогашеної
кредиторської заборгованості перед
ЗАТ "Укренергозбут" в розмірі 538 691,39
грн., по якій судом ухвалено рішення
щодо її стягнення, суд встановив та
врахував наступне.

Рішенням Господарського суду
Рівненської області від 16.11.2010 по
справі №14/102 задоволено позов ЗАТ
"Укренергозбут", стягнуто з ВАТ
"Рівнеазот" на користь ЗАТ
"Укренергозбут" 538691,39 грн. основного
боргу, 12441,55 грн. - 3% річних, 60564,45 грн.
інфляційних, 6116,98 грн. по держмиту, 118
грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу (а.с.98-102
т.21).

Відповідно до пп.12.1.5 п.12.1 ст.12 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" платник податку - покупець
зобов'язаний збільшити валові доходи
на суму непогашеної заборгованості (її
частини), визнаної у порядку досудового
врегулювання спорів або судом чи за
виконавчим написом нотаріуса у
податковому періоді, на який припадає
перша з подій: а) або 90-й календарний
день від дня граничного строку
погашення такої заборгованості (її
частини), передбаченого договором або
визнаного претензією; б) або 30-й
календарний день від дня прийняття
рішення судом про визнання (стягнення)
такої заборгованості (її частини) або
вчинення нотаріусом виконавчого
напису.

30-й календарний день від дня прийняття
Господарським судом Рівненської
області рішення від 16.11.2010 по справі №
14/102 припадає на 16 грудня 2010 року.

Відповідно до ч.5 ст.85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
чинності після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суд встановив, що 24.11.2010 за № 863-10-8 ВАТ
"Рівнеазот" подано апеляційну скаргу на
рішення Господарського суду
Рівненської області до Львівського
апеляційного господарського суду.
Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 08.02.2011 рішення
Господарського суду Рівненської
області від 16.11.2010 в справі № 14/102
залишено без змін (а.с.94-97 т.21).

Таким чином, станом на 16.12.2010 рішення
господарського суду Рівненської
області не вступило в законну силу.
Отже станом на цю дату заборгованість
не може вважатися такою, що визнана
судом.

Натомість відповідно до пп.12.1.5 п.12.1 ст.12
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" слідує, що
покупець зобов'язаний збільшити валові
доходи на суму непогашеної
заборгованості (її частини), визнаної
судом.

За встановлених обставин суд вважає, що
у ВАТ "Рівнеазот" станом на 16.12.2010
обов'язок коригування валових доходів
не виник, а тому твердження ДПІ у м.
Рівне про необхідність його
відображення у податковій декларації
за 4 квартал 2010 року є безпідставним.

Висновком судово-економічної
експертизи № 271 від 29.10.2013
документально не підтверджуються
висновки ДПІ у м. Рівному про заниження
валових доходів на суму 538 691 грн., що
відповідає встановленим судом
обставинам справи та враховується
судом.

За таких обставин в ході судового
розгляду справи висновки податкового
органу про заниження ПАТ "Рівнеазот"
доходів на суму непогашеної
кредиторської заборгованості перед
ЗАТ "Укренергозбут" в розмірі 538 691,39 грн.
не підтверджені належними та
допустимими доказами та
спростовуються матеріалами справи.

Крім цього, за висновками
контролюючого органу, ПАТ "Рівнеазот" в
порушення п.5.1, пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" завищено скориговані
валові витрати по декларації з податку
на прибуток підприємства за 3-й квартал
2010р. на суму безнадійної
заборгованості 178 156 334 грн. (27 916 667 грн. +
150 239 667 грн.) по ТОВ "Торгова компанія
"Фаворіт" та ТОВ "Концерн "Євроторг".

Відповідно до висновку
судово-економічної експертизи № 271 від
29.10.2013 експертам не надається можливим
документально підтвердити
вищевказаний висновок ДПІ у м.Рівному у
зв'язку з недостатністю досліджуваних
матеріалів.

Вирішуючи адміністративний спір в
обумовленій частині, суд встановив та
врахував наступне.

В акті перевірки зазначено (арк.акта 29-31
а.с.73-75 т.1), що станом на 01.07.2010 та станом
на 31.12.2011 за даними бухгалтерського
обліку ПАТ «Рівнеазот» по рахунку 37111
«Розрахунки за виданими авансами»
рахується дебіторська заборгованість
перед ТОВ «Торгова компанія «Фаворит»
в сумі 32 860 964 грн., в т.ч. ПДВ 5 476 827,33 грн.
за договором № 768 від 13.10.2009, та вказано,
що підприємство до перевірки не
представило жодних документів щодо
виникнення зазначеної заборгованості.

З пояснень представника позивача та
матеріалів справи (а.с.1-2 т.21)
встановлено, що оригінали
господарських договорів ПАТ
«Рівнеазот» за 2009 рік втрачено.

Разом з тим, суд встановив, що обставини
укладення та виконання господарського
договору № 768 від 13.10.2009 між позивачем
та ТОВ «Торгова компанія «Фаворит»
були предметом дослідження судових
справ № 2а-1727/10/1770 та № 2а-1726/10/1770 за
позовом ВАТ «Рівнеазот» до ДПІ у м.
Рівне про визнання протиправними
податкових повідомлень-рішень.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.10.2010 в
справі №2а-1727/10/1770 (а.с.62-68 т.20), залишеною
без змін ухвалою Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 27.02.2013 (а.с.183-187 т.22), позов ВАТ
«Рівнеазот» задоволено. Визнано
протиправним та скасовано податкове
повідомлення-рішення від 12.04.2010
№000202344/0/23-318.

Судовим рішенням, яке набрало законної
сили, встановлено, що 13.10.2009 між ТОВ "ТК
"Фаворіт" та Відкритим акціонерним
товариством "Рівнеазот" укладено
договір поставки № 768. За умовами
вказаного договору Постачальник (ТОВ
"ТК "Фаворіт") зобов'язується поставити
Покупцю (ВАТ "Рівнеазот") доломітне
борошно, а Покупець зобов'язується
прийняти товар та здійснити розрахунки
відповідно до умов даного Договору.
Загальна кількість товару, що
поставляється за даним договором
становить 97365,407 тон. Товар
поставляється партіями згідно
письмових заявок покупця. Загальна
сума договору складає 34 000 000,00 грн., в
т.ч. ПДВ 5666666,67 грн. Відповідно до п. 3.4.
зазначеного договору, розрахунки за
товар здійснюються у формі
безготівкового розрахунку в порядку
попередньої оплати в розмірі 100 % від
вартості партії товару на протязі 5
банківських днів з моменту
підтвердження заявки постачальником
шляхом виставлення рахунку.

Платіжним дорученням № 6192 від 13.10.2009
позивачем перераховано кошти в сумі
14000000,00 грн. для ТОВ "ТК "Фаворіт" з
призначенням платежу: попередня оплата
за доломітне борошно згідно договору
поставки № 768 від 13.10.2009, в т.ч. ПДВ 2333333,33
грн., платіжним дорученням № 6193 від
13.10.2009 позивачем перераховано кошти в
сумі 10 000 000,00 грн. для ТОВ "ТК "Фаворіт" з
призначенням платежу: попередня оплата
за доломітне борошно згідно договору
поставки № 768 від 13.10.2009, в т.ч. ПДВ 1666666,67
грн., платіжним дорученням № 6197 від
13.10.2009 позивачем перераховано кошти в
сумі 9 500 000,00 грн. для ТОВ "ТК "Фаворіт" з
призначенням платежу: попередня оплата
за доломітне борошно згідно договору
поставки № 768 від 13.10.2009, в т.ч. ПДВ 1 583
333,33 грн.

13.10.2009 ТОВ "ТК "Фаворіт" видало для
позивача податкову накладну № 402001 на
загальну суму 33 500 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5 583
333,33 грн.

Згідно накладних від 23.11.2009 № 402002 та №
402001, ТОВ "ТК "Фаворіт" поставило для ВАТ
"Рівнеазот" 1830 т доломітного борошна на
загальну суму 639 036 грн., в т.ч. ПДВ 106506
грн.

В судовому засіданні встановлено, що
03.02.2010 позивачем на адресу ТОВ "ТК
"Фаворіт" направлялася заявка на
поставку доломітного борошна в обсязі
3,5 т за Договором № 768. 16.02.2010 року
позивачем повторно направлена на
адресу ТОВ "ТК "Фаворіт" заявка на
поставку доломітного борошна за
Договором № 768. Зазначені заявки ТОВ "ТК
"Фаворіт" не виконало, доломітне
борошно для ВАТ "Рівнеазот" згідно
вищезазначених заявок не поставило.

28.04.2010 за № 1833 позивачем направлено на
адресу ТОВ "ТК "Фаворіт" лист, в якому
позивач просив негайно відновити
поставку доломітного борошна на ВАТ
"Рівнеазот" в обсягах 3-3,5 тис. т на
місяць, а в разі невиконання вимог ВАТ
"Рівнеазот" вимагав від ТОВ "ТК "Фаворіт"
повернути перераховані грошові кошти в
сумі 32860964,00 грн.

05.05.2010 за № 1887 грн. позивачем було
направлено ТОВ "ТК "Фаворіт" вимогу щодо
повернення грошових коштів,
перерахованих в якості попередньої
оплати за товар по Договору № 768 від
13.10.2009 по основному боргу в сумі 32860964,00
грн. та за штрафними санкціями 244 440,00
грн.

Судом встановлено, що (станом на дату
розгляду даної справи) ТОВ "ТК "Фаворіт"
не поставило в повному обсязі для ВАТ
"Рівнеазот" названий товар та не
здійснило повернення коштів (на суму
непоставленого товару) згідно договору
№ 768 від 13.10.2009.

Відповідно до ч.2 ст.255 КАС України
обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватись в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Податковий кредит ВАТ «Рівнеазот» за
жовтень 2009р. на підставі податкової
накладної № 402001 від 13.10.2009 на суму 33 500
000,00 грн., в т.ч. ПДВ 5 583 333,33 грн.,
сформований правомірно, що встановлено
постановами Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.10.2010 в
справах № 2а-1727/10/1770 та № 2а-1726/10/1770, які
набрали законної сили.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Первинні бухгалтерські документи,
якими оформлені описані вище
господарські операції ВАТ «Рівнеазот»
та ТОВ «ТК «Фаворіт», а саме платіжні
доручення, видаткові накладні,
податкова накладна, прибуткові ордери,
залізничні накладні, - досліджені судом
в даній адміністративній справі
(а.с.112-122 т.14).

За встановлених обставин суд вважає, що
ВАТ «Рівнеазот» після перерахування
авансових платежів для ТОВ «ТК
«Фаворіт» правомірно віднесло ці
витрати до складу валових, що
податковим органом не заперечується.

Водночас відповідач вважає, що сума
дебіторської заборгованості за
виданими авансами повинна бути
виключена зі складу валових витрат
позивача в ІІІ кварталі 2010р. відповідно
до п.5.1, пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» як фактично не понесені
витрати, оскільки згідно з базою даних
ДПС у Рівненській області «Система
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» підприємство ТОВ
«Торгова компанія «Фаворіт» знято з
податкового обліку в ДПІ у
Куйбишевському районі м. Донецька
18.05.2010, державну реєстрацію
підприємства скасовано 01.06.2010.

Крім цього, в акті перевірки зазначено,
що станом на 01.07.2010 та станом на 31.12.2011 за
даними бухгалтерського обліку ПАТ
«Рівнеазот» по рахунку 37112 «Розрахунки
за виданими авансами» рахується
дебіторська заборгованість по ТОВ
«Концерн «Євроторг» в сумі 179 448 800,00
грн., в тому числі ПДВ 29 908 133 грн.

Суд встановив, що 06.08.2009 ВАТ «Рівнеазот»
(Покупець) укладено договір № 683 з ТОВ
«Концерн Євроторг» (Продавець) на
поставку природного газу на умовах
попередньої оплати. На виконання умов
договору кошти в сумі 179 448 800 грн., в т.ч.
ПДВ 29 908 133 грн., були перераховані на
розрахунковий рахунок продавця 06.08.2009
платіжними дорученнями № 5046 та № 5047
(а.с.177 т.21).

Поставка природного газу станом на
01.07.2010 не відбулася, кошти не
повертались. До складу податкового
кредиту сума ПДВ 29 908 133 грн. була
включена в серпні 2009р. на підставі
податкової накладної № 27719 від 06.08.2009
(а.с.178 т.21).

Правомірність формування ВАТ
«Рівнеазот» податкового кредиту з
податку на додану вартість в сумі 29 908 133
грн. в серпні 2009р. по взаємовідносинах з
ТОВ «Концерн «Євроторг» підтверджена
постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 02.11.2012 в
справі № 2а/1770/3611/2012, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2013
(а.с.50-61 т.20).

Крім того, ВАТ «Рівнеазот» було
віднесено до складу валових витрат
вищезазначену суму виданих авансів в
ІІІ кварталі 2009 року, що відповідає
приписам пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств», оскільки підтверджене
дослідженими судом платіжними
документами. При цьому, правомірність
віднесення ВАТ «Рівнеазот»
обумовленої суми виданих авансів до
валових витрат в ІІІ кварталі 2009р.
податковим органом не заперечується.

Водночас відповідач вважає, що сума
дебіторської заборгованості за
виданими авансами повинна бути
виключена зі складу валових витрат
позивача в ІІІ кварталі 2010р. відповідно
до п.5.1, пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» як фактично не понесені
витрати, оскільки згідно з базою даних
ДПС у Рівненській області «Система
співставлення податкових зобов'язань
та податкового кредиту в розрізі
контрагентів» ТОВ «Концерн Євроторг»
(стан платника 16 - припинено
(ліквідовано, закрито) знято з
податкового обліку в ДПІ у
Калінінському районі м.Донецька 06.07.2010,
державну реєстрацію підприємства
скасовано 19.07.2010.

Суд вважає необґрунтованими та такими,
що не відповідають вимогам податкового
законодавства, доводи податкового
органу щодо завищення ПАТ «Рівнеазот»
валових витрат за ІІІ квартал 2010р. в
порушення п.5.1, пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» на суму безнадійної
заборгованості по взаємовідносинах з
ТОВ «ТК «Фаворіт» та ТОВ «Концерн
Євроторг» на суму 178 156 334 грн. (27 916 667 грн.
+ 150 239 667 грн.), з урахуванням такого.

Відповідно до пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми безнадійної
заборгованості в частині, що не була
віднесена до валових витрат, у разі
коли відповідні заходи щодо стягнення
таких боргів не привели до позитивного
наслідку.

Таким чином, пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 цього Закону
визначає порядок включення до складу
валових витрат суми безнадійної
заборгованості в частині, що не була
віднесена до валових.

Однак, судом встановлено і сторонами
визнається, що вказані суми авансових
платежів були віднесені до складу
валових витрат позивача після їх
проплати, відтак податковим органом
безпідставно застосовано приписи
пп.5.2.8 п.5.2 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
до спірних правовідносин.

Крім цього, відповідно до п.1.25 ст.1
Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» безнадійна
заборгованість - це заборгованість, яка
відповідає будь-якій з наведених нижче
ознак: заборгованість по зобов'язаннях,
за якою минув строк позовної давності;
фізичної особи - суб'єкта
підприємницької діяльності або
юридичної особи при їх ліквідації
(зняття з реєстрації як суб'єкта
підприємницької діяльності).

Відповідно до ст.546 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язань може
забезпечуватись порукою. За договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором за виконання ним свого
обов'язку; поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (ст.553 ЦК України).

В акті перевірки зазначено, що ВАТ
«Рівнеазот» уклало трьохсторонню
угоду по переуступці боргу ТОВ «ТК
«Фаворіт», де новим боржником є ТОВ
«Енерго Інвест Холдинг». Договір
поруки від 11.02.2010 № 010310, згідно з яким
ТОВ «Енерго Інвест Холдинг»
зобов'язується в повному обсязі
відповідати перед ВАТ «Рівнеазот» за
виконання зобов'язань ТОВ «ТК
«Фаворит» по вищевказаному договору.
Строк виконання зобов'язань до 31.12.2011.
Також ВАТ «Рівнеазот» уклало
трьохсторонню угоду по переуступці
боргу ТОВ «Концерн Євроторг», де новим
боржником - поручителем є ТОВ «Енерго
Інвест Холдинг» м. Донецьк. За
договором поруки від 19.03.2010 № 855 ТОВ
«Енерго Інвест Холдинг» зобов'язується
в повному обсязі відповідати перед ВАТ
«Рівнеазот» за виконання зобов'язань
ТОВ «Концерн Євроторг» по
вищевказаному договору.

Таким чином, щодо зобов'язань по
договору № 768 від 13.10.2009 з ТОВ «ТК
«Фаворіт» на поставку доломітного
борошна та по договору № 683 від 06.08.2009 з
ТОВ «Концерн «Євроторг» на поставку
природного газу позивачем вжиті заходи
по забезпеченню їх виконання шляхом
укладення договорів поруки з ТОВ
«Енерго Інвест Холдинг», згідно з якими
ця компанія повністю відповідає за
зобов'язаннями боржників.

Згідно з базою даних ДПС у Рівненській
області «Система співставлення
податкових зобов'язань та податкового
кредиту в розрізі контрагентів»
підприємство-поручитель ТОВ «Енерго
Інвест Холдинг» відомості про зняття з
обліку від 22.12.2011, відомості про
скасування державної реєстрації від
03.01.2012 (а.с.119-120 т.18).

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 05.10.2009 в
справі №2а-1727/10/1770, яка набрала законної
сили, встановлено, що припинення
названого контрагента (ТОВ "ТК
"Фаворіт") не призводить до погашення
вимог (припинення зобов'язань) за
договором поставки № 768 від 13.10.2009 щодо
доломітного борошна, оскільки
матеріали справи містять договір
поруки №010310 від 11.02.2010. Предметом якого
є зобов'язання поручителя - ТзОВ
"Енерго Інвест Холдинг" в повному
обсязі відповідати перед кредитором -
позивачем в даній справі за виконання
зобов'язань боржником - ТОВ "ТК "Фаворіт"
по договору поставки доломітного
борошна № 768 від 13.10.2009. Отже, станом на
дату розгляду даної справи
зобов'язання, визначені договором №
768 від 13.10.2009, щодо поставки доломітного
борошна не є погашеними, та не є такими,
по яких закінчився строк позовної
давності, а відтак не є в розумінні
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" безнадійною
заборгованістю.

Таким чином оскільки державна
реєстрація ТОВ «Енерго Інвест Холдинг»
у перевіряємому періоді не
припинялась, відтак в силу п.3 ст.205
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання не
припинилось неможливістю виконання у
зв'язку з ліквідацією суб'єкта
господарювання.

З огляду на викладене, віднесення
заборгованості по ТОВ «ТК «Фаворіт» та
ТОВ «Концерн Євроторг» до безнадійної
заборгованості у перевіряємому
періоді не може бути визнано
обґрунтованим.

За таких обставин суд дійшов висновку,
що встановлене перевіркою завищення
ПАТ «Рівнеазот» валових витрат в ІІІ
кварталі 2010 року на суму безнадійної
заборгованості 178 156 334 грн. не
ґрунтується на нормах матеріального
закону та не підтверджене належними та
допустимими доказами.

Перевіряючи висновки податкового
органу про завищення ПАТ «Рівнеазот»
валових витрат за період з 01.07.2010 по
31.12.2011 на суму 3 987 622 грн. по
підприємствах, по яких отримано акти
нікчемності, та по яких вбачається
безтоварність операцій, а саме: ТОВ
«ТВК «Оберон», ТОВ «Харчопромпостач»,
ТОВ „Донована плюс", ТОВ „Авіо Плюс",
ТОВ „Інтерагро", ПП „Ново-Ком", ТОВ
„Транс Фаворит", ТОВ „Денір", ТОВ
„Контрактстрой", суд встановив та
врахував наступне.

Пунктом 5.1 ст. 5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3-5.7 цієї статті.

Згідно з пп.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

1. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ТОВ ТВК „Оберон".

В Акті перевірки (арк.акта 32-37 а.с.76-81 т.1)
зазначено, що ПАТ «Рівнеазот»
безпідставно віднесено до складу
валових витрат - витрати по придбанню
ТМЦ від ТОВ ТВК «Оберон» на суму 92599
грн., в т.ч. у 3 кварталі 2010р. - 74579 грн., у 4
кварталі 2010р. - 18020 грн., чим в порушення
п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, абз.4 п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" занижено податок
на прибуток на загальну суму 92599 грн., в
т.ч. за 3 квартал 2010р. на 74579 грн., за 4
квартал 2010р. на 18020 грн.

Зазначеного висновку податковий орган
дійшов з урахуванням акта ДПІ в
Артемівському районі м.Луганська «Про
проведення документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«ТВК «Оберон» () питань
правильності та повноти нарахування,
своєчасності сплати податків по
взаємовідносинах з ПП «КК
«Лугпромоптторг-К» (код 36486083), ТОВ
«Укрвуглепромбуд» (код 36006138), ПП
«Каштан-СКЛТ» (код 35774262), ТОВ
«Укрторг-ТВНК» (код 36901817) за період з
01.01.09 по 01.11.11» від 10.04.2012 № 12200/33619522
(а.с.168-182 т.18).

Дослідженням обумовленого акта від
10.04.2012 № 12200/33619522 встановлено, що в
ньому описані взаємовідносини ТОВ ТВК
„Оберон" з його
контрагентами-постачальниками ПП „КК
„Лугпромоптторг-К", ТОВ
„Укрвуглепромбуд", ПП „Каштан-СКЛТ",
ТОВ „Укрторг-ТВНК". Натомість,
взаємовідносини між ТОВ ТВК „Оберон"
та покупцем ПАТ «Рівнеазот» під час
перевірки ДПІ в Артемівському районі
м.Луганська не досліджувались, а також
не описані в акті перевірки ДПІ у м.
Рівному від 04.07.2012 №244/22-100/05607824.

Суд встановив, що 28.10.2010р. між ВАТ
„Рівнеазот" і ТОВ ТВК „Оберон" було
укладено договір № 984 поставки товару
на поставку запасних частин (а.с.104-109
т.6).

На виконання умов договору ТОВ ТВК
.Оберон" був поставлений товар та
виписані:

- податкові накладні №0817-2 від 17.08.2010,
№0820-2 від 20.08.2010, №0927-1 від 27.09.2010, №0930-1
від 30.09.2010, №0630-1 від 30.06.2010, № 1021-1 від
21.10.2010, № 1029-3 від 29.10.2010, № 1217-1 від 17.12.2010,

- видаткові накладні №0927-1 від 27.09.2010,
№0930-1 від 30.09.2010, №0712-1 від 12.07.2010, №0712-2
від 12.07.2010, №0817-2 від 17.08.2010, №0820-2 від
20.08.2010, №0630-1 від 30.06.2010, № 1021-1 від 21.10.2010,
№ 1029-3 від 29.10.2010, № 1217-1 від 17.12.2010.

Поставка товару підтверджується також
прибутковими ордерами №79405-1205 від
07.10.2010, №79405-1217 від 25.10.2010, №79434-0655 від
28.07.2010, №79434-0654 від 28.07.2010, №79405-1185 від
15.09.2010, №79405-1194 від 27.09.2010, актами
приймання товару №482-10 від 21.07.2010, №481-10
від 21.07.2010 (а.с.20-47 т.6).

Оплата за поставлений товар проведена
платіжними дорученнями №5890 від 30.06.2010,
№5667 від 25.06.2010, №5545 від 23.06.2010, №7273 від
10.08.2010, №7179 від 06.08.2010, №8671 від 10.09.2010,
№8788 від 14.09.2010, №9335 від 28.09.2010, № 11215 від
10.11.2010, № 11378 від 12.11.2010 (а.с.14-19 т.6).

Досліджені судом вищевказані
документи відповідають вимогам до
первинних документів Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», розкривають
зміст господарських операцій та
підтверджують їх вчинення,
підтверджують реальність руху активів
позивача, а відтак є належними та
допустимими доказами в розумінні ст. 70
КАС України, які підтверджують
правомірність формування позивачем
валових витрат відповідного періоду.

Крім цього, суд зауважує, що відомості
про ненадання до перевірки відповідних
первинних документів ПАТ «Рівнеазот»
по взаємовідносинах з ТОВ ТВК «Оберон»
в акті перевірки відсутні, а відтак суд
вважає, що всі документи платником
податків до перевірки були надані,
однак всупереч статті 44 Податкового
кодексу України не враховані
контролюючим органом при перевірці
даних, визначених у податковій
звітності ПАТ «Рівнеазот».

За встановлених обставин в ході
судового розгляду справи висновок
податкового органу про завищення ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат по ТОВ ТВК
«Оберон» на суму 92599 грн. не
підтверджений належними та
допустимими доказами.

2. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ТОВ „Харпромпостач".

В акті перевірки (арк.акта 37-50 а.с.81-94 т.1)
зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» на
порушення п.44.1 ст.44 , пп.138.1.1 п.138.1. ст. 138,
пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України завищено валові витрати всього
у сумі 5363 грн., в т. ч. у 2 кварталі 2011р. в
сумі 4453 грн., у 4 кварталі 2011р. у сумі 910
грн. по взаємовідносинах з ТОВ
«Харпромпостач». Зазначеного висновку
контролюючий орган дійшов з
урахуванням актів ДПІ у
Червонозаводському районі м.Харкова
«Про результати проведення виїзної
документальної позапланової перевірки
ТОВ "Харпромпостач",
щодо документального підтвердження
господарських відносин із платниками
податків ТОВ «Трубопласт Україна», , ТОВ
«Южспецатоменергомонтаж»,, ПП"ОВД-Трейд",),ТОВ
фірма „Ліон", , їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період лютий-серпень 2011 року»
від 27.02.2012 № 585/22/34391138 та «Про результати
проведення зустрічної звірки ТОВ
"Харпромпостач" (), щодо
документального підтвердження
господарських відносин ТОВ
"Харпромпостач" () із
платниками податків: ТОВ „Єварімпекс"
(), ПП
„Інтер-буд-комфорт"(),
ТОВ «Слас груп» (), їх
реальності та повноти відображення в
обліку за період січень, жовтень,
листопад 2011 року» (а.с.129-166 т.18).

В зазначених актах податковий орган
вказує, що відносно ТОВ „Трубопласт
Україна" та ТОВ „Слас груп", які є
контрагентами ТОВ „Харпромпостач",
встановлено відсутність будь-якої
інформації про наявні складські
приміщення, наявність автомобільного
чи іншого транспорту, устаткування, що
необхідне для здійснення
фінансово-господарської діяльності
підприємства, що свідчить про
неможливість реального здійснення
фінансово-господарських операцій. З
огляду на викладене, ДПІ вважає, що,
правочини, укладені від імені ТОВ
"Трубопласт Україна", не спричиняють
реального настання правових наслідків
та суперечать інтересам держави та
суспільства, є недійсними та
нікчемними.

З урахуванням вищевказаного, ДПІ у м.
Рівному стверджує про безтоварність та
непідтвердженість поставок товару від
ТОВ „Харпромпостач" до ПАТ
„Рівнеазот". Водночас, суд зауважує, що
правовідносини ПАТ «Рівнеазот» з ТОВ
«Харпромпостач» не були предметом
перевірок ДПІ у Червонозаводському
районі м.Харкова.

Відповідно до пп.139.1.9 п.139.1 ст.139
Податкового кодексу України не
включаються до складу витрат витрати,
не підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
первинними документами, обов'язковість
ведення і зберігання яких передбачена
правилами ведення бухгалтерського
обліку та нарахування податку.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що дані податкового
обліку ПАТ «Рівнеазот» щодо формування
валових витрат по ТОВ «Харпромпостач»
підтверджуються наступними
документами:

видатковими накладними №РН-0000233 від
11.10.2011, №РН-0000102 від 27.05.2011, №РН-0000074 від
18.04.2011р.,

прибутковими ордерами №79409-1761 від
20.10.2011, №79409-1615 від 16.06.2011, №79409-1536 від
22.04.2011,

накладною на вантаж №ХА2163593 від
11.10.2011,№ ХА2127685 від 1.08.2011, №ХА2098603 від
23.06.2011.

Крім того, ТОВ „Харпромпостач"
виписано податкові накладні №7 від
10.10.2011, №15 від 19.05.2011, №14 від 15.04.2011, а
оплата за товар проведена платіжними
дорученнями №5194 від 19.05.2011, №3931 від
15.04.2011, №10653 від 10.10.2012, № 6500 від 22.06.2011, №
8371 від 10.08.2011.

Всі вищевказані документи
бухгалтерського обліку ПАТ
«Рівнеазот» досліджені в судовому
засіданні (а.с.80-101 т.14), відповідають
вимогам закону до первинних
документів, розкривають зміст
господарських операцій та
підтверджують їх вчинення,
підтверджують реальність руху активів
позивача, а тому є належними та
допустимими доказами в розумінні
статті 70 КАС України, які підтверджують
правомірність формування ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат, підстав
для їх неврахування у податкового
органу не було.

За таких обставин висновок податкового
органу про завищення ПАТ «Рівнеазот»
валових витрат на суму 5363 грн. не
підтверджений належними та
допустимими доказами та
спростовується матеріалами справи.

3. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ТОВ „Авіо-Плюс".

В акті перевірки (арк.акта 59-63 а.с.103-107
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» на
порушення п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2, абз.4 п.п.5.3.9
п.5.3 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
безпідставно віднесено до валових
витрат витрати по придбанню ТМЦ від ТОВ
«Авіо-Плюс» на суму 6020 грн. в І кварталі
2011р., чим занижено податок на прибуток в
сумі 6020 грн. у 1 кв. 2011р.

Обумовленого висновку податковий
орган дійшов з урахуванням даних
Системи співставлення податкових
зобов'язань та податкового кредиту,
згідно з якими ТОВ Авіо-Плюс» визнано
банкрутом, та Акта перевірки ДПІ у
м.Рівне від 11.05.2011 №667/23-100/13990636 «Про
неможливість проведення зустрічної
звірки суб'єкта господарювання ТОВ
«Авіо-Плюс» () щодо
підтвердження господарських відносин
з платником податків ТОВ
«Глорі-Імперіал» за лютий 2011 року»
(а.с.213-215 т.18).

Дослідженням вказаного акта перевірки
встановлено, що ТОВ «Авіо-Плюс» в
період вчинення господарських
взаємовідносин з ПАТ «Рівнеазот» (І
квартал 2011р.) є зареєстрованою
юридичною особою, наділеною
спеціальною податковою
правосуб'єктністю - платник ПДВ,
подавав податкову звітність до ДПІ у м.
Рівному за лютий-березень 2011р. з
податку на додану вартість, за І
квартал 2011р. з податку на прибуток.
Встановлена податковим органом
відсутність ТОВ «Авіо Плюс» за
місцезнаходженням станом на 05.05.2011 не
впливає на оцінку доказів у справі,
позаяк знаходиться поза межами періоду
вчинення досліджуваних господарських
операцій.

Висновок податкового органу про те, що
у ТОВ «Авіо-плюс» відсутні необхідні
умови для ведення господарської
діяльності, відсутні основні фонди,
виробничі активи, складські
приміщення, транспортні засоби на час
спірних взаємовідносин з позивачем
належними та допустимими доказами не
підтверджений.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового
кодексу України для цілей
оподаткування платники податків
зобов'язані вести облік доходів, витрат
та інших показників, пов'язаних з
визначенням об'єктів оподаткування
та/або податкових зобов'язань, на
підставі первинних документів,
регістрів бухгалтерського обліку,
фінансової звітності, інших
документів, пов'язаних з обчисленням і
сплатою податків і зборів, ведення яких
передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється
формування показників податкової
звітності, митних декларацій на
підставі даних, не підтверджених
документами, що визначені абзацом
першим цього пункту.

Судом встановлено, що поставка товарів
від ТОВ „Авіо-плюс" позивачу
підтверджується видатковими
накладними №АВ-0001845 від 11.02.2011, №АВ-0002642
від 25.02.2011, №АВ-0002643 від 25.02.2011 на
придбання кондитерських виробів;
оплата за товар проведена платіжними
дорученнями №107 від 22.02.2011, №126 від
02.03.2011, №138 від 10.03.2011, №152 від 16.03.2011
(а.с.199-202 т.14).

Всі документи надавалися платником
податків до перевірки, підстав для їх
неврахування у контролюючого органу не
було.

Окрім цього, суд зауважує, що поведінка
ТОВ «Глорі-Імперіал» не впливає на
правомірність формування валових
витрат позивача, позаяк ПАТ
«Рівнеазот» в безпосередньому
господарському взаємозв'язку з ТОВ
«Глорі-Імперіал» не перебував, а
матеріали справи не містять
підтверджених відомостей щодо
обізнаності позивача з можливими
порушеннями закону постачальниками в
ланцюгу постачання.

З огляду на наведене, висновок ДПІ у м.
Рівному про завищення валових витрат
ПАТ «Рівнеазот» за І квартал 2011р. на 6020
грн. по взаємовідносинах з ТОВ
«Авіо-Плюс» не підтверджений належними
та допустимими доказами та
спростовується матеріалами справи.

4. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ТОВ „Контрактстрой".

В акті перевірки (арк. акта 76-84 а.с.120-128
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» на
порушення п.44.1 ст.44 , пп.138.1.1 п.138.1. ст.
138,пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України завищено валові
витрати у 3 кварталі 2011р. на суму 26 605
грн. по ТОВ «Контрактстрой».

Обумовленого висновку податковий
орган дійшов з урахуванням акта ДПІ у
Печерському районі м.Києва «Про
результати документальної
позапланової невиїзної перевірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Контрактстрой" () з питань дотримання вимог
податкового та іншого законодавства
при проведенні
фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Компанія Квік
Дан» (код за ) та ТОВ
«Лугпромстройсантехмонтаж» (код за
) за липень 2011р.» від 28.05.2012
№309 /22-4/31811588 (а.с.121-128 т.18).

Дослідженням вищевказаного акта
перевірки встановлено, що в ньому
описані відносини ТОВ „Контрактстрой"
з його контрагентами - ТОВ „Компанія
Квік Дан" та ТОВ
„Лугпромстройсантехмонтаж" і
зазначено, що ці підприємства мають
ознаки фіктивності, а укладені
договори мають ознаки нікчемності. При
цьому, на наявність рішення суду про
визнання зазначених компаній
фіктивними контролюючий орган не
вказує.

Суд зауважує, що відносини ПАТ
„Рівнеазот» та ТОВ „Контрактстрой"
перевіркою не досліджувались, в акті
не описані. Разом з тим, можливі
порушення закону постачальниками по
ланцюгу ТОВ „Компанія Квік Дан" та ТОВ
„Лугпромстройсантехмонтаж" не
впливають на правомірність формування
валових витрат позивача, який не
перебував з названими підприємствами у
безпосередньому господарському
зв'язку.

В ході судового розгляду справи
встановлено, що 03.06.2011 між ВАТ
„Рівнеазот" (покупець) та ТОВ
„Контрактстрой" (постачальник) було
укладено Договір поставки №823 на
поставку ТМЦ, зазначених у
специфікаціях, на умовах попередньої
оплати в розмірі 70% від вартості товару
(а.с.148-153 т.6).

Платіжним дорученням №7722 від 22.07.2011
позивачем на рахунок ТОВ
„Контрактстрой" було перераховано
31925,75 грн., в т.ч. ПДВ 5320,96 грн. в якості
передоплати за товар по Договору №823
від 03.06.2011 (а.с.11 т.14).

Поставка товару для ПАТ «Рівнеазот»
постачальником підтверджується
видатковою накладною №1145 від 17.08.2011,
податковою накладною № 74 від 22.07.2011
(а.с.12,13 т.14).

Представник позивача вказував, що
оскільки кошти в сумі 26 604,79 грн. є
передоплатою, вони до валових витрат в
перевіряємому періоді не включалися.
Зазначені доводи платника податків
контролюючим органом не спростовані.

З урахуванням вищенаведеного, суд
дійшов висновку, що доводи податкового
органу про завищення ПАТ «Рівнеазот»
валових витрат у 3 кварталі 2011р. на суму
26 605 грн. по ТОВ «Контрактстрой» не
підтверджені належними та допустимими
доказами та спростовуються
матеріалами справи.

5. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот» з
ТОВ „Донована-Плюс".

В акті перевірки (арк. акта 50-59 а.с.94-103
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» на
порушення п.44.1 ст.44 , пп.138.1.1 п.138.1. ст.
138,пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового
кодексу України завищено валові
витрати у 4 кварталі 2011р. на суму 2 401 792
грн. по ТОВ «Донована-Плюс».

Обумовленого висновку контролюючий
орган дійшов з урахуванням акта ДПІ у
Києво-Святошинському районі Київської
області №15/22-01/37033932 від 13.03.2012 «Про
результати виїзної документальної
перевірки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донована-Плюс» з
питань правильності нарахування та
своєчасності сплати податку на додану
вартість за період з 01.11.2011 по 31.12.2011»
(а.с.195-200 т.18).

Дослідженням зазначеного акта
перевірки встановлено, що ТОВ
„Донована-плюс" має ознаки
фіктивності, договори з
постачальниками не спричинили
реального настання наслідків;
документи бухгалтерського обліку ТОВ
«Донована-плюс» перевіркою не
досліджувалися, оскільки відповідно до
службової записки від 12.03.2012
підприємство за місцем реєстрації не
знаходиться. При цьому, суд зауважує, що
взаємовідносини ТОВ „Донована-плюс" та
ПАТ «Рівнеазот» перевіркою не
досліджувалися, на наявність рішення
суду про визнання підприємства
фіктивним податковий орган не вказує,
відомості щодо відсутності
постачальника за місцезнаходженням
наведені за межами періоду вчинення
господарських операцій з позивачем, а
відтак не впливають на оцінку доказів у
справі.

Суд встановив, що між ПАТ «Рівнеазот»
та ТОВ «Донована-Плюс» укладено
договір поставки №393 (0112/1) від 01.12.2011, за
умовами якого ТОВ «Донована-Плюс»
зобов'язувалось поставити
підприємству бензол нафтовий для
синтезу (а.с.110-112 т.6).

На виконання умов договору
Постачальник здійснив поставку товару
ПАТ «Рівнеазот», що підтверджується
видатковими накладними: №11221 від 02.12.2011;
№11222 від 02.12.2011 №11223 від 02.12.2011 №11224 від
02.12.2011 №11225 від 02.12.2011, №11226 від
02.12.2011(а.с.125-130 т.14).

ТОВ «Донована-плюс» виписані
податкові накладні №1 від 02.12.2011, №2 від
02.12.2011, №3 від 02.12.2011, №4 від 02.12.2011, №5 від
02.12.2011, №6 від 02.12.2011 на загальну суму 2 882
150,93 грн., у т.ч. ПДВ - 480358,49 грн. (а.с.133-138
т.14).

Оплата позивачем придбаного товару
проведена платіжним дорученням №13426
від 09.12.2011 на загальну суму 2882150,93грн., в
т. ч. ПДВ - 480358,49 грн. (а.с.123 т.14).

Крім того, поставка товару
підтверджується залізничною накладною
№43687987 від 02.12.2011 та відомістю вагонів
до №43687887 від 02.12.2011 (а.с.131,132 т.14).
Придбаний бензол нафтовий для синтезу
ПАТ «Рівнеазот» оприбутковано на склад
хімсировини відповідно до
прибуткового ордера № 79412-1561 від 13.12.2011
(а.с.124 т.14).

Досліджені судом документи
бухгалтерського обліку ПАТ
«Рівнеазот» відповідають вимогам
закону до первинних документів,
розкривають зміст господарських
операцій та підтверджують їх вчинення,
підтверджують реальність руху активів
платника податків, а відтак є належними
та допустимими доказами в розумінні
ст..70 КАС України, які підтверджують
правомірність формування ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат
перевіреного періоду. Документи, якими
оформлені господарські операції з ТОВ
«Донована-плюс», були надані позивачем
до перевірки, підстав для їх
неврахування у податкового органу не
було.

За встановлених обставин висновок ДПІ
у м. Рівне про завищення ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат у 4 кварталі
2011р. на суму 2 401 792 грн. по ТОВ
«Донована-Плюс» не підтверджений
належними та допустимими доказами та
спростовується матеріалами справи.

6. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот"
з ТОВ „Інтерагро".

В акті перевірки (арк. акта 63-68 а.с.107-112
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» на
порушення п.44.1 ст.44 , пп.138.1.1 п.138.1. ст. 138,
пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу
України завищено валові витрати у 3
кварталі 2011р. на суму 12457 грн., у 4
кварталі 2011р. на суму 8373 грн., всього на
суму 20830 грн. по ТОВ «Інтерагро».

Обумовленого висновку контролюючий
орган дійшов з урахуванням акту
Маловисківської міжрайонної державної
податкової інспекції у
Кіровоградській області від 13.02.2012 №
19/2310/31518530 «Про результати проведення
документальної позапланової невиїзної
перевірки ТОВ «Інтерагро» щодо документального
підтвердження господарських відносин
із платником податків ПП «Лідер-Трейд»,
їх реальності та повноти відображення
в обліку за період з 01.09.2011 по 30.10.2011
(а.с.184-193 т.18).

Дослідженням зазначеного акта
перевірки встановлено, що ТОВ
Інтерагро» було придбано в ПП «Лідер
Трейд» товар, який в подальшому в
серпні, вересні 2011 року реалізовано для
ВАТ «Рівнеазот». Податковий орган
вказує про неможливість здійснення ПП
«Лідер Трейд» будь-яких господарських
операцій в зв'язку з відсутністю
трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, виробничих
активів.

Перевіряючи правомірність формування
позивачем спірних валових витрат, суд
встановив, що між ВАТ «Рівнеазот»
(покупець) та ТОВ «Інтерагро»
(постачальник) 22.08.2011 укладений договір
поставки товару №1096, за умовами якого
ТОВ «Інтерагро» зобов'язалось
поставити ВАТ «Рівнеазот» ротор до
насосу БЕН-258 (а.с.113-116 т.6).

На виконання договірних зобов'язань
ТОВ «Інтерагро» поставило ВАТ
«Рівнеазот» обумовлений договором
товар, що підтверджується видатковою
накладною № РН-0000021 від 29.09.2011 на суму
24996 грн., у т.ч. ПДВ 4166 грн.
Постачальником виписані податкові
накладні № 18 від 23.08.2011, №19 від 26.08.2011,
№25 від 29.09.2011 на загальну суму 24996 грн.,
в т.ч. ПДВ - 4166,00 грн. (а.с.104, 105-107 т.14).

Оплата позивачем вартості придбаного
товару підтверджується платіжними
дорученнями № 8849 від 23.08.2011 на суму 7498,80
грн., №8938 від 26.08.2011 на суму 7450,00 грн.,
№12759 від 28.11.2011 на cумy 10047,20 грн. (а.с.102-103
т.14).

Зазначені фактичні обставини
підтверджені ДПІ у м. Рівному в акті
перевірки від 04.07.2012 №244/22-100/05607824, а
також підтверджені постачальником ТОВ
«Інтерагро» шляхом надання
відповідних бухгалтерських документів
до перевірки, що описано в акті
Маловисківської міжрайонної державної
податкової інспекції у
Кіровоградській області від 13.02.2012 №
19/2310/31518530.

З огляду на наведене, суд вважає, що
правомірність формування позивачем
валових витрат по взаємовідносинах з
ТОВ «Інтерагро» на загальну суму 208300
грн. підтверджена належними та
допустимими доказами, які безпідставно
не були враховані відповідачем під час
перевірки.

За встановлених обставин покликання
податкового органу на неможливість
здійснення господарської діяльності
ПП «Лідер Трейд» не можуть слугувати
обґрунтованою підставою для
сторнування валових витрат позивача,
позаяк з вказаним суб'єктом
господарювання ПАТ «Рівнеазот» у
безпосередніх взаємовідносинах не
перебував, а в матеріалах справи
відсутні будь-які докази обізнаності
позивача щодо можливих порушень
законодавства зі сторони такого
постачальника в ланцюгу постачання.
Поведінка постачальників по ланцюгу не
впливає на формування податкового
обліку платника податків.

7. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ПП „Ново-Ком".

В акті перевірки (арк. акта 68-72 а.с.112-116
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» в
порушення п.44.1 ст.44 , пп.138.1.1 п.138.1. ст. 138,
пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139 ПК України завищено
валові витрати у II кварталі 2011р. на суму
237583 грн. по ПП «Ново-Ком».

Обумовленого висновку контролюючий
орган дійшов з урахуванням акта
Алчевської ОДПІ від 14.11.2011 №1811/231-36917481
«Про результати позапланової
невиїзної документальної перевірки ПП
"Ново-Ком" (код за ) з питань
дотримання вимог податкового
законодавства з податку на додану
вартість за період з 01.02.2011 по 30.09.2011»
(а.с.222-232 т.18).

Дослідженням вказаного вище акта
перевірки встановлено, що ПП «Ново-Ком»
є зареєстрованою юридичною особою,
платником податку на додану вартість, в
період І-ІІІ квартали 2011р. подавав
податкову звітність до податкового
органу за місцем реєстрації.

Суд встановив, що між ВАТ «Рівнеазот»
(Покупець) та ПП «Ново-Ком»
(Постачальник) 23.03.2011 укладено договір
поставки №439, відповідно до якого
Постачальник зобов'язаний поставити
Покупцю на умовах попередньої оплати
товар - кабель ВБбШв 3x185 в кількості 450 м
на загальну суму 283212,00 грн., в т.ч. ПДВ
47202,00 грн. (а.с.117-120 т.6).

Виконання договірних зобов'язань ПП
«Ново-Ком» потверджується видатковою
накладною №РН-13 від 19.04.2011 на суму 285100,08
грн., у т.ч. ПДВ 47516,68 грн. Постачальником
виписані податкові накладні №201 від
30.03.2011 на суму 283212,00 грн., в т.ч. ПДВ 47202,00
грн., № 13 від 19.04.2011 на суму 1888,08 грн., у
т.ч. ПДВ 314,68 грн. (а.с.109-111 т.14).

В свою чергу, ВАТ «Рівнеазот» здійснило
оплату товару платіжним дорученням
№3226 від 30.03.2011 на суму 283 212,00 грн., в т.ч.
ПДВ - 47202,00 грн. (а.с.108 т.14).

Вищевказані документи бухгалтерського
обліку ПАТ «Рівнеазот» відповідають
вимогам закону до первинних
документів, розкривають зміст
господарських операцій та
підтверджують їх вчинення, а відтак є
належними та допустимими доказами, які
підтверджують правомірність валових
витрат платника податків.

За встановлених обставин висновки
податкового органу про завищення ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат в 2 кварталі
2011р. на суму 237 583 грн. не підтверджені
належними та допустимими доказами та
спростовуються матеріалами справи.

8. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ТОВ „Транс Фаворит".

В акті перевірки (арк. акта 72-76 а.с.116-120
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот» в
порушення п.5.1, пп.5.2.1 п.5.2, абз.4 пп.5.3.9 п.5.3
ст.5 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» безпідставно
віднесено до складу валових витрат
витрати по придбанню
транспортно-експедиційних послуг
контейнерів від ТОВ «Транс-Фаворит» на
загальну суму 484 163 грн., чим занижено
податок на прибуток на суму 484 163 грн., в
т.ч. в 4 кварталі 2010р. - 295 504 грн., І
квартал 2011р. - 188 659 грн.

Обумовленого висновку податковий
орган дійшов з урахуванням акта ДПІ у
Київському районі м.Одеси від 04.05.2011 №
936/23-34/36674979/37 «Про неможливість
проведення перевірки з питань ведення
фінансово-господарської діяльності
ТОВ «Транс Фаворит» за
грудень 2010р. (а.с.216-221 т.18).

Дослідженням вказаного акта перевірки
встановлено, що ТОВ «Транс Фаворит»
відсутнє за місцезнаходженням станом
на 04.05.2011, тобто поза межами періоду, що
підлягав до перевірки. Підприємство
зареєстроване юридичною особою, є
платником податку на додану вартість,
подавало податкову звітність до
податкового органу; види діяльності:
діяльність автомобільного вантажного
транспорту, діяльність морського
вантажного транспорту, транспортне
оброблення вантажів, організація
перевезення вантажів; ліцензія
Міністерства транспорту та зв'язку
України № 502553 серія АВ від 25.11.2009, чинна
до 24.11.2014. Податковий орган вказує, що
ТОВ «Транс Фаворит» в грудні 2010р.
сформовано ризиковий податковий
кредит з податку на додану вартість від
ПП «Гамма-Плюс», у якого відсутні
власні складські, торгівельні,
виробничі приміщення. При цьому,
будь-які відомості щодо відсутності
відповідних активів у ТОВ
«Транс-Фаворит» акт перевірки не
містить.

Суд встановив, що 01.04.2010 між ВАТ
«Рівнеазот» (Клієнт) та ТОВ «Транс
Фаворит» (Експедитор) було укладено
Договір №01/04/2010 (ОД-523 від 26.04.2010р.) на
надання транспортно-експедиційних
послуг. Відповідно до умов цього
Договору ТОВ «Транс Фаворит»
зобов'язується за винагороду від імені,
за дорученням і за рахунок ПАТ
„Рівнеазот" виконати чи організувати
виконання комплексу заходів по
транспортно-експедиційному
обслуговуванню і організації
перевезень вантажів. Клієнт в свою
чергу зобов'язується своєчасно
виплатити винагороду та відшкодувати
витрати Експедитору, понесені ним в
інтересах Клієнта (а.с.131-140 т.6).

Виконання ТОВ «Транс Фаворит»
договірних зобов'язань в перевіреному
періоді перед ПАТ «Рівнеазот»
підтверджується дослідженими судом
актами надання послуг:

№ 2179 від 08.12.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6287,67 грн.,

№ 2178 від 08.12.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,67 грн.,

№ 2177 від 08.12.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6287,67 грн.,

№ 2176 від 08.10.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6287,67 грн.,

№ 2142 від 01.12.2010 на суму 37719,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,50 грн.,

№ 2141 від 01.12.2010 на суму 37719,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,50 грн.,

№ 2140 від 01.12.2010 на суму 37719,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,50 грн.,

№ 2206 від 14.12.2010 на суму 45271,86 грн., в т.ч.
ПДВ 7545,31 грн.,

№ 2205 від 14.12.2010 на суму 45271,86 грн., в т.ч.
ПДВ 7545,31 грн.,

№ 2254 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2255 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2256 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2257 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2258 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.

(а.с.23,25,27,29,31,33,35,37,39,41,43,45,46 т.7).

Постачальником виписано для ВАТ
«Рівнеазот» податкові накладні:

№ 2179 від 08.12.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6287,67 грн.,

№ 2178 від 08.12.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,67 грн.,

№ 2177 від 08.12.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6287,67 грн.,

№ 2176 від 08.10.2010 на суму 37726,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6287,67 грн.,

№ 2142 від 01.12.2010 на суму 37719,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,50 грн.,

№ 2141 від 01.12.2010 на суму 37719,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,50 грн.,

№ 2140 від 01.12.2010 на суму 37719,00 грн., в т.ч.
ПДВ 6286,50 грн.,

№ 2206 від 14.12.2010 на суму 45271,86 грн., в т.ч.
ПДВ 7545,31 грн.,

№ 2205 від 14.12.2010 на суму 45271,86 грн., в т.ч.
ПДВ 7545,31 грн.,

№ 2254 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2255 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2256 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2257 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.,

№ 2258 від 23.12.2010 на суму 45278,10 грн., в т.ч.
ПДВ 7546,35 грн.

(а.с.36-44,48-52 т.5).

Оплата придбаних позивачем
транспортно-експедиційних послуг
контейнерів проведена платіжними
дорученнями: № 13320 від 29.12.2010, № 13318 від
29.12.2010, №13319 від 29.12.2010, № 13292 від 28.12.2010, №
13293 від 28.12.2010, № 12846 від 17.12.2010, № 12993 від
21.12.2010, № 12764 від 16.12.2010, № 12845 від 17.12.2010,
№ 12738 від 15.12.2010, № 12765 від 16.12.2010, № 12444
від 08.12.2010, № 12737 від 15.12.2010, №12412 від
07.12.2010, № 12414 від 07.12.2010 всього на
загальну суму 580 995,22 грн. (а.с.166-173 т.5).

Досліджені судом документи
бухгалтерського обліку позивача
відповідають вимогам закону до
первинних документів, розкривають
зміст господарських операцій та
підтверджують їх вчинення,
підтверджують реальність руху активів
позивача, а відтак є належними та
допустимими доказами, які
підтверджують правомірність
формування валових витрат платника
податків. Всі зазначені документи були
пред'явлені до перевірки, описані в
акті перевірки, однак необґрунтовано
не враховані податковим органом.

Доводи відповідача щодо безтоварності
зазначених господарських операцій з
урахуванням акта перевірки ДПІ у
Київському районі м.Одеси від 04.05.2011 №
936/23-34/36674979/37 не можуть бути визнані
обґрунтованими, позаяк податковим
органом по місцю реєстрації ТОВ
«Транс-Фаворит» господарські операції
з ПАТ «Рівнеазот» не досліджувалися, а
висновок щодо неможливості здійснення
господарської діяльності ТОВ
«Транс-Фаворит» ґрунтується на
формуванні ризикового податкового
кредиту з ПДВ від ПП «Гамма-Плюс». Разом
з тим, слід зазначити, що ПАТ
«Рівнеазот» в безпосередньому
господарському зв'язку з ПП
«Гамма-Плюс» не перебував, матеріали
справи не містять будь-яких доказів
обізнаності ПАТ «Рівнеазот» щодо
можливих порушень постачальника по
ланцюгу постачання, а відтак зазначені
обставини не впливають на
правомірність формування ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат від ТОВ
«Транс-Фаворит», підтверджених
належними первинними документами.

За таких обставин, висновки
податкового органу про завищення ПАТ
«Рівнеазот» валових витрат на суму 484 163
грн. по ТОВ «Транс-Фаворит» не
підтверджений належними та
допустимими доказами та спростований
матеріалами справи.

9. Щодо правовідносин ПАТ „Рівнеазот" з
ТОВ „Денір".

В акті перевірки (арк. акта 84-89 а.с.128-133
т.1) зазначено, що ПАТ «Рівнеазот»
безпідставно включено до складу
валових витрат витрати по видаткових
накладних ТОВ «Денір» з придбання ТМЦ
(метаванадат, труби) в сумі 712667 грн. , в
т.ч. у 2 кварталі 2011р. - 116667 грн., у 3
кварталі 2011р. - 344000 грн. , у 4 кварталі
2011р. - 252000 грн., чим порушено п.44.1 ст.44 ,
пп.138.1.1 п.138.1. ст. 138, пп. 139.1.9. п. 139.1 ст. 139
Податкового кодексу України, а саме
завищено валові витрати всього у сумі
712 667 грн.

Суд встановив, що між ВАТ «Рівнеазот»
(покупець) та ТОВ «Денір» (постачальник)
18.05.2011 укладено договір поставки товару
№750 з додатковими угодами (а.с.141-147 т.6),
за умовами даного договору ТОВ «Денір»
зобов'язалось поставити ВАТ
«Рівнеазот» метаванадат амонію.

Виконання постачальником ТОВ «Денір»
договірних зобов'язань
підтверджується видатковими
накладними: № 2 від 27.05.2011 на суму 140000
грн., в т.ч. ПДВ 23333,33 грн., № 1 від 05.07.2011 на
суму 137600 грн., в т.ч. ПДВ 22933,33 грн., № 1 від
17.08.2011 на суму 137600 грн., в т.ч. ПДВ 22933,33
грн.; № 4 від 28.07.2011 на суму 137600 грн., в т.ч.
ПДВ 22933,33 грн.; № 1 від 05.10.2011 на суму 137600
грн., в т.ч. ПДВ 22933,33 грн.; № 8 від 09.12.2011 на
суму 144000 грн., в т.ч. ПДВ 24000 грн.;
(а.с.58,61,64,67,70,75 т.14).

Постачальником видано податкові
накладні: № 2 від 27.05.2011 на суму 140000 грн.,
в т.ч. ПДВ 23333,33 грн.; № 1 від 05.07.2011 на суму
137600 грн., в т.ч. ПДВ 22933,33 грн.; № 4 від
28.07.2011 на суму 137600 грн., в т.ч. ПДВ 22933,33
грн.; № 1 від 17.08.2011 на суму 137600 грн., в т.ч.
ПДВ 22933,33 грн.; № 4 від 05.10.2011 на суму 137600
грн., в т.ч. ПДВ 22933,33 грн.; № 8 від 09.12.2011 на
суму 144000 грн., в т.ч. ПДВ 24000 грн.;
(а.с.59,62,65,68,73,77 т.14)

Придбаний товар ПАТ «Рівнеазот»
оприбутковано на склад хімсировини, що
підтверджується прибутковими
ордерами: № 79412-1248 від 12.05.2011, № 79412-1305
від 12.07.2011, № 79412-1374 від 30.08.2011, №79412-1351
від 10.08.2011, № 79412-1435 від 11.10.2011, № 79412-1567
від 19.12.2011 (а.с.57,60,63,66,69,74 т.14).

Поставка товару на підприємство також
підтверджується товарно-транспортними
накладними №8 від 12.12.2011, №4 від
05.10.2011(а.с.71-7276 т.14). Оплата за товар
здійснена платіжними дорученнями №5710
від 31.05.2011, №7256 від 11.07.2011, №37900 від
29.07.2011, №8875 від 25.08.2011, №10708 від 11.10.2011,
№13684 від 14.12.2011 (а.с.54-56 т.14).

Також між ПАТ «Рівнеазот" та ТОВ
«Денір» був укладений договір поставки
№147 від 26.10.2011 року (25.10.2011р.), за умовами
якого ТОВ «Денір» зобов'язувалось
поставити підприємству турбіну до
турбодетандера ДТ-1,5-4 вартістю 20800,00
грн., в т.ч. ПДВ 3466,67 грн.

Поставка обумовленого товару для ПАТ
«Рівнеазот» підтверджується
видатковою накладною № 8 від 27.10.2011 на
суму 20800 грн., в т.ч. ПДВ 3466,67 грн.
Постачальником надана податкова
накладна №8 від 27.10.2011 на суму 20 800, 00
грн., в т.ч. ПДВ 3466,67 грн. (а.с.78,79 т.14).

Придбаний товар ПАТ «Рівнеазот»
оплачено платіжним дорученням № 11554
від 03.11.2011 (а.с.53т.14).

Актом перевірки стверджується, що
первинні документи по вищевказаних
господарських операціях були
пред'явлені ПАТ «Рівнеазот» до
перевірки та описані в акті перевірки.

При цьому в акті перевірки зазначено
про невідповідність пред'явленого до
перевірки сертифіката якості товару
(метаванадату амонію) умовам
сертифікації імпортованих товарів та
про непідтвердження факту поставки
документально, відсутність поставок.
На думку ДПІ неможливо визначити
спосіб поставки метаванадату амонію
від постачальника.

Разом з тим, з аналізу ст.ст. 2, 10 Закону
України «Про державну податкову службу
в Україні» слідує, що до завдань та
функцій податкових інспекцій не
належить перевірка якості товарів та
відповідності їх певним нормативам.
Серед прав органів державної
податкової служби, перелічених в ст. 20
Податкового кодексу України, відсутнє
право на перевірку якості товару
(документів, що його посвідчують).

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст.21 Податкового кодексу
України посадові особи контролюючих
органів зобов'язані, зокрема:
дотримуватися Конституції України та
діяти виключно у відповідності з цим
Кодексом та іншими законами України,
іншими нормативними актами;
забезпечувати сумлінне виконання
покладених на контролюючі органи
функцій; забезпечувати ефективну
роботу та виконання завдань
контролюючих органів відповідно до їх
повноважень; не допускати порушень
прав та охоронюваних законом інтересів
громадян, підприємств, установ,
організацій.

Відповідно до ст. З Закону України «Про
основні засади державного нагляду
(контролю) у сфері господарської
діяльності» державний нагляд
(контроль) здійснюється за принципами:
гарантування прав суб'єкту
господарювання; об'єктивності та
неупередженості здійснення державного
нагляду (контролю); наявності підстав,
визначених законом, для здійснення
державного нагляду (контролю);
відкритості, прозорості, плановості й
системності державного нагляду
(контролю); неприпустимості дублювання
повноважень органів державного
нагляду (контролю).

Закон України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» не відносить державну
податкову службу до органів, що
здійснюють контроль за якістю
продукції.

З огляду на наведене, суд вважає, що
висновки акта перевірки в
досліджуваній частині не можуть бути
визнані обґрунтованими, позаяк
викладені з перевищенням повноважень
органу державної податкової служби, що
визначені законом.

Крім цього, слід зауважити, що
відповідність сертифікату на
продукцію вимогам закону і якість
продукції жодним чином не пов'язана з
первинними бухгалтерськими
документами, на підставі яких
здійснюється податковий облік
господарських операцій.

За встановлених обставин суд вважає, що
висновки акта перевірки про завищення
ПАТ «Рівнеазот» валових витрат по ТОВ
«Денір» на загальну суму 712 667 грн. не
підтверджені належними та допустимими
доказами. Натомість, правомірність
формування позивачем спірних валових
витрат підтверджується дослідженими
судом первинними документами, підстав
для неврахування яких у податкового
органу не було.

Окрім наведеного вище, суд також
враховує, що реальність вчинення ПАТ
«Рівнеазот» господарських операцій з
контрагентами, описаними в акті
перевірки від 04.07.2012 №244/22-100/05607824, по
яких отримано акти нікчемності, а
зокрема, ТОВ ТВК «Оберон», ТОВ «Авіо
Плюс», ТОВ «Харпромпостач», ТОВ
«Денір», була підтверджена в ході
судового розгляду адміністративної
справи № 2а/1770/3611/2012 за позовом ПАТ
«Рівнеазот» до ДПІ у м. Рівному про
визнання протиправними та скасування
податкових повідомлень-рішень (по
податку на додану вартість). Постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 02.11.2012 в
справі № 2а/1770/3611/2012, залишено без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05.02.2013,
позов задоволено повністю, визнано
протиправними та скасовано податкові
повідомлення-рішення № від 17.07.2012
та № від 05.09.2012 (а.с.50-61 т.20).

Відповідно до ст. 255 КАС України
постанова або ухвала суду, яка набрала
законної сили, є обов'язковою для осіб,
які беруть участь у справі, для їхніх
правонаступників, а також для всіх
органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.

Обставини, які були встановлені
постановою, що набрала законної сили, в
одній адміністративній справі не
можуть оспорюватися в іншій судовій
справі за участю тих самих сторін.

Крім цього, висновком
судово-економічної експертизи № 271 від
29.10.2013 завищення ПАТ "Рівнеазот" валових
витрат на суму 3 987 622 грн. документально
не підтверджується. В зазначеній
частині експертний висновок
відповідає встановленим судом
обставинам справи та враховується
судом.

Підсумовуючи вищевикладене, за
результатами судового розгляду
адміністративної справи суд дійшов
висновку, що доводи податкового органу
про завищення ПАТ «Рівнеазот» валових
витрат за період з 01.07.2010 по 31.12.2011 на
суму 3 987 622 грн. по підприємствах, по
яких отримано акти нікчемності, та по
яких вбачається безтоварність
операцій, а саме: ТОВ «ТВК «Оберон», ТОВ
«Харпромпостач», ТОВ „Донована плюс",
ТОВ „Авіо Плюс", ТОВ „Інтерагро", ПП
„Ново-Ком", ТОВ „Транс Фаворит", ТОВ
„Денір", ТОВ „Контрактстрой", не
підтверджені належними й допустимими
доказами та спростовуються
матеріалами справи.

Крім цього, з акта перевірки (арк. акта
90-92 а.с.134-136 т.1), письмових заперечень
проти позову та пояснень представників
відповідачів в судовому засіданні
слідує, що перевіркою встановлено
порушення пп.5.4.9 п.5.4 ст.5 Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств" та п.5 Перехідних положень
Закону України "Про внесення змін до
Закону України "Про оподаткування
прибутку підприємств" від 01.07.2004 № 1957-ІV,
а саме ПАТ «Рівнеазот» завищено валові
витрати по рядку 04.3 декларацій "витрати
на оплату праці" всього в сумі 746 976 грн.
за 3-4 квартал 2010р., І квартал 2011р., а
також завищено задекларовані
показники у рядку 04.4 декларацій "суми
страхового збору" по заробітній платі
соціальної сфери в сумі 251 776 грн., в тому
числі за 3 квартал 2010р. в сумі 70 133 грн.,
за 4-й квартал 2010р. в сумі 80 686 грн., за 1-й
квартал 2011р. в сумі 100 957 грн.

Перевіркою встановлено і позивачем не
заперечується, що ПАТ "Рівнеазот" в
перевіреному періоді віднесено до
складу валових витрат витрати на
утримання закладів соціальної сфери
(медичного персоналу) по заробітній
платі в сумі 1 493 953 грн. та понесено
витрати на сплату нарахувань на
заробітну плату працівників
соціальної сфери (медичного персоналу)
в сумі 503 551 грн.

Відповідно до пп.5.4.9 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств" до валових витрат
відносяться витрати платника податку
на утримання, експлуатацію та
забезпечення основної діяльності
таких об'єктів соціальної
інфраструктури, що перебували на
балансі й утримувалися за рахунок
такого платника податку на момент
набрання чинності цим Законом (крім
капітальних затрат, які підлягають
амортизації), зокрема, закладів охорони
здоров'я, пунктів безоплатного
медичного обстеження, профілактики та
допомоги працівникам.

Водночас, відповідно до п.5 Перехідних
положень Закону України "Про внесення
змін до Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств"
від 01.07.2004 № 1957-ІV витрати, пов'язані з
забезпеченням основної діяльності
об'єктів соціальної інфраструктури,
визначених у пп.5.4.9 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств", включаються до складу
валових витрат платника податку в
розмірі 50% від суми понесених витрат до
моменту передачі таких об'єктів і
пунктів на баланс відповідного бюджету
або їх приватизації згідно з законом.

Враховуючи наведені норми, відповідач
вказує, що витрати на утримання й
експлуатацію об'єктів соціальної
інфраструктури (зокрема, пов'язані з
утриманням об'єкта в належному стані та
його експлуатацією) включаються до
складу валових витрат платника податку
в повному обсязі. Щодо витрат на
забезпечення основної діяльності
об'єктів соціальної інфраструктури (у
тому числі витрат на виплату
заробітної плати медичного персоналу
та нарахування на неї), то такі витрати
включаються до складу валових витрат
платника податку в розмірі 50% від суми
понесених витрат.

Таким чином, ПАТ "Рівнеазот" в порушення
вказаних норм чинного законодавства
завищено валові витрати на витрати по
заробітній платі соціальної сфери на
суму 746 976 грн. та по страховому збору по
заробітній платі соціальної сфери в
сумі 251 776 грн.

При цьому, в ході судового розгляду
адміністративної справи, додатково
обґрунтовуючи вищевказані висновки,
представниками відповідачів надано
ксерокопію двох аркушів змін та
доповнень до статуту медико-санітарної
частини Відкритого акціонерного
товариства «Рівнеазот»,
зареєстрованого розпорядженням від
18.12.1997 2144-р (а.с.136-137 т.19), та довідку
форми № 22-ОПП від 25.01.2012 № 3271/29-19, в якій
відображені відомості, що до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців внесено
запис 06.12.2011 за № 1008069 про
прийняття рішення про ліквідацію
юридичної особи МСЧ ВАТ «Рівнеазот»
(а.с.135 т.19). На думку представників
відповідачів, зазначені ксерокопії
підтверджують, що медико-санітарна
частина ВАТ «Рівнеазот» не була
приватизована згідно з законом, а тому,
відповідно до зазначених вище норм
Закону, витрати на заробітну плату та
нарахування на неї працівникам
медико-санітарної частини ВАТ
"Рівнеазот" підлягали включенню до
витрат позивача в розмірі 50% понесених
витрат.

Представник позивача, заперечуючи
проти доводів податкового органу,
вказував, що всі об'єкти соціальної
сфери, у тому числі й
лікувально-оздоровче управління, є
структурними підрозділами ПАТ
"Рівнеазот", які не є юридичними особами
та не є окремими платниками податку на
прибуток підприємств, а працівники
таких структурних підрозділів
перебувають у трудових відносинах саме
з ПАТ "Рівнеазот".

Перевіряючи обгрунтованість позовних
вимог та заперечень в цій частині
адміністративного спору, суд
встановив, що відповідно до плану
приватизації Рівненського орендного
підприємства "Азот", затвердженого
начальником регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Рівненській області від 04.11.1995, згідно з
Методикою оцінки вартості об'єктів
приватизації, затвердженою Постановою
Кабінету Міністрів України № 36 від
18.01.1995, проведено розрахунок вартості
підприємства як цілісного майнового
комплексу. В пункті 3.7 плану
приватизації зазначено, що РП "Азот" має
на своєму балансі об'єкти
житлово-комунального господарства,
соціально-культурного призначення, а
саме: поліклініка, профілакторій,
гуртожитки, кафе, їдальні, бібліотека,
комбінат дитячих садків, житловий фонд.
Розділом 7 плану приватизації
визначено порядок і умови використання
об'єктів, які не включені в статутний
фонд. Так, об'єкти державного житлового
фонду використовуються і підлягають
приватизації згідно з Законом України
"Про приватизацію державного житлового
фонду" (п.7.1); порядок і умови
використання об'єктів, які не
підлягають приватизації: об'єкти
цивільної оборони передаються на
баланс акціонерного товариства
безоплатно, утримуються за рахунок
його коштів і використовуються за
цільовим призначенням; об'єкти
інженерної інфраструктури міста
(підземний перехід), дитячий садок № 39
передаються в комунальну власність
органам місцевого самоврядування і
фінансуються відповідно до чинного
законодавства, а в разі неприйняття
радою народних депутатів до реєстрації
випуску акцій дитячий садок
зараховується на баланс ВАТ і підлягає
внесенню до статутного фонду (п.7.2).
Структурних підрозділів, які
виділяються зі складу Підприємства в
самостійні підприємства з правом
юридичної особи - немає (п.7.4) (а.с.106-159
т.21). План приватизації погоджений
комісією з приватизації, конференцією
трудового колективу (а.с.160-163 т.21).

Таким чином, зазначеними доказами
стверджено, що об'єкти соціальної
сфери, у тому числі охорони здоров'я, а
саме поліклініка, профілакторій були
приватизовані в складі цілісного
майнового комплексу ВАТ "Рівнеазот" в
1995 році.

Доводи представників відповідачів
фактично зводяться до того, що в
перевіреному періоді ПАТ "Рівнеазот"
виплачувало заробітну плату
працівникам іншої юридичної особи -
Медико-санітарної частини ВАТ
"Рівнеазот", що суд вважає
необґрунтованим та оцінює критично.
Дослідженням витягу змін та доповнень
до Статуту Медико-санітарної частини
ВАТ "Рівнеазот" (редакція 1997 року)
встановлено, що медико-санітарна
частина фінансується з бюджету міста в
частині оплати праці (п.1.2); власником
майна медико-санітарної частини є ВАТ
"Рівнеазот", який фінансує
медсанчастину в частині забезпечення
необхідними матеріальними засобами
(п.1.3); департамент соціального
обслуговування населення Рівненського
міськвиконкому забезпечує медичну
діяльність медсанчастини - контролює
та надає методичні матеріали,
призначає та звільняє головного лікаря
(п.1.4); медсанчастина фінансується за
рахунок коштів ВАТ "Рівнеазот" в
частині забезпечення необхідними
матеріальними засобами (п.4.6).

Будь-які фактичні обставини, які
вказували б на фактичне фінансування
ПАТ "Рівнеазот" в періоді, охопленому
перевіркою, в частині оплати праці
працівників іншої юридичної особи - МСЧ
ВАТ "Рівнеазот" відповідачем не надані,
перевіркою не встановлені, в акті не
описані, в той час як статутом МСЧ ВАТ
"Рівнеазот" було передбачено
відповідне фінансування з бюджету
міста, а не ВАТ "Рівнеазот".

Суд встановив, що в структурі ВАТ
«Рівнеазот» станом на 05.05.2010 та на 06.06.2011
наявне Лікувально-оздоровче
управління, підпорядковане директору з
соціальних питань (а.с.161,163 т.22).

Відповідно до Положення № 71-71 про
лікувально-оздоровче управління ВАТ
«Рівнеазот», затвердженого керуючим
санацією ВАТ «Рівнеазот» 25.05.2007,
встановлено, що лікувально-оздоровче
управління (ЛОУ) є самостійним
структурним підрозділом ВАТ
«Рівнеазот», створене для лікування,
проведення медичних оглядів і
профілактики захворювань працівників
ВАТ «Рівнеазот». Начальник ЛОУ
підпорядковується безпосередньо
директору з соціальних питань. ЛОУ
очолює начальник управління - головний
лікар МСЧ. Призначення на посаду
начальника ЛОУ та звільнення з неї
здійснюється наказом керівника
підприємства за поданням директора з
соціальних питань (а.с.150-159 т.22).

В структуру Лікувально-оздоровчого
управління входить:

станом на 01.04.2007 - медико-санітарна
частина (89 одиниць) та
санаторій-профілакторій (66 одиниць);

станом на 01.10.2008 - госпрозрахункове
зубопротезне відділення (9 одиниць) ,
медико-санітарна частина (79,5 одиниць),
санаторій-профілакторій (59 одиниць);

станом на 01.01.2012 - госпрозрахункове
зубопротезне відділення (5 одиниць) ,
медико-санітарна частина (48,5 одиниць),
санаторій-профілакторій (42 одиниці)
(а.с.160-161,162 т.22).

Чисельність посад працівників
Лікувально-оздоровчого управління ПАТ
«Рівнеазот» відображена у відповідних
штатних розписах перевіреного періоду
(а.с.164-168 т.22).

Вибірковим дослідженням записів в
трудових книжках медичних працівників
ПАТ «Рівнеазот» встановлено, що такі
працівники перебувають в трудових
відносинах з ПАТ «Рівнеазот» на
відповідних посадах в
Лікувально-оздоровчому управлінні
(а.с.136-149 т.22).

За встановлених обставин та
враховуючи, що такі об'єкти соціальної
сфери як поліклініка, профілакторій
були приватизовані в складі цілісного
майнового комплексу ВАТ «Рівнеазот» в
1995 році і відносяться до складу
лікувально-оздоровчого управління як
структурного підрозділу ПАТ
«Рівнеазот», відтак витрати на виплату
заробітної плати, витрати на соціальне
страхування працівників такого
структурного підрозділу позивача
правомірно включались в перевіреному
періоді до витрат підприємства у
повному обсязі, що відповідає приписам
пп.5.4.9 п.5.4 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств" та
п.5 Перехідних положень Закону України
"Про внесення змін до Закону України
"Про оподаткування прибутку
підприємств".

Окрім цього, суд вважає за необхідне
вказати на безпідставність додаткових
пояснень представника відповідача-2
від 27.02.2014 (а.с.70-71 т.22) в частині
завищення на 1,0 млн.грн. валових витрат
за рахунок віднесення до їх складу
витрат на виплату заробітної плати (з
відповідними відрахуваннями)
працівникам соціальної сфери
(медичного персоналу, працівників
громадського харчування, працівників
культури та працівників
житлово-комунального господарства).
По-перше, в акті перевірки в зазначеній
частині відображені відомості щодо
виплати заробітної плати та відповідні
відрахування з неї виключно щодо
медичного персоналу, та не відображені
будь-які аналогічні відомості щодо
інших категорій працівників
соціальної сфери. По-друге, в ході
судового розгляду справи відповідач не
вказував, що інші підрозділи
соціальної сфери (крім МСЧ ВАТ
«Рівнеазот») не були приватизовані
відповідно до закону. По-третє,
дослідженням структури ПАТ
«Рівнеазот» станом на 05.05.2010 та 06.06.2011
встановлено, що управління
громадського харчування,
житлово-комунальна дільниця, палац
культури та спорту «Хімік» наряду з
лікувально-оздоровчим управлінням
входять до складу ПАТ «Рівнеазот»
після приватизації підприємства як
цілісного майнового комплексу, а тому
наявні законні підстави для врахування
в повному обсязі витрат по заробітній
платі таких структурних підрозділів в
складі валових витрат підприємства.

Висновком судово-економічної
експертизи № 271 від 29.10.2013
документально підтвердити висновки
ДПІ у м. Рівному про завищення витрат на
оплату праці в сумі 746 976 грн. та в
частині страхового збору в сумі 251 776
грн. експертам не надається можливим з
покликанням на відсутність
документального підтвердження
приватизації об'єктів соціальної
сфери. Однак, суд зауважує, що
дослідженим судом планом приватизації
підтверджується приватизація
підприємства "Азот" як цілісного
майнового комплексу, в тому числі й
об'єктів соціальної сфери.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що
висновки податкового органу про
завищення ПАТ «Рівнеазот» витрат по
заробітній платі соціальної сфери на
суму 746 976 грн. та по страховому збору по
заробітній платі соціальної сфери в
сумі 251 776 грн. є необґрунтованими, не
відповідають фактичним обставинам
справи та спростовуються дослідженими
доказами.

Також з акта перевірки (арк. акта 93-95
а.с.37-139 т.1), письмових заперечень проти
позову, пояснень представників
відповідачів в судовому засіданні
слідує, що перевіркою встановлено
завищення задекларованих суб'єктом
господарювання показників у рядку 04.12
Декларації "суми витрат зі страхування
(крім витрат з довгострокового
страхування життя та недержавного
пенсійного забезпечення, зазначених у
рядку 04.5 декларації)" всього в сумі 912 285
грн., на суму страхових внесків зі
страхування заставного майна на
користь банку, а саме:

за 4 квартал 2010р. в сумі 256 235 грн.
відповідно до договору добровільного
страхування заставного майна
юридичних осіб № 3625 від 24.09.2010 з ЗАТ СК
«Саламандра Україна», вигодонабувачем
виступає ВАТ КБ «Надра»;

за 1 квартал 2011р. в сумі 656 050 грн.
відповідно до договорів:

добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб № 3625 від 24.09.2010 з
ЗАТ СК «Саламандра Україна», страховий
платіж 206 235 грн., вигодонабувачем
виступає ВАТ КБ «Надра»,

добровільного страхування заставного
майна № 3827 від 01.02.2011 з ЗАТ СК
«Саламандра Україна», страховий платіж
49616 грн., вигодонабувачем виступає ПАТ
«Кліринговий дім»,

добровільного страхування заставного
майна юридичних осіб № 3437 від 02.04.2010 з
ЗАТ СК «Саламандра Україна», страховий
платіж 400 199 грн., вигодонабувачем
виступає ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк».

Відповідач вважає, що оскільки
страхові ризики, пов'язані з наданням
кредиту, є страховими ризиками
сторонньої юридичної особи (банку) та
не пов'язані безпосередньо з власною
господарською діяльністю позивача в
контексті Закону, витрати у вигляді
страхових внесків зі страхування
заставного майна на користь банку до
валових витрат платника податків не
включаються.

Суд встановив, що 24.09.2010 між ПАТ
«Страхова компанія
«Саламандра-Україна» (страховик) та ВАТ
«Рівнеазот» (страхувальник) укладено
договір добровільного страхування
майна № 3625, предметом якого є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству і
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням майном, що вказане в п.2
цього договору (п.1.1). Майно
страхувальника (нерухоме майно згідно
з додатком № 1 та рухоме майно згідно з
додатками № 2, № 3, які є невід'ємними
частинами цього Договору) передається
в заставу Вигодонабувачу ВАТ «КБ
«Надра» за договором іпотеки № 0109/10-01/і
від 24.09.2010 та за договорами застави
обладнання від 24.09.2010 (а.с.126-131 т.11).

Додатковою угодою № 1 від 05.04.2011 до
договору № 3625 від 24.09.2010 пункт 2 «Майно
страхувальника» доповнено пп.2.3 -
нерухоме майно (будівлі) згідно з
додатком №4, що є невід'ємною частиною
договору (а.с.189 т.11).

Перелік майна (виробничо-технологічне
обладнання наведено в додатку № 2 до
договору № 3525 від 24.09.2010; перелік
виробничих та адміністративних
будівель наведено в додатку № 4 до
договору № 3625 від 24.09.2010; перелік
нерухомого майна наведено в додатку № 1
до договору № 3625 від 24.09.2010
(а.с.132-188,190-195,196-199 т.11).

Також суд встановив, що 01.02.2011 між ПАТ
«Страхова компанія
«Саламандра-Україна» (страховик) та ВАТ
«Рівнеазот» (страхувальник) укладено
договір добровільного страхування
майна № 3827, предметом якого є майнові
інтереси Страхувальника, що не
суперечать чинному законодавству і
пов'язані з володінням, користуванням і
розпорядженням майном, що вказане в п.2
цього договору (п.1.1). Майно
страхувальника - будівлі та нежитлові
приміщення соціальної сфери, зазначені
в додатку № 1 до цього договору, що є
його невід'ємною частиною, передається
в заставу Вигодонабувачу ПАТ «Банк
«Кліринговий Дім» та є предметом
іпотеки згідно з іпотечним договором №
90/2007-01К від 27.12.2007 (п.2) (а.с.200-205, 206 т.11).

Крім цього, 02.04.2010 між ЗАТ «Страхова
компанія «Саламандра-Україна»
(страховик), ВАТ «Рівнеазот»
(страхувальник) та ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України»
(вигодонабувач) укладено договір
добровільного страхування майна №3437,
предметом якого є майнові інтереси
Страхувальника, що не суперечать
чинному законодавству і пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням майном, що вказане в п.2
цього договору (п.1.1). Майно
страхувальника - зазначене в додатку №
1 до Договору і передається в заставу
Вигодонабувачу за договорами іпотеки
№ 6509Z7, №6509Z8 від 31.03.2009 (а.с.206-211, 212-213 т.11).

Суд встановив, що 10.12.2007 між Акціонерним
банком «Кліринговий дім» та ВАТ
«Рівнеазот» (Позичальник) укладено
кредитний договір № 90/2007-К на відкриття
поновлюваної кредитної лінії з лімітом
33950000 грн. на поповнення обігових коштів
для цільового використання, яке
передбачає право Позичальника
спрямовувати отримані від Банку кошти
на будь-які власні операції, що
пов'язані з господарською діяльністю,
що не суперечать законодавству
України, зокрема, але не виключно, на
оплату товарів (робіт, послуг), у тому
числі й авансування, на підставі
будь-яких договорів (правочинів),
рахунків (інвойсів). Забезпеченням
виконання зобов'язань за цим Договором
є майно (майнові права) згідно договору
застави, який укладається між Банком
та Позичальником. Підпунктом 6.3.3.4 п.6.3
ст.6 договору встановлено, що Банк має
право відмовити Позичальнику в наданні
траншів та/або в продовженні терміну
дії цього Договору, а також вимагати
дострокового повернення кредиту та
нарахованих процентів, якщо
Позичальник в період дії цього
Договору допускав порушення
зобов'язань перед Банком, передбачених
договорами, укладеними в забезпечення
виконання зобов'язань за цим Договором,
та зобов'язань за договорами
страхування заставленого майна,
вигодонабувачем за якими є Банк
(а.с.214-218 т.11). Додатковими договорами до
кредитного договору № 90/2007-К від 10.12.2007
сторони дійшли згоди про продовження
терміну дії договору до 22.10.2012 включно
(а.с.220-236 т.11).

Крім цього, 24.04.2008 між ВАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» та
ВАТ «Рівнеазот» (Позичальник) укладено
кредитний договір № 6508К9 на надання
відновлюваної кредитної лінії лімітом
19000000 грн. для поповнення оборотних
коштів з метою фінансування поточних
потреб Позичальника, що відповідно до
ст.1 Договору означає потребу
Позичальника у фінансуванні придбання
сировини, матеріалів, оплати послуг,
виплати заробітної плати та інших
виробничих потреб Позичальника
(а.с.1-14,15-33 т.6), а також укладено
кредитний договір № 6508К10 від 24.04.2008 на
відкриття не відновлюваної кредитної
лінії лімітом 15000000 грн. на поповнення
обігових коштів, які будуть
використовуватись для забезпечення
поточної діяльності (а.с.34-52,53-64 т.6).
Умовами кредитних договорів
передбачено їх забезпечення заставою
та іпотекою.

23.09.2010 між ВАТ комерційний банк «Надра»
та ВАТ «Рівнеазот» (Позичальник)
укладено кредитний договір про надання
відновлювальної кредитної лінії з
вільним режимом кредитування № 0109/10-01
(а.с.237-253 т.11). Кредитна лінія надається
Позичальнику на наступні цілі: для
рефінансування заборгованості перед
ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ «Державний
експортно-імпортний банк України» та
поповнення обігових коштів (п.1.4). В
забезпечення виконання зобов'язань по
цьому Договору Позичальник надає Банку
в іпотеку визначені договором будівлі
та споруди та в заставу технологічне
обладнання (п.1.7). Позичальник
зобов'язаний протягом п'яти робочих
днів з моменту укладення відповідного
договору іпотеки та додаткових угод до
нього застрахувати/ забезпечити
страхування
іпотекодавцем/заставодавцем за свій
рахунок предмети забезпечення на
користь Банку на весь строк дії цього
Договору (пп.3.3.19).

Кредитні кошти, одержані від АБ
«Кліринговий Дім» та ВАТ КБ «Надра» за
вищевказаними кредитними договорами
частково використані ПАТ «Рівнеазот»
для оплати за енергоносії (природний
газ, електроенергія активна), що
підтверджується дослідженими судом
платіжними дорученнями (а.с.262-273 т.11).

Судом встановлено, що ПАТ «Рівнеазот»
задекларовано показники у рядку 04.12
Декларації з податку на прибуток
підприємства «суми витрат зі
страхування (крім витрат з
довгострокового страхування життя та
недержавного пенсійного забезпечення,
зазначених у рядку 04.5 декларації)»:

за 4 квартал 2010р. в сумі 256 235 грн.
страхових внесків, сплачених ЗАТ СК
«Саламандра Україна» за договором
добровільного страхування заставного
майна № 3625 від 24.09.2010;

за 1 квартал 2011р. в сумі 656 050 грн.
страхових внесків, сплачених ЗАТ СК
«Саламандра Україна» відповідно до
договорів добровільного страхування
заставного майна: № 3625 від 24.09.2010,
страховий платіж 206 235 грн.; № 3827 від
01.02.2011, страховий платіж 49616 грн.; № 3437
від 02.04.2010, страховий платіж 400 199 грн.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» валові витрати
виробництва та обігу (далі - валові
витрати) - сума будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до п.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» будь-які витрати зі
страхування ризиків загибелі врожаю,
транспортування продукції платника
податку; цивільної відповідальності,
пов'язаної з експлуатацією
транспортних засобів, що перебувають у
складі основних фондів платника
податку; екологічної та ядерної шкоди,
що може бути завдана платником податку
іншим особам; майна платника податку;
будь-які витрати із страхування
ризиків, пов'язаних із виробництвом
національних фільмів; кредитних та
інших ризиків платника податку,
пов'язаних із здійсненням ним
господарської діяльності, у межах
звичайної ціни страхового тарифу
відповідного виду страхування, діючого
на момент укладення такого страхового
договору, за винятком страхування
життя, здоров'я або інших ризиків,
пов'язаних з діяльністю фізичних осіб,
що перебувають у трудових відносинах з
платником податку, обов'язковість
якого не передбачена законодавством,
або будь-які витрати зі страхування
сторонніх фізичних чи юридичних осіб.

Якщо умови страхування передбачають
виплату страхового відшкодування на
користь платника податку -
страхувальника, застраховані збитки,
понесені таким платником податку,
відносяться до його валових витрат у
податковий період їх понесення, а суми
страхового відшкодування таких
збитків включаються до валових доходів
такого платника податку у податковий
період їх отримання.

Віднесення до складу валових витрат
платника податку витрат із страхування
(крім витрат по медичному, пенсійному
страхуванню та за обов'язковими видами
страхування) здійснюється в розмірі, що
не перевищує 5 відсотків валових витрат
(10 відсотків - для суб'єктів
кінематографії, які здійснюють
виробництво національних фільмів) за
звітний податковий період, наростаючим
підсумком з початку року, а для
сільськогосподарських підприємств - за
звітний податковий рік.

Таким чином, витрати у вигляді
страхових внесків відносяться до
валових витрат страхувальника якщо
вони безпосередньо пов'язані з його
власною господарською діяльністю.

Пунктом 1.32 ст.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
визначено, що господарська діяльність -
будь-яка діяльність особи, направлена
на отримання доходу в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, у разі коли безпосередня участь
такої особи в організації такої
діяльності є регулярною, постійною та
суттєвою. Під безпосередньою участю
слід розуміти зазначену діяльність
особи через свої постійні
представництва, філіали, відділення,
інші відокремлені підрозділи, а також
через довірену особу, агента або
будь-яку іншу особу, яка діє від імені
та на користь першої особи.

Доводи податкового органу про те, що
оскільки страхові ризики, пов'язані з
наданням кредиту, є страховими
ризиками сторонньої юридичної особи
(банку), відтак не пов'язані
безпосередньо з власною господарською
діяльністю ПАТ "Рівнеазот", не можуть
бути визнані обґрунтованими, позаяк
судом встановлено, що вказані вище
договори добровільного страхування
майна були укладені з метою
забезпечення ризиків знищення майна,
яке ПАТ «Рівнеазот» передавало в
заставу банківським установам в якості
забезпечення кредитних договорів та є
обов'язковою умовою відповідних
кредитних договорів. При цьому
кредитні договори укладались з метою
отримання кредитів для поповнення
обігових коштів для фінансування
поточних потреб підприємства, тобто
для використання при здійсненні
власної господарської діяльності ПАТ
"Рівнеазот". Відтак, якщо підприємство
отримує фінансовий кредит для
використання його у власній
господарській діяльності, то витрати у
вигляді страхових платежів на
страхування власного заставленого
майна правомірно включаються до
валових витрат такого платника податку
з урахуванням обмеження, розмір якого
встановлено абз. 3 пп.5.4.6 п.5.4 ст.5 Закону
України "Про оподаткування прибутку
підприємств".

Висновком судово-економічної
експертизи № 271 від 29.10.2013 завищення
валових витрат на суму 912 285 грн.
документально не підтверджується, що
відповідає встановленим судом
обставинам справи та враховується
судом.

За встановлених обставин, суд вважає,
що висновки податкового органу про
завищення ПАТ «Рівнеазот» валових
витрат на суму страхових внесків зі
страхування заставного майна в розмірі
912 285 грн. не ґрунтується на приписах
матеріального закону та
спростовується дослідженими судом
доказами.

Таким чином, підсумовуючи наведене
вище, оскільки в ході судового розгляду
адміністративної справи не
підтверджені належними та допустимими
доказами порушення, встановлені
плановою перевіркою ПАТ «Рівнеазот» в
повному обсязі щодо формування валових
доходів та валових витрат за період з
01.07.2010 по 31.12.2011, суд вважає
необгрунтованими висновки податкового
органу про заниження податку на
прибуток всього на суму 114 459 781 грн. та
завищення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток за
2010 рік на суму 83 151 312 грн., за І квартал
2011 року на суму 7 114 944 грн., за 2-4 квартали
2011 року на суму 339 018 868 грн., що виключає
застосування штрафних (фінансових)
санкцій за заниження податкового
зобов'язання.

При цьому, представниками відповідачів
на вимогу суду не було надано
обґрунтованого розрахунку сум
основного платежу та штрафних санкцій
в розрізі виявлених порушень,
покликаючись на неможливість такого
розрахунку, оскільки розмір окремих
порушень не перекриває суми збитків
(а.с.70-71 т.22).

Відповідно до статті 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України;

2) з використанням повноваження з метою,
з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи всім формам
дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія);

9) з урахуванням права особи на участь у
процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

За результатами судового розгляду
адміністративної справи суд дійшов
висновку, що спірні податкові
повідомлення-рішення ДПІ у м. Рівному
від 17.07.2012 № , від 05.09.2012 № не
відповідають критеріям правомірності,
оскільки прийняті необґрунтовано,
упереджено, без урахування фактичних
обставин, з порушенням установленої
законом процедури, при недотриманні
норм матеріального закону, з
порушенням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення, а відтак є такими, що
порушують права та законні інтереси
платника податків, які підлягають до
судового захисту шляхом визнання
протиправними та скасування
неправомірних рішень суб'єкта владних
повноважень. Таким чином, позовні
вимоги в зазначеній частині підлягають
до задоволення в повному обсязі.

Вирішуючи спір про визнання
протиправним та скасування (в частині
та повністю) рішення Державної
податкової служби у Рівненській
області № 17084/10-210/263-266,268-269 від 03.09.2012,
суд виходить з такого.

Відповідно до статті 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Порядок оскарження рішень
контролюючих органів регламентований
статтею 56 Податкового кодексу України.

Так, рішення, прийняті контролюючим
органом, можуть бути оскаржені в
адміністративному або судовому
порядку (п.56.1).

Відповідно до п.56.2 у разі коли платник
податків вважає, що контролюючий орган
неправильно визначив суму грошового
зобов'язання або прийняв будь-яке інше
рішення, що суперечить законодавству
або виходить за межі повноважень
контролюючого органу, встановлених цим
Кодексом або іншими законами України,
він має право звернутися до
контролюючого органу вищого рівня із
скаргою про перегляд цього рішення.

Згідно з п.56.8 контролюючий орган, який
розглядає скаргу платника податків,
зобов'язаний прийняти вмотивоване
рішення та надіслати його протягом 20
календарних днів, наступних за днем
отримання скарги, на адресу платника
податків поштою з повідомленням про
вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.18 ст.56 цього Кодексу
встановлено, що з урахуванням строків
давності, визначених статтею 102 цього
Кодексу, платник податків має право
оскаржити в суді податкове
повідомлення - рішення або інше рішення
контролюючого органу у будь-який
момент після отримання такого рішення.

Системний аналіз наведених норм закону
дає підстави для висновку, що рішення
контролюючого органу, прийняте за
наслідками процедури
адміністративного оскарження, може
бути оскаржене платником податків до
суду, а відтак доводи відповідача-2 про
наявність підстав для закриття
провадження у справі в обумовленій
частині у зв'язку з тим, що спір не
підлягає вирішенню в порядку
адміністративного судочинства, не
можуть бути визнані обґрунтованими.

Відповідно до приписів статті 2 КАС
України судовому захисту підлягає лише
дійсне порушене право особи від
порушень з боку суб'єктів владних
повноважень у сфері публічно-правових
відносин.

За досліджених судом обставин рішення
контролюючого органу, прийняте за
наслідками процедури
адміністративного оскарження,
безпосередньо не створює, не змінює та
не припиняє прав та обов'язків платника
податків у сфері публічно-правових
відносин, а відтак не порушує його прав
та законних інтересів. Зазначене
рішення відповідача-2 слугувало
підставою для прийняття відповідного
податкового повідомлення-рішення,
шляхом скасування якого в судовому
порядку у зв'язку з його протиправністю
порушені інтереси платника податків
поновлюються в повному обсязі.

З огляду на наведене, суд вважає, що
позовні вимоги про визнання
протиправним та скасування (в частині
та повністю) рішення Державної
податкової служби у Рівненській
області № 17084/10-210/263-266,268-269 від 03.09.2012 до
задоволення не підлягають.

Відповідно до ч.3 ст.94 КАС України
судові витрати присуджуються на
користь позивача відповідно до
задоволених вимог. Статтею 87 КАС
України визначено, що судові витрати
складаються із судового збору та
витрат, пов'язаних з розглядом справи,
до яких відносяться, зокрема, витрати,
пов'язані з проведенням судових
експертиз.

При пред'явленні адміністративних
позовів ПАТ «Рівнеазот» сплачено
судовий збір в сумі 4292 грн. (а.с.2 т.1, а.с.2
т.16); за проведення судово-економічної
експертизи сплачено 60434,00 грн. для
Львівського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України (а.с.187
т.19). На час пред'явлення
адміністративного позову судовий збір
за немайновою вимогою підлягав до
сплати в сумі 32,19 грн. Оскільки в
частині немайнових позовних вимог
підстави для задоволення позову
відсутні, тому судовий збір в сумі 64,38
грн. на користь позивача не
присуджується.

Таким чином, на користь позивача
присуджуються судові витрати в
загальній сумі 64661,62 грн., у тому числі
судовий збір в сумі 4227,62 грн., витрати,
пов'язані з проведенням судової
експертизи, в сумі 60434,00 грн.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Податкові повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у м.
Рівному Рівненської області Державної
податкової служби від 17.07.2012 № ,
від 05.09.2012 № визнати
протиправними та скасувати.

В решті позову відмовити.

Присудити на користь позивача Публічне
акціонерне товариство "Рівнеазот" із
Державного бюджету України судові
витрати в сумі 64661,62 грн., у тому числі
судовий збір у розмірі 4227,62 грн.,
витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи, в сумі 60434,00 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Головуючий cуддя
Дорошенко Н.О.

Судді
Комшелюк Т.О.

Кравчук Т.О.