Справа № К/9991/9276/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/9276/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою Управління у
справах захисту прав споживачів в
Луганській області на постанову
Луганського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 лютого 2011 року у справі за позовом
Луганського міського комунального
підприємства "Теплокомуненерго" до
Управління у справах захисту прав
споживачів в Луганській області про
визнання протиправним та скасування
припису, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Луганського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2010 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 03 лютого 2011
року, позов задоволено. Визнано
протиправним та скасовано винесений
Управлінням у справах захисту прав
споживачів в Луганській області припис
№567 від 10.09.2010 року.

Не погоджуючись з вказаними судовими
рішеннями, Управління у справах
захисту прав споживачів в Луганській
області звернулось з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, просить їх
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що відповідач, згідно п.1
Наказу Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 09 грудня 2007 року № 217, є
територіальним органом Державного
комітету України з питань технічного
регулювання та споживчої політики,
який забезпечує реалізацію державної
політики у сфері захисту прав
споживачів на території відповідного
регіону та здійснює державний захист
прав споживачів.

Наказом Державного комітету з питань
технічного регулювання та споживчої
політики від 23 червня 2009 року № 229
затверджено Положення про управління у
справах захисту прав споживачів в
Автономній Республіці Крим, областях,
містах Києві та Севастополі.

09.09.2010 року уповноваженою особою
відповідача - заступником начальника
управління Шупрановим П.М. проведена
перевірка дотримання позивачем
законодавства про захист прав
споживачів.

За наслідками перевірки відповідачем
складений акт перевірки дотримання
законодавства про захист прав
споживачів від 09 вересня 2010 року № 001517,
на підставі якого керівником
відповідача винесений припис від № 567
від 10.09.2010 року, яким позивачу приписано
припинити порушення прав ОСОБА_5 в
частині неправомірного нарахування
виплат за ненадані послуги, припинити
нарахування виплат за ненадані послуги
ОСОБА_5, провести перерахунок за
ненадані послуги центрального
опалення ОСОБА_5, проінформувати
управління до 07.10.2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що 01
серпня 2007 року між Луганським міським
комунальним підприємством
«Теплокомуненерго» та житлово
будівельним кооперативом «Сонечко»
укладено договір на постачання
теплової енергії.

Згідно умов вказаного договору,
Луганське міське комунальне
підприємство «Теплокомуненерго»
(Постачальник) бере на себе
зобов'язання щодо вироблення та
постачання теплової енергії житлово
будівельному кооперативу «Сонечко»
(Споживач) за адресою: АДРЕСА_1, в якому
мешкає ОСОБА_5

Відповідно до розділу 6 цього Договору,
розрахунки з (Постачальником)
Луганським міським комунальним
підприємством «Теплокомуненерго» за
використану теплову енергію проводить
(Споживач) житлово будівельний
кооператив «Сонечко» на підставі
виставлених Постачальником рахунків.

Законом України "Про захист прав
споживачів" від 12.05.1991 року № 1023-XII
визначено терміни, які вживаються в
такому значенні:

договір усний чи письмовий правочин
між споживачем і продавцем (виконавцем)
про якість, термін ціну та інші умови,
за яких реалізується продукція.
Підтвердження вчинення усного
правочину оформлюється квитанцією,
товарним чи касовим чеком, квитком,
талоном або іншими документами;

споживач - громадянин, який придбаває,
замовляє, використовує або має намір
придбати чи замовити товари (роботи,
послуги) для власних побутових потреб;

виготівник - підприємство, установа,
організація або
громадянин-підприємець, які виробляють
товари для реалізації;

виконавець - підприємство, установа,
організація або
громадянин-підприємець, які виконують
роботи або надають послуги.

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, мешканець вказаного будинку
житлово-будівельного кооперативу
«Сонечко» ОСОБА_5 будь-яких договорів з
Луганським міським комунальним
підприємством «Теплокомуненерго» на
постачання теплової енергії не
укладав, тому відносно цього
підприємства ОСОБА_5 не є споживачем в
розумінні Закону України "Про захист
прав споживачів".

Згідно ст. 29 Закону Закон України "Про
житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004
року № 1875-IV, договір на надання
житлово-комунальних послуг у
багатоквартирному будинку укладається
між власником квартири, орендарем чи
квартиронаймачем та
балансоутримувачем або уповноваженою
ним особою. У разі якщо
балансоутримувач не є виконавцем, він
укладає договори на надання
житлово-комунальних послуг з іншим
виконавцем.

Отже, як вірно встановлено судами
попередніх інстанцій, Луганське міське
комунальне підприємство
«Теплокомуненерго», у розумінні Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги", Закону України "Про захист
прав споживачів", є виробником житлово
комунальних послуг, а виконавцем
житлово комунальних послуг є
житловобудівельний кооператив
«Сонечко».

За таких обставин, відповідачем
необґрунтовано застосовані заходи
державного контролю у сфері дотримання
захисту прав споживачів, оскільки
позивач не є безпосереднім виконавцем
житлово комунальних послуг для ОСОБА_5

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку, що при вирішенні
справи судами першої та апеляційної
інстанцій вірно застосовані норми
матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для
задоволення касаційної скарги судова
колегія не вбачає.

Згідно з частиною першою статті 224 КАС
України суд касаційної інстанції
залишає касаційну скаргу без
задоволення, а судові рішення без змін,
якщо визнає, що суди першої та
апеляційної інстанції не допустили
порушень норм матеріального і
процесуального права при ухваленні
судових рішень чи вчиненні
процесуальних дій.

Керуючись статтями 220, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

УХВАЛИЛА:

Касаційну скаргу Управління у справах
захисту прав споживачів в Луганській
області залишити без задоволення, а
постанову Луганського окружного
адміністративного суду від 26 листопада
2010 року та ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 03 лютого 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути переглянута в порядку ст.ст.
235-239 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: