Справа № 817/4595/13-а
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"08" квітня 2014 р.
Справа № 817/4595/13-а

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Котік Т.С.,

при секретарі
Сидорук Р.М. ,

за участю представника Рівненського
міського

центру зайнятості Шерстобітової О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Рівненського міського центру
зайнятості на постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"29" січня 2014 р. у справі за позовом
Рівненського міського центру
зайнятості до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості ,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2013 року Рівненський міський
центр зайнятості (далі - Рівненський
МЦЗ) звернувся до суду з
адміністративним позовом до ОСОБА_4, в
якому просив стягнути 8992,73 грн.
виплаченого матеріального
забезпечення на випадок безробіття. В
обґрунтування позову, позивач
посилався на те, що відповідачка була
зареєстрована як безробітна, проте на
підставі інформації, наданої
виконавчим комітетом Рівненської
міської ради було виявлено факт
реєстрації ОСОБА_4 як фізичної особи -
підприємця. На повідомлення в
добровільному порядку повернути кошти
остання відмовилася.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 29 січня 2014
року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Рівненський МЦЗ,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судове рішення та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги. Вважає внесення
державним реєстратором запису про факт
реєстрації припинення підприємницької
діяльності до ЄДРПОУ не лише
формальним відображенням фактичної
обставини. Звертає увагу суду на те, що
оскільки дати внесення до Єдиного
реєстру запису про державну реєстрацію
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 не
було, тому вона мала статус підприємця
і належала до категорії громадян, які
забезпечують себе роботою самостійно.

Розглянувши справу відповідно до ст.195
КАС України, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13.12.2012 року
відповідачка звернулася в Рівненський
МЦЗ, як така що шукає роботу. В день
звернення на підставі заяви від 20.12.2012
року, їй надано статус безробітної та
призначено виплату допомоги по
безробіттю, яка нараховувалась та
виплачувалась у розмірі, встановленому
законодавством.

Згідно інформації, наданої виконкомом
Рівненської міської ради, позивачем
було встановлено, що під час
перебування на обліку у центрі
зайнятості і отримання допомоги по
безробіттю в період з 20.12.2012 року по
09.08.2013 року ОСОБА_4 була зареєстрована
як фізична особа - підприємець і в цей
час отримала допомогу по безробіттю в
сумі 8992,73 грн.. На цій підставі 14.10.2013
року відповідачці було направлено лист
з пропозицією протягом 15 календарних
днів повернути незаконно отримані
кошти у сумі 8992,73 грн.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
дійшов висновків про те, що на момент
звернення до Рівненського МЦЗ про
надання статусу безробітного, ОСОБА_4
не відносилася до категорії зайнятого
населення, діяльністю яка приносить
дохід у грошовій або іншій формі не
займалася, а тому допомога по
безробіттю отримана нею правомірно.

Колегія суддів погоджується з
вказаними висновками суду першої
інстанції, виходячи з наступного.

Приписами ч.3 ст.1 Закону України "Про
зайнятість населення" визначено, що в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах:

- працюючі по найму на умовах повного
або неповного робочого дня (тижня) на
підприємствах, в установах і
організаціях, незалежно від форм
власності, у міжнародних та іноземних
організаціях в Україні і за кордоном, у
фізичних осіб;

- громадяни, які самостійно
забезпечують себе роботою, включаючи
підприємців, осіб, зайнятих
індивідуальною трудовою діяльністю,
творчою діяльністю, члени
кооперативів, фермери та члени їх
сімей, що беруть участь у виробництві, а
також члени особистих селянських
господарств, діяльність яких
здійснюється відповідно до Закону
України "Про особисте селянське
господарство";

- обрані, призначені або затверджені на
оплачувану посаду в органах державної
влади, управління та громадських
об'єднаннях;

- які проходять службу в Збройних Силах
України, Службі безпеки України,
Державній прикордонній службі України,
військах внутрішньої та конвойної
охорони і Цивільної оборони України,
органах внутрішніх справ України,
інших військових формуваннях,
створених відповідно до законодавства
України, Державній службі спеціального
зв'язку та захисту інформації України,
альтернативну (невійськову) службу;

- які проходять професійну підготовку,
перепідготовку і підвищення
кваліфікації з відривом від
виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах;

- працюючі громадяни інших країн, які
тимчасово перебувають в Україні і
виконують функції, не пов'язані із
забезпеченням діяльності посольств і
місій.

Статтею 1 цього ж Закону встановлено, що
зайнятість - це діяльність громадян,
пов'язана із задоволенням особистих та
суспільних потреб і така, що, як
правило, приносить їм дохід у грошовій
або іншій формі.

Приписами ч.1 ст.46 Закону України "Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців" визначено,
що державна реєстрація припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця проводиться,
зокрема, у разі постановлення судового
рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної
особи - підприємця.

Окрім того, ч.3 ст. 49 цього Закону
передбачено обов'язок державного
реєстратора не пізніше наступного дня
з дати надходження судового рішення
внести відповідні дані до Єдиного
державного реєстру та в той же день
повідомити органи статистики, доходів
і зборів, Пенсійного фонду України та
фізичну особу-підприємця, щодо якої
було постановлено судове рішення, про
внесення такого запису.

Як встановлено судом, постановою
Рівненського окружного
адміністративного суду від 14.12.2011 року,
яка набрала законної сили 11.01.2012 року,
було припинено підприємницьку
діяльність ОСОБА_4 Вказана постанова
була отримана державним реєстратором
18.06.2012 року (а.с. - 27), про те ж запис про
припинення підприємницької діяльності
було внесено 09.08.2013 року, тобто більше,
ніж через рік після набрання судовим
рішенням законної сили.

Суд першої інстанції дійшов вірних
висновків про те, що згідно ч.1 ст.255 КАС
України, постанова або ухвала суду, яка
набрала законної сили, є обов'язковою
для осіб, які беруть участь у справі,
для їхніх правонаступників, а також для
всіх органів, підприємств, установ та
організацій, посадових чи службових
осіб, інших фізичних осіб і підлягає
виконанню на всій території України.
Отже, внесення відповідного запису до
ЄДРПОУ про припинення підприємницької
діяльності ОСОБА_4 повинно було
відбутись 19.06.2012 року.

Допитана в суді першої інстанції
свідок ОСОБА_5, яка є працівником
Рівненського міського центру
зайнятості, підтвердила, що ОСОБА_4
повідомляла її про припинення
підприємницької діяльності на
підставі рішення суду.

Отже, під час розгляду справи, судом не
було встановлено в діях відповідачки
ознак умисного невиконання нею своїх
обов'язків чи зловживання ними при
отриманні соціальної допомоги по
безробіттю.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновків, що судом першої
інстанції було неправильно
застосовано норми матеріального права
чи порушено норми процесуального
права, оскільки згідно приписів ч.3 ст.36
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття", сума виплаченого
забезпечення та вартості наданих
соціальних послуг застрахованій особі
стягується з цієї особи з моменту
виникнення обставин, що впливають на
умови виплати її забезпечення та
надання соціальних послуг, внаслідок
умисного невиконання нею своїх
обов'язків та зловживання ними. Проте,
судом вказані обставини не
встановлені.

З огляду на вищенаведене, апеляційна
скарга не підлягає до задоволення, а
постанова суду першої інстанції
підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Рівненський міський
центр зайнятості залишити без
задоволення, а постанову Рівненського
окружного адміністративного суду від
"29" січня 2014 р. без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
її в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Т.С. Котік

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Повний текст cудового рішення
виготовлено "09" квітня 2014 р.

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: Рівненський
міський центр зайнятості
вул.Кавказька,4,м.Рівне,33013

3- відповідачу/відповідачам: ОСОБА_4
АДРЕСА_1

4-третій особі: - ,