Справа № К/9991/89475/11-С
Суддя: Амєлін С.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" березня 2014 р. м. Київ
К/9991/89475/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Амєліна С.Є. - головуючого,

Кобилянського М.Г.,

Юрченка В.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
на постанову Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року та рішення колегії суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Рівненської області
від 17 червня 2010 року в справі за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
управління Пенсійного фонду України в
місті Рівне про зобов'язання підвищити
пенсію,

в с т а н о в и л а :

У грудні 2008 року позивачі звернулися в
суд з адміністративними позовами, в
якому зазначали, що відповідач в
порушення вимог статті 6 Закону України
«Про соціальний захист дітей війни» з 09
липня по 31 грудня 2007 року не підвищував
пенсію на 30 відсотків мінімальної
пенсії за віком, внаслідок чого виникла
заборгованість, яку просили стягнути.

Ухвалою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року адміністративні справи об'єднані
в одне провадження.

Постановою Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року позов задоволено: зобов'язано
провести нарахування та виплату
підвищення до пенсії за віком з 09 липня
по 31 грудня 2007 року включно в сумі 703,87
грн. кожному.

Рішення колегії суддів судової палати
в цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 17 червня 2010
року рішення суду першої інстанції
змінено в частині стягнення підвищення
пенсії у визначеному розмірі.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального і процесуального суду,
просив скасувати судові рішення та
ухвалити нове про відмову у
задоволенні позову.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивачі мають право на
державну соціальну підтримку
відповідно до вимог статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Частково задовольняючи позов суд
першої інстанції виходив з того, що
права позивача щодо грошового розміру
державної соціальної підтримки
порушені та підлягають поновленню з
урахуванням Рішення Конституційного
суду України від 09 липня 2007 року.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд виходив з того, що
визначення конкретних сум, які
підлягають виплаті, належить до
повноважень відповідача, а не суду.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального й
процесуального права, правової оцінки
обставин у справі колегія суддів
приходить до висновку про те, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що позивач має право на
державну соціальну підтримку
відповідно до вимог статті 6 Закону
України «Про соціальний захист дітей
війни».

Відповідно до вимог статті 7 вказаного
Закону фінансове забезпечення
державних соціальних гарантій,
передбачених цим Законом, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України.

Пунктом 12 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік» дію
статті 6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» зупинено на 2007 рік.

Рішенням Конституційного Суду України
від 09 липня 2007 року (справа про
соціальні гарантії громадян) положення
пункту 12 статті 71 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2007 рік»
визнані неконституційними з дня
ухвалення цього рішення.

Таким чином з 09 липня 2007 року вихідним
критерієм обрахунку підвищення пенсії
дітям війни виступав мінімальний
розмір пенсії за віком, який відповідно
до частини першої статті 28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
обчислювався виходячи з визначеного
законом прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність.

Вихідним критерієм обрахунку
підвищення пенсії дітям війни був
мінімальний розмір пенсії за віком,
який відповідно до частини 1 статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» обчислювався виходячи з
визначеного законом прожиткового
мінімуму для осіб, які втратили
працездатність.

Положення частини третьої статті 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» стосовно застосування
мінімального розміру пенсії за віком,
встановленого частиною першої цієї
статті, тільки щодо визначення
розмірів пенсій, призначених згідно з
цим Законом, не є перешкодою для
застосування даної величини
мінімального розміру пенсії за віком
до обрахування інших пенсій чи доплат,
пов'язаних з мінімальною пенсією за
віком, оскільки чинним законодавством
не встановлено іншого, крім
передбаченого частиною першою цієї
статті мінімального розміру пенсії за
віком.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до обґрунтованого висновку про
те, що з 09 липня 2007 року суб'єкт владних
повноважень порушив право позивачів як
дитини війни на соціальний захист.

Змінюючи рішення суду першої інстанції
апеляційний суд правильно виходив з
того, що повноваження щодо обчислення
суми підвищення пенсії, яка підлягає
стягненню на користь позивачів,
належить відповідачу, а не суду.

Судові рішення ухвалені з додержанням
норм процесуального та матеріального
права, передбачених статтею 229 Кодексу
адміністративного судочинства України
підстав для їх скасування і ухвалення
нового рішення не вбачається.

Керуючись статтями 222, 223, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в місті Рівне
залишити без задоволення, а рішення
колегії суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області від 17 червня 2010
року та змінену ним постанову
Рівненського окружного
адміністративного суду від 17 серпня 2009
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, і
оскарженню не підлягає.

Судді:С.Є. Амєлін /підпис/ М.Г.
Кобилянський /підпис/ В.В. Юрченко
/підпис/