Справа № 806/758/14
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2014 року
Житомир справа №
806/758/14

категорія 5.2.2

Житомирський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді Шимоновича Р.М.,

за участі секретаря Талько А.М.,

за участі представника позивача
Гордейчик В.В.,

за участі представника відповідача
Меодушевський М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
позовом приватного підприємства
"Укрпродекспорт" до Житомирської
митниці Міндоходів про визнання
протиправними та скасування рішення і
картки відмови,

встановив:

Приватне підприємство "Укрпродекспорт"
(далі - ПП "Укрпродекспорт") звернулось
до суду з позовом, в якому, з
урахуванням уточнених позовних вимог,
просило визнати протиправними та
скасувати рішення Житомирської
митниці Міндоходів про коригування
митної вартості № 101060000/2013/300740/2 від 06
листопада 2013 р. та картку відмови в
митному оформленні (випуску) товарів №
101060000/2013/00882 від 06 листопада 2013 р. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначило, що Житомирською митницею
при митному оформленні партії товару
безпідставно визначено митну вартість
за резервним методом її визначення та
видано картку відмови в митному
оформленні (випуску) товарів. Вважає, що
у відповідача були в наявності всі
документи необхідні для визначення
митної вартості імпортованих товарів
за ціною договору, а тому твердження
відповідача з приводу недостатності та
неналежності таких документів є
необґрунтованими. також зазначає, що
підстава відмови у застосуванні
основного методу, вказана в рішенні про
коригування митної вартості є такою, що
не передбачена частиною 2 статті 58
Митного кодексу України.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримала у
повному обсязі та просила суд їх
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечив та зазначив про
правомірність прийняття Житомирською
митницею Міндоходів оскаржуваних
картки відмови та рішення про
коригування митної вартості товарів, з
підстав неподання позивачем
(декларантом) достатніх документів в
підтвердження заявленої митної
вартості товарів.

Заслухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про задоволення позову
виходячи з наступного.

Встановлено, що 17 липня 2013 р. між
приватним підприємством
"Укпродекспорт" (Покупець) та компанією
Ronald A.Chisholm Limited (Продавець) Канада,
укладено контракт № 17/07 (а.с. 15-20),
відповідно до умов якого Продавець
бере на себе зобов'язання поставити та
передати Покупцю у власність молочні
продукти, а Покупець зобов'язується
прийняти та оплатити даний товар.
Асортимент, кількість та ціна
конкретної партії товару узгоджується
сторонами в додаткових угодах до
даного Контракту, які є його
невід'ємною частиною.

Відповідно до пункт 2.1 Контракту, на
кожну партію товару Продавець
зобов'язується надати наступні
документи: рахунок-фактуру (інвойс),
ветеринарний сертифікат, сертифікат
походження, пакувальний лист, якісне
посвідчення, коносамент.

Ціна кожної окремої партії
узгоджується сторонами в додаткових
угодах до Контракту, які підписуються
сторонами на кожну окрему партію
товару. Ціна товару включає в себе ціну
упаковки, маркування, завантаження,
митного оформлення в країні походження
та доставку в порт Одеса. Ціна товару
визначається у доларах США та складає
6000000, 00 доларів США (пункти 3.1-3.3
Контракту).

Статтею 49 Митного кодексу України (далі
- МК) визначено, що митною вартістю
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, є вартість
товарів, що використовується для
митних цілей, яка базується на ціні, що
фактично сплачена або підлягає сплаті
за ці товари.

Порядок декларування митної вартості
товарів, які переміщуються через
митний кордон України, подання
декларантом відомостей для її
підтвердження визначено у статтях 52 та
53 МК.

Згідно приписів частин 1, 2 статті 52 МК,
заявлення митної вартості товарів
здійснюється декларантом або
уповноваженою ним особою під час
декларування товарів у порядку,
встановленому розділом VIII цього
Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа,
які заявляють митну вартість товару,
зобов'язані:

1) заявляти митну вартість, визначену
ними самостійно, у тому числі за
результатами консультацій з органом
доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати,
пов'язані з коригуванням митної
вартості або наданням органу доходів і
зборів додаткової інформації.

Відповідно до частини 2 статті 53 МК,
документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

06 листопада 2013 р. ПП "Укрпродекспорт"
подано до Житомирської митниці митну
декларацію № 101060000/2013/019146 на митне
оформлення партії товару: "молочні
жири, з вмістом жиру понад 99,3%, мас.% із
вмістом води не більш як 0,5 мас.%: жир
молочний зневоднений - 17449,650 кг, дата
вироб.: 17.08.2013 р./термін прид.: 17.08.2014 р.
Партія - 9730,190 кг: молочний жир:
99,90%; вологість: 0,06%. Партія - 7719,460
кг: молочний жир: 99,90%; вологість: 0,07%"
(а.с. 13-14).

Для підтвердження заявленої митної
вартості товару, позивачем до митної
декларації були надані документи за
переліком, передбаченим частиною 2
статті 53 Митного кодексу України, а
саме:

- контракт № 17/07 від 17 липня 2013 р. (а.с.
15-20);

- додаткову угоду до контракту № 1 від 17
липня 2013 р. (а.с. 21-23);

- СМR № 4853/1 від 07 жовтня 2013 р. (а.с. 24);

- сертифікати якості № 317620-1 від 19
серпня 2013 р. (а.с. 25-28);

- пакувальний лист № 949 від 17
вересня 2013 р. (а.с. 29);

- комерційний інвойс № 90072842 від 27
серпня 2013 р. (а.с. 30).

За результатами здійснення аналізу
супровідних документів поданих разом з
митною декларацією № 101060000/2013/019146,
Житомирською митницею прийнято
рішення про коригування митної
вартості товарів № 101060000/2013/300740/2 від 06
листопада 2013 р., в якому митний орган
самостійно визначив митну вартість
товару за резервним методом її
визначення (а.с. 11), на підставі чого ПП
"Укрпродекспорт" видана картка відмови
в митному оформленні (випуску) товарів
№ 101060000/2013/00882 від 06 листопада 2013 р. (а.с.
12)

Підставою для прийняття спірного
рішення став висновок відповідача про
те, що митна вартість товару не може
бути визначена за ціною договору щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції): документи, зазначені у
частині 2 ст. 53 МКУ містять розбіжності,
в інвойсі від 27.08.2013 № 90072842 відсутні
відомості про особу, що його підписала;
неподання декларантом додаткових
документів на письмову вимогу митного
органу відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст. 53 МКУ,
а саме: договору (угоду, контракт) із
третіми особами, пов'язаний з договором
(угодою, контрактом) про поставку
товарів, митна вартість яких
визначається, рахунки про здійснення
платежів третім особам на користь
продавця, копію митної декларації
країни відправлення, каталоги,
прейскуранти (прайс-листи) виробника
товару. Метод 2а, 2б, 2в та 2г не може бути
застосований у зв'язку з відсутністю
інформації про митне оформлення
ідентичних товарів, митну вартість
визначено за резервним методом на
основі інформації про митне оформлення
подібних товарів, зокрема МД №
101060000/2013/016751 від 25.09.2013 р. Джерело
інформації Митний кодекс України,
інформація щодо товарів, митне
оформлення яких здійснено. Процедура
консультацій між митним органом та
декларантом проведена.

Відповідно до частин 3-5 статті 53
Митного кодексу України, у разі якщо
документи, зазначені у частині другій
цієї статті, містять розбіжності,
наявні ознаки підробки або не містять
всіх відомостей, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості товарів, чи відомостей щодо
ціни, що була фактично сплачена або
підлягає сплаті за ці товари, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів
зобов'язані протягом 10 календарних
днів надати (за наявності) такі
додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має
обґрунтовані підстави вважати, що
існуючий взаємозв'язок між продавцем і
покупцем вплинув на заявлену
декларантом митну вартість, декларант
або уповноважена ним особа на письмову
вимогу органу доходів і зборів, крім
документів, зазначених у частинах
другій та третій цієї статті, подає (за
наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та
банківських документів покупця, що
стосуються відчуження оцінюваних
товарів, ідентичних та/або подібних
(аналогічних) товарів на території
України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у
країні-експортері товарів, що є
ідентичними та/або подібними
(аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

У ході судового розгляду справи
встановлено, що на вимогу Житомирської
митниці декларантом додатково було
надано для підтвердження заявленої
митної вартості товару, відповідно до
частини 3 статті 53 Митного кодексу
України, наступні документи:

- платіжні доручення в іноземній валюті
№ 30 від 08 серпня 2013 р. та № 42 від 26
вересня 2013 р. (а.с. 31, 32);

- проформу-інвойс № 22 від 17 липня
2013 р. (а.с. 33);

- прайс-лист від 01 вересня 2013 р. (а.с. 34);

- висновок ДП "Укрпромзовнішекспертиза"
№ 4525 від 08 жовтня 2013 р. (а.с. 35).

Згідно із частиною 1 статті 54 Митного
кодексу України, контроль правильності
визначення митної вартості товарів
здійснюється органом доходів і зборів
під час проведення митного контролю і
митного оформлення шляхом перевірки
числового значення заявленої митної
вартості.

Відповідно до частини 6 статті 54
митного кодексу України, орган доходів
і зборів може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі:

1) невірно проведеного декларантом або
уповноваженою ним особою розрахунку
митної вартості;

2) неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного
декларантом або уповноваженою ним
особою методу визначення митної
вартості товару умовам, наведеним у
главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і
зборів документально підтвердженої
офіційної інформації органів доходів і
зборів інших країн щодо
недостовірності заявленої митної
вартості.

Приписами частини 1 статті 55 Митного
кодексу України встановлено, що
рішення про коригування заявленої
митної вартості товарів, які ввозяться
на митну територію України з
поміщенням у митний режим імпорту,
приймається органом доходів і зборів у
письмовій формі під час здійснення
контролю правильності визначення
митної вартості цих товарів як до, так і
після їх випуску, якщо органом доходів
і зборів у випадках, передбачених
частиною шостою статті 54 цього Кодексу,
виявлено, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів.

З аналізу наведених норм законодавства
видно, що право органу доходів і зборів
на витребування від декларанта
додаткових документів виникає лише у
разі наявності обґрунтованого сумніву
у повноті та/або достовірності
відомостей про митну вартість товарів,
однією з підстав виникнення якого є
виявлення розбіжностей у поданих
декларантом документах і такі
розбіжності мають впливати саме на
числове значення складових митної
вартості товарів.

Статтею 57 Митного кодексу України
встановлено, що визначення митної
вартості товарів, які ввозяться в
Україну відповідно до митного режиму
імпорту, здійснюється за такими
методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів
передує процедура консультацій між
органом доходів і зборів та
декларантом з метою визначення основи
вартості згідно з положеннями статей 59
і 60 цього Кодексу. Під час таких
консультацій орган доходів і зборів та
декларант можуть здійснити обмін
наявною у кожного з них інформацією за
умови додержання вимог щодо її
конфіденційності.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України, метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Судом встановлено, що позивачем при
поданні до митного оформлення митної
декларації № 101060000/2013/019146 від 06
листопада 2013 р. було подано необхідні
документи, що підтверджують митну
вартість імпортованого товару за ціною
договору.

При цьому, суд погоджується з доводами
відповідача про те, що митниця має
повноваження витребовувати додаткові
документи для перевірки правильності
визначення митної вартості товару,
однак зазначає, що такі повноваження
мають бути реалізовані лише за
наявності обґрунтованих підстав для
сумніву в правильності митної оцінки
товару, що переміщується через митний
кордон України.

Під час розгляду даної справи судом не
встановлено обставин, які б свідчили
про існування достатніх підстав для
виникнення обґрунтованого сумніву у
Житомирської митниці щодо вартості
імпортованого товару, а зазначені
додаткові документи були надані
позивачем на вимогу контролюючого
органу.

Правову позицію з даного питання було
викладено в постанові Верховного Суду
України від 01.10.2013 р., зокрема в останній
було зазначено: що "...наявність
обґрунтованого сумніву у правильності
визначення митної вартості митниця
зобов'язана доводити в суді, оскільки з
цією обставиною закон пов'язує
можливість витребовування додаткових
документів у декларанта та надає
митниці право вчиняти наступні дії,
спрямовані на визначення дійсної
митної вартості товарів".

Суд вважає, що відсутність відомостей
про особу, що підписала інвойс від
27.08.2013 № 90072842 жодним чином не впливає на
числові значення складових митної
вартості товарів і не позбавляють
підприємства права на застосування
методу визначення митної вартості
товарів за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються, з
врахуванням того, що позивачем
використані відомості, які повністю
підтверджені документально.

З наявних матеріалів справи видно, що
жодних розбіжностей або ознак підробки
в наданих декларантом (позивачем)
документах при підтвердженні митної
вартості виявлено не було, а також
надані документи містять всі необхідні
дані для визначення митної вартості за
ціною договору.

Також, суд звертає увагу, на порушення
відповідачем частин 1 та 2 статті 55
Митного кодексу України, оскільки у
спірному рішенні відсутні відомості,
зокрема, щодо того, які обґрунтовані
підстави встановив митний орган з
приводу того, що декларантом заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів;
обґрунтування числового значення
митної вартості товарів, скоригованої
митним органом, та фактів, які вплинули
на таке коригування; наявної в митного
органу інформації (у тому числі щодо
числових значень складових митної
вартості, митної вартості ідентичних
або подібних (аналогічних) товарів,
інших умов, що могли вплинути на ціну
товарів), яка призвела до виникнення
сумнівів у правильності визначення
митної вартості та до прийняття
рішення про коригування митної
вартості, заявленої декларантом.

Крім того, в порушення частини 2 статті
55 МК України, пункту 2.1. Розділу 2 (опис
графи "33") Правил заповнення рішення про
коригування митної вартості товарів,
затверджених Наказом Міністерства
Фінансів України від 24 травня 2012 р. № 598,
відповідач при визначенні митної
вартості оцінюваних товарів із
застосуванням другорядного методу її
визначення, не зазначив у спірному
рішенні, зокрема, інформації, яка
використовувалися митним органом при
її визначенні, а саме: ним не було
зазначено митна вартість якого товару
бралася за основу, торгова марка,
фактурна вартість, країна експорту
цього товару, час експорту в Україну,
виробник, маршрут транспортування
товару та інші комерційні умови
поставки.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідачем, як суб'єктом владних
повноважень, не надано беззаперечних і
достатніх доказів правомірності
прийняття рішення № 101060000/2013/300740/2 від 06
листопада 2013р. та картки відмови в
митному оформленні (випуску) товарів №
101060000/2013/00882 від 06 листопада 2013 р., що є
підставою для визнання їх
протиправними та скасування.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 86, 94, 158-163, 167, 186, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України,

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати
рішення Житомирської митниці
Міндоходів про коригування митної
вартості № 101060000/2013/300740/2 від 06
листопада 2013 р. та картку відмови в
митному оформленні (випуску) товарів №
101060000/2013/00882 від 06 листопада 2013 р.

Постанова набирає законної сили у
строк та у порядку, що визначені
статтею 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, і може бути
оскаржена до Житомирського
апеляційного адміністративного суду
через суд першої інстанції у порядку,
визначеному статтею 186 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Р.М.Шимонович

Повний текст постанови виготовлено: 24
березня 2014 р.