Справа № 569/10277/13-а
Суддя: Куцоконь Ю.П. Ю. П.
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2014 року

Рiвненський мiський суд Рівненської
області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретарів судового
засідання Юхимчук О.Л., Багнюк О.І.,

Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_3,

представника позивача адвоката
ОСОБА_4,

представника Рівненського
міського голови та виконавчого

комітету Рівненської міської
ради Капланова О.В.,

представника комунального
підприємства «Рівненське міське бюро

технічної інвентаризації» Ящука
О.В.,

представника третіх осіб ОСОБА_7,

pозглянувши у вiдкpитому судовому
засiданнi в мiстi Рiвне

спpаву за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Рівненського міського
голови, комунального підприємства
«Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації», виконавчого комітету
Рівненської міської ради, треті особи
на стороні відповідачів, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору, ОСОБА_8, ОСОБА_9, про
визнання недійсним акту прийняття в
експлуатацію домоволодіння, визнання
протиправним розпорядження міського
голови, скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов підтримав і,
посилаючись на обставини та підстави,
викладені у позовній заяві, просить суд
визнати недійсним державний акт від 02
серпня 1978 року про прийняття в
експлуатацію домоволодіння АДРЕСА_1;
визнати протиправним розпорядження
Рівненського міського голови № 537-р від
05 березня 2003 року в частині надання
ОСОБА_8 права власності на 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1; скасувати
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, видане ОСОБА_8 на
підставі розпорядження Рівненського
міського голови № 537-р від 05 березня 2003
року комунальним підприємством
«Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації» 12 березня 2003 року та
зареєстроване за реєстровим № 196-330-55970.

В обґрунтування позовних вимог
ОСОБА_3 посилається на те, що державний
акт про прийняття в експлуатацію
домоволодіння виданий без законних
підстав, а тому є недійсним. Позивач
заяву про прийняття домоволодіння в
експлуатацію не писав і з такою заявою
нікуди не звертався. Згаданий акт ним
не підписувався і, крім того, не
затверджений рішенням виконавчого
комітету. Розпорядження міського
голови, на підставі якого ОСОБА_8 було
видано свідоцтво про право власності
на нерухоме майно, порушує його права
власника, оскільки стосуються частини
господарських будівель, щодо яких у
нього з ОСОБА_8 існував та існує спір.
Через це він не може оформити право
власності на належну йому частину
домоволодіння.

Представник Рівненського міського
голови та виконавчого комітету
Рівненської міської ради Капланов О.В.,
представника комунального
підприємства «Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації» Ящук О.В. в
судовому засіданні позов не визнали і в
задоволенні позовних вимог просять суд
відмовити.

На заперечення позовних вимог
посилаються на те, що оскаржувані
позивачем державний акт про прийняття
в експлуатацію домоволодіння та
розпорядження Рівненського міського
голови, а також видане ОСОБА_8 свідоцтво
про право власності на нерухоме майно,
відповідають вимогам чинного
законодавства і підстав для визнання
їх недійсними чи протиправними немає.
Також вказують на пропуск позивачем
строку звернення до адміністративного
суду.

Представник третіх осіб ОСОБА_7 позовні
вимоги ОСОБА_3 вважає необґрунтованими
та безпідставними, а позов таким, що не
підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що позов ОСОБА_3 підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що рішенням
виконавчого комітету Ровенської
міської ради депутатів трудящих № 386
від 29 березня 1958 року закріплено
земельну ділянку, розташовану АДРЕСА_1
площею 570 кв.м. під будівництво
житлового будинку ОСОБА_3

Згідно договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку на
праві особистої власності з кількістю
кімнат від однієї до п'яти включно від 23
жовтня 1958 року, укладеного між
виконавчим комітетом Ровенської
міської ради депутатів трудящих та
ОСОБА_3, а також генплану ділянки,
ОСОБА_3 на наданій йому земельній
ділянці зобов'язався побудувати
житловий одноповерховий шлакобетонний
будинок, сарай, вбиральню та огородити
садибу парканом.

30 жовтня 1962 року за нотаріально
посвідченим договором дарування
ОСОБА_3 подарував своїй рідній сестрі
ОСОБА_8 (на теперішній час - ОСОБА_8)
половину незакінченого будівництвом
шлакобетонного житлового будинку. З
договору дарування слідує, що будь-які
господарські будівлі чи споруди, в тому
числі і незакінчені будівництвом,
ОСОБА_3 не дарувались.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_8
самостійно здійснили добудову
належних їм частин житлового будинку
та побудували окремі господарські
будівлі та споруди.

02 серпня 1978 року державна приймальна
комісія прийняла домоволодіння в
експлуатацію, про що склала
відповідний акт. З акту державного
прийняття в експлуатацію
індивідуального домоволодіння слідує,
що до складу домоволодіння входили
житловий будинок, «времянка», сарай,
гараж та огорожа.

Розпорядженням Рівненського міського
голови від 05 березня 2003 року № 537-р «Про
оформлення права власності на приватні
будинки, приватні квартири,
кооперативні квартири та гаражі»
оформлено право приватної власності на
1/2 частину житлового будинку з
надвірними будівлями за адресою
АДРЕСА_1, загальною площею 69,9 кв.м. та
жилою площею 55,1 кв.м.

На підставі вказаного розпорядження
комунальним підприємством «Рівненське
міське бюро технічної інвентаризації»
12 березня 2003 року ОСОБА_8 видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно, а саме, на 1/2 частину
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1.
Згідно вказаного свідоцтва об'єктом
нерухомого майна є домоволодіння, опис
об'єкта: загальна площа 69,9 кв.м.; житлова
площа 55,1 кв.м.; «Б-1» - літня кухня; «N» -
огорожа.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

При вирішенні адміністративного спору
суд, згідно ст.162 КАС України, у разі
задоволення позову, може прийняти
постанову про визнання протиправними
рішення суб'єкта владних повноважень
чи окремих його положень, дій чи
бездіяльності і про скасування або
визнання нечинним рішення чи окремих
його положень, якщо такі рішення, дії чи
бездіяльність порушують права, свободи
або інтереси позивача і такі обставини
встановлені по справі.

Між тим, як встановлено судом, ні
державний акт від 02 серпня 1978 року про
прийняття в експлуатацію
домоволодіння АДРЕСА_1, ні
розпорядження Рівненського міського
голови № 537-р від 05 березня 2003 року в
частині надання ОСОБА_8 права власності
на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1
прав, свобод та інтересів позивача, в
тому числі і прав власника,
передбачених ст.86 ЦК України 1963 року,
ст.ст.2.4,12 Закону України «Про
власність» (чинних на час виникнення
спірних правовідносин), не порушують.

В обґрунтування своїх позовних вимог
щодо недійсності державного акту про
прийняття домоволодіння в
експлуатацію позивач посилається лише
на те, що цей акт ним не підписувався і
не затверджений рішенням виконавчого
комітету. Однак, зазначені позивачем
обставини, при відсутності їх
правового обґрунтування, не можуть
бути прийняті судом до уваги.

З повідомлення державно-комунального
підприємства «Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації» від 22 червня
2000 року № 808 слідує, що на час складання
згаданого акту рішенням виконавчого
комітету він не затверджувався. Що
стосується підпису домоволодільця на
акті, то, як слідує з форми самого акту,
вона вимагалася лише у разі прийняття
домоволодільцем зобов'язання усунути
дефекти у виконаній роботі, якщо такі
мали місце. З оспорюваного позивачем
акту слідує, що при прийнятті в
експлуатацію домоволодіння зауважень
зі сторони державної комісії щодо
недоробок та дефектів у виконаних
роботах не було.

Що стосується розпорядження
Рівненського міського голови № 537-р від
05 березня 2003 року в частині надання
ОСОБА_8 права власності на 1/2 частину
домоволодіння, то судом не встановлено
підстав для визнання його
протиправним.

Відповідно до підпункту 10 пункту «б»
статті 30 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» (в редакції,
чинній на час виникнення спірних
правовідносин) до відання виконавчих
органів міських рад належить облік та
реєстрація відповідно до закону
об'єктів нерухомого майна незалежно
від форм власності.

На час виникнення спірних
правовідносин порядок реєстрації прав
власності на нерухоме майно був
регламентований Тимчасовим положенням
про порядок реєстрації прав власності
на нерухоме майно, затвердженим
наказом Міністерства юстиції України
№ 7/5 від 07 лютого 2002 року (далі -
Тимчасове положення).

Пунктом 1.5. Тимчасового положення
було передбачено обов'язкову
реєстрацію прав власності фізичних
осіб на нерухоме майно.

З досліджених по справі доказів слідує,
що після дарування ОСОБА_3 половини
незавершеного будівництвом житлового
будинку ОСОБА_8 вони окремо завершували
будівництво належних їм частин будинку
і право власності ОСОБА_8 на належну їй
половину житлового будинку ОСОБА_3 не
заперечується. Вказані обставини
сторонами та третіми особами
визнаються.

ОСОБА_8, як співвласник домоволодіння,
згідно вимог Тимчасового положення,
була зобов'язана та мала відповідне
право провести реєстрацію права
власності на належну їй частину
домоволодіння.

Разом з тим, з дослідженої судом
технічної документації, повідомлень
управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Рівненської міської ради беззаперечно
слідує, що при проведенні будівництва
домоволодіння ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були
самовільно побудовані сіни «а2», сіни
«а», сіни «б», гараж «Ж-1», сарай «б1»,
сарай «В-1», літня кухня «Б-1», які
існували як об'єкти самовільного
будівництва на час проведення
реєстрації права власності ОСОБА_8 на
частину домоволодіння.

Відповідно до вимог ст.105 ЦК України 1963
року громадянин, який збудував або
будує жилий будинок, здійснив або
здійснює його перебудову чи прибудову
без встановленого дозволу, або без
належно затвердженого проекту, або з
істотними відхиленнями від проекту,
або з грубим порушенням основних
будівельних норм і правил, не вправі
розпоряджатися цим будинком чи
частиною його (продавати, дарувати,
здавати в найом тощо). Господарські і
побутові будівлі та споруди, зведені
громадянином без встановленого
дозволу або належно затвердженого
проекту, чи з істотними відхиленнями
від проекту, або з грубим порушенням
основних будівельних норм і правил, за
рішенням виконавчого комітету
районної, міської, районної в місті
Ради народних депутатів зносяться
громадянином, який провадив самовільне
будівництво, або за його рахунок.

Таким чином, за змістом ст.105 ЦК України
1963 року, самовільне будівництво не
породжувало в особи права власності на
нього і, відповідно до положень
п.п.1.6.,2.1.,2.7.,3.1.,3.3. Тимчасового
положення, самовільно побудовані
об'єкти не могли і не повинні були
включатися до складу домоволодіння.

За таких обставин суд визнає
незаконним та безпідставним включення
до опису об'єкта нерухомого майна, а
саме домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,
свідоцтво про право власності на 1/2
частину якого було видане ОСОБА_8 12
березня 2003 року комунальним
підприємством «Рівненське міське бюро
технічної інвентаризації», літньої
кухні «Б-1», оскільки вказана
господарська будівля мала статус
самовільного будівництва. Суд звертає
увагу на ту обставину, що у
розпорядженні Рівненського міського
голови від 05 березня 2003 року № 537-р
склад домоволодіння не зазначається і
його опис відсутній.

При цьому суд враховує, що ще з 2000 року
між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 існував та існує
до теперішнього часу спір з приводу
права власності саме на літню кухню
«Б-1», що фактично і стало причиною
звернення ОСОБА_3 до суду з даним
адміністративним позовом.

При вирішенні спору суд вважає
необхідним поновити позивачу строк
звернення до адміністративного суду,
оскільки визнає, що цей строк пропущено
позивачем з поважних причин. При цьому
суд враховує обставини, наведені
позивачем у своїх поясненням на
заперечення на позовну заяву від 11
листопада 2013 року.

Керуючись
ст.ст.11,17,18,71,72,94,160,161,162,163,186 КАС України,
суд, -

В И Р I Ш И В :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення до
адміністративного суду.

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно від 12 березня 2003 року,
видане комунальним підприємством
«Рівненське міське бюро технічної
інвентаризації» ОСОБА_8 на 1/2 частину
домоволодіння за адресою АДРЕСА_1,
визнати недійсним в частині включення
до складу домоволодіння (опису об'єкта)
літньої кухні «Б-1».

В решті позовних вимог ОСОБА_3
відмовити за їх недоведеністю та
безпідставністю.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами, а
також іншими особами у зв'язку з тим, що
суд вирішив питання про їхні права,
свободи, інтереси чи обов'язки.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з
моменту отримання копії постанови до
Житомирського апеляцiйного
адміністративного суду через
Рiвненський мiський суд. Копія
апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
суду апеляційної інстанції.

Суддя:
Куцоконь Ю.П.