Справа № 2а-9261/11/1370
Суддя: Іщук Л.П.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2014 року
Справа
№ 140755/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Іщук Л.П.,

суддів
Дяковича В.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання
Сердюк О.Ю.,

представника позивача
Гаврилюка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі міста Львова
Львівської області ДПС та апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Віртуоз» на постанову Львівського
окружного адміністративного суду від
27 червня 2012 року у справі за позовом
приватного підприємства «Віртуоз» до
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі міста Львова
Львівської області ДПС про визнання
недійсними та скасування податкових
повідомлень - рішень та рішень про
визначення податкових зобов'язань із
застосуванням звичайних цін,

встановив:

Приватне підприємство «Віртуоз» (далі -
ПП «Віртуоз») звернулося до суду з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі міста Львова Львівської області
ДПС (далі - ДПІ у Личаківському районі
міста Львова) про визнання недійсними
та скасування податкових повідомлень-

рішень № /13302 та № /13304
від 06.06.2011 року та рішень про визначення
податкових зобов'язань із
застосуванням звичайних цін №
/13300 і № /13297 від 06.06.2011 року.

Мотивує позовні вимоги тим, що
оскаржувані рішення складені з грубим
порушенням чинного податкового
законодавства, ґрунтуються на умисному
викривленні податковим органом
фактичних даних бухгалтерії,
спотворюють дійсні результати
фінансово-господарської діяльності
позивача та його податкові
зобов'язання.

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 26.07.2012 року
позовні вимоги задоволені частково.
Визнано протиправними та скасовано
податкове повідомлення-рішення від
06.06.2011 року №/13302, яким збільшено
суму грошового зобов'язання за
платежем податок на прибуток приватних
підприємств в частині 14001,52 гривень та
податкове повідомлення-рішення №
/13304, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість у розмірі
3393,75 гривень; визнані протиправними та
скасовані рішення про визначення
податкових зобов'язань із
застосуванням звичайних цін від 06.06.2011
року № /13300, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств в розмірі 56975,00 гривень та
№ /13297, яким визначено суму
податкового зобов'язання за платежем
податок на додану вартість в розмірі
3867,50 гривень.

Позивач та відповідач, не погодившись
із вказаним судовим рішенням, подали
апеляційні скарги.

ДПІ у Личаківському районі міста
Львова просить скасувати постанову
суду першої інстанції та прийняти нову,
якою в позові відмовити повністю.
Посилається на порушення судом при її
ухваленні норм матеріального права.

ПП «Віртуоз» в своїй апеляційній
скарзі просить змінити постанову суду
в частині відмови в позові і
задовольнити позовні вимоги повністю,
мотивуючи порушенням судом першої
інстанції при ухваленні судового
рішення норм матеріального та
процесуального права, неналежним і
неповним дослідженням доказів, що має
наслідком порушення прав позивача на
справедливий суд.

Під час апеляційного розгляду
представник позивача підтримав свою
апеляційну скаргу з підстав, що у ній
зазначені та заперечує проти
задоволення апеляційної скарги
протилежної сторони. Просить скасувати
постанову суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні його
позовних вимог і винести нову про повне
задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді Львівського
апеляційного адміністративного суду,
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційні
скарги ДПІ у Личаківському районі
міста Львова та ПП «Віртуоз» не
підлягають до задоволення, виходячи з
наступного.

Як встановлено судом першої інстанції,
за результатами позапланової виїзної
перевірки фінансово-господарської
діяльності ПП «Віртуоз» з питань
дотримання податкового законодавства,
проведеної ДПІ у Личаківському районі
міста Львова за період з 01.01.2008 року по
31.12.2010 року, складений акт від 10.05.2011
року, на підставі якого прийняті два
повідомлення-рішення та два рішення
про визначення податкових зобов'язань
із застосуванням звичайних цін від
06.06.2011 року.

Актом відповідача від 10.05.2011 року
встановлено порушення позивачем вимог
пп. 4.1.1, п.п. 4.1.6 п. 4.1 ст.4, пп. пп. 11.3.1 п. 11.3
ст. 11 Закону України «Про оподаткування
прибутку підприємств» ( заниження
значення рядка 01.1 ( доходи від продажу
товарів, робіт, послуг; інші доходи )
декларації з податку на прибуток
підприємства), п.5.1, п.п.5.2.1 п. 5.2, п.п.5.3.9.
п.5.3 ст. 5, п.п.11.2.1. та п.п.11.2.3 ст. 11 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» ( завищення значення
рядка 04.1. ( витрати на придбання
товарів, робіт, послуг ) декларації з
податку на прибуток підприємства );
п.п.5.2.1 п.5.2., п.п.5.3.9. п.5.3 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств» ( завищення валових
витрат ); п.5.1, п.п.5.2.1 п. 5.2, п.п.5.3.2 ст. 5,
п.п.8.1.1. п.8.1 ст.8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (
завищення витрат на придбання товарів
); п.1.6. ст.1, п.4.1 ст.4, п.п.7.3.1 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість», в результаті чого занижено
податок на додану вартість на 21 537
гривень; п.п.8.3.2 п.8.3, п.п.8.3.1 п.8.3,п.п.8.6.1
п.8.6 ст.8 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств» (
заниження амортизаційних відрахувань )
та п.1.20 ст.1 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємств»
заниження об'єкту оподаткування від
реалізації продукції пов'язаним
особам.

На підставі вказаного акту ДПІ у
Личаківському районі міста Львова
прийнято оскаржувані податкові
повідомлення - рішення від 06.06.2011 року:
№/13302, яким збільшено суму
грошового зобов'язання за платежем
податок на прибуток приватних
підприємств та № /13304, яким
збільшено суму грошового зобов'язання
за платежем податок на додану вартість;
та рішення про визначення податкових
зобов'язань із застосуванням звичайних
цін від 06.06.2011 року № /13300, яким
визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
прибуток приватних підприємств в
розмірі 56975,00 гривень та № /13297,
яким визначено суму податкового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість в розмірі 3867,50 гривень.

Частково задовольняючи вимоги
позивача, суд першої інстанції виходив
з наступного.

Відповідно до п.3.1 ст.3 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» ( далі - Закон ) об'єктом
оподаткування є прибуток, який
визначається шляхом зменшення суми
скоригованого валового доходу
звітного періоду ( загальної суми
доходу платника податку від усіх видів
діяльності, отриманого (нарахованого)
протягом звітного періоду в грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах як на території України, її
континентальному шельфі, виключній
(морській) економічній зоні, так і за її
межами ) на суму валових витрат
платника податку (суму будь-яких витрат
платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності ) та суму амортизаційних
відрахувань.

Відповідно до пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону
України «Про оподаткування прибутку
підприємств», до складу валових витрат
включаються, зокрема, суми будь-яких
витрат, сплачених (нарахованих)
протягом звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті. Одночасно,
пп., 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 вказаного закону
визначено, що не включаються до складу
валових витрат витрати на придбання,
будівництво,
реконструкцію,модернізацію, ремонт та
інші поліпшення основних фондів та
витрати, пов'язані з корисних копалин, а
також з придбанням матеріальних
активів, які підлягають амортизації
згідно зі статтями 8 і 9 та підпунктом
7.9.2 цього Закону.

Пунктом 5.2.9 ст.5 цього Закону
передбачено, що до складу валових
витрат включаються суми витрат по
операціях, передбачених п.5.9 статті 5 та
ст.7 цього Закону.

Згідно п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України
«Про оподаткування прибутку
підприємств» не належать до складу
валових витрат будь - які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Положення п.5.9 ст.5 Закону містять
вичерпний перелік заборон включення
балансової вартості придбаних запасів
до їх приросту або убутку, а саме: не
підлягає включенню вартість запасів
оплачених, але не отриманих (не
оприбуткованих) покупцем та вартість
запасів оплачених, але не
відвантажених (не знятих з обліку)
продавцем.

Враховуючи вказані норми Закону,
законодавець надав можливість
платникам податку відносити на валові
витрати не лише з використанням у
господарській діяльності а й з
підготовкою ведення виробництва,
відтак вказані витрати є такими що
пов'язані з господарською діяльністю.

Згідно із п. 2 ст. 3 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» бухгалтерський
облік є обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Необхідність
підтвердження господарських операцій
первинними документами визначена п.п.1.2
п.1, п.п.2.1 п.2 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.05.95р. №88 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від
05.06.95р. за № 168/704, згідно з яким первинні
документи - це письмові свідоцтва, що
фіксують та підтверджують
господарські операції, включаючи
розпорядження та дозволи
адміністрації на їх проведення. Згідно
з вимогами ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні» підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це не можливо, - безпосередньо
після її закінчення. Для надання
юридичної сили і доказовості, первинні
документи повинні бути складені
відповідно до вимог чинного
законодавств та не порушувати
публічний порядок, встановлений ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні».

Відповідно до пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону
України «Про податок на додану
вартість» від 03.04.1997р. № 168/97- ВР у разі
якщо платник податку придбаває
(виготовляє) матеріальні та
нематеріальні активи (послуги), які не
призначаються для їх використання в
господарській діяльності такого
платника, то сума податку, сплаченого у
зв'язку з таким придбанням
(виготовленням), не включається до
складу податкового кредиту.

Проте, оскільки судом встановлено
правомірність віднесення сум до
валових витрат, підстави для
донарахування сум податку на додану
вартість на підставі пп.7.4.4 п.7.4 ст.7
Закону України «Про податок на додану
вартість» відсутні.

Законом України № 168/97-ВР встановлено
вичерпний перелік документів
(податкова накладна, митна декларація,
товарний чек, інший платіжний чи
розрахунковий документ), на підставі
яких у платника податків виникає право
на включення відповідних сум до
податкового кредиту.

Таким чином, враховуючи наявність у
позивача податкових накладних, на
підставі яких відповідні суми ПДВ у
складі вартості придбаних послуг були
включені до податкового кредиту,
беручи до уваги те, що зазначені
податкові накладні не визнані
недійсними, будь-яких посилань щодо
невідповідності порядку оформлення
цих податкових накладних вимогам
Закону України № 168/97-ВР акт перевірки
не містить, судом першої інстанції
правомірно задоволені вимоги позивача
про визнання нечинним податкових
повідомлень-рішень в цій частині.

Згідно зі ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Львівський апеляційний
адміністративний суд визнає, що
Львівський окружний адміністративний
суд при винесенні оскаржуваної
постанови додержав норм матеріального
та процесуального права, повно і
правильно дослідив обставини справи і
дав їм належну оцінку, а тому підстав
для скасування судового рішення немає.

Суд апеляційної інстанції не приймає
викладені в апеляційній скарзі доводи
приватного підприємства «Віртуоз»
щодо незаконності дій відповідача і,
відповідно, про необґрунтованість
висновків суду першої інстанції по
суті прийнятого рішення, оскільки
позивачем не надано доказів на
підтвердження зазначених обставин та
пояснень, наданих представником
позивача під час апеляційного
розгляду.

Доводи апеляційної скарги Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі міста Львова Львівської області
ДПС є безпідставними і спростовуються
письмовими доказами, що знаходяться в
матеріалах справи.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст.195, 196,198, 200, 205,
206, 254 КАС України, суд,

ухвалив
:

Апеляційні скарги Державної
податкової інспекції у Личаківському
районі міста Львова Львівської області
ДПС та приватного підприємства
«Віртуоз» залишити без задоволення, а
постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 27 червня 2012
року у справі №2а-9261/11/1370 - без змін

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів з
дня складення її в повному обсязі.

Головуючий
Л.П. Іщук

Судді
В.П. Дякович

Т.В. Онишкевич

Ухвала складена в повному обсязі 31.03.2014
року