Справа № 802/813/14-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 квітня 2014 р.
Справа № 802/813/14-а

Вінницький окружний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді: Сала
П.І.,

за участю

секретаря судового засідання:
Колос М.С.,

позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача:
Горецького Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Міністерства внутрішніх
справ України у Вінницькій області

про: визнання відмови протиправною та
зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з
адміністративним позовом, у якому
просить визнати протиправними дії
начальника управління кадрового
забезпечення управління Міністерства
внутрішніх справ України у Вінницькій
області (далі - УМВС України у
Вінницькій області) підполковника
міліції Стаховської І.М. щодо відмови у
наданні йому довідки про перебування у
населених пунктах в м. Чорнобиль з
03.05.1986 року по 08.05.1986 року включно та в с.
Товстий Ліс з 09.05.1986 року по 10.05.1986 року
включно, а також зобов'язати УМВС
України у Вінницькій області надати
довідку про перебування ОСОБА_1 у
населених пунктах в м. Чорнобиль з
03.05.1986 року по 08.05.1986 року включно та в с.
Товстий Ліс з 09.05.1986 року по 10.05.1986 року
включно в зоні 2 під час виконання
службових обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
із зазначенням отриманої дози
опромінення - 14,55 Бер і того, що довідки
УМВС України у Вінницькій області № 2/81
від 13.01.2012 року та № 11/197 від 28.02.2013 року
слід вважати недійсними.

Позовні вимоги мотивує тим, що працюючи
на посаді командира взводу Державної
автомобільної інспекції Вінницького
облвиконкому в період з 03.05.1986 року по
10.05.1986 року він знаходився у
відрядженні в м. Чорнобиль Київської
області, де виконував службові
обов'язки по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, що
підтверджується довідкою УМВС України
у Вінницькій області № 80/9145 від 10.06.1998
року. 13.01.2012 року йому була видана
довідку № 2/81, в якій було вказано
населені пункти, в яких він виконував
службові обов'язки по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС. 05.02.2014 року позивач звернувся до
УМВС України у Вінницькій області з
вимогою включити до переліку населених
пунктів, в яких він виконував службові
обов'язки по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, м.
Чорнобиль та с. Товстий Ліс. Однак,
10.03.2014 року йому безпідставно
відмовлено у видачі відповідної
довідки. Вважає неналежними документи,
на які посилається УМВС України у
Вінницькій області, визначаючи
населені пункти, де він перебував під
час виконання службових обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС. Просить врахувати,
що факт його перебування на території
населених пунктів м. Чорнобиль з 03.05.1986
року по 08.05.1986 року включно та с. Товстий
Ліс з 09.05.1986 року по 10.05.1986 року включно
можуть підтвердити його колишні
співробітники.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
повністю підтримав заявлені позовні
вимоги та надав пояснення згідно з
наведеними у позовній заяві
обґрунтуваннями.

Представник відповідача у судовому
засіданні адміністративний позов
заперечив та у своїх поясненнях
звертає увагу суду на те, що відповідно
до "Предложения-списка сотрудников УВД
Винницкого облисполкома для выплаты
кратных окладов денежного содержания и
единовременного пособия в святи с
выполнением заданий по ликвидации
последствий аварии на Чернобыльськой
АЭС" від 07.07.1986 року за підписом в.о.
Міністра внутрішніх справ УРСР
генерал-майора внутрішньої служби
Дурдинця В.В., старший лейтенант
міліції ОСОБА_1 в період з 02 по 10 травня
1986 року (9 діб) виконував службові
обов'язки по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС в
населених пунктах с. Луб'янка (07-08.05.1986
року, 2 зона), с. Поліське (10.05.1986 року), м.
Київ (02.05.1986 року), с. Діброва (09.05.1986 року,
1 зона), м. Чорнобиль (03-06.05.1986 року, 2
зона). Вказаний документ був
затверджений також підписом позивача
як командира взводу Державної
автомобільної інспекції Вінницького
облвиконкому. Оскільки відсутні
будь-які інші первинні документи про
перебування ОСОБА_1 в зоні
Чорнобильської АЕС, підстав для
внесення змін до переліку населених
пунктів, в яких позивач виконував
службові обов'язки по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС, немає.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, заслухавши пояснення
сторін, а також оцінивши інші докази,
які є в справі, суд доходить висновку,
що у задоволенні адміністративного
позову належить відмовити.

Встановлено, що ОСОБА_1 в період з 02.05.1986
року по 10.05.1986 року був учасником
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у складі зведеного
загону працівників Державної
автомобільної інспекції Вінницького
облвиконкому на посаді командира
взводу.

Вищезазначена обставина
підтверджується:

- наявними у матеріалах справи
довідками УМВС України у Вінницькій
області і Табелем несення служби з
ліквідації наслідків пов'язаних з
аварією на Чорнобильській АЕС та
усунення наслідків забруднення
навколишнього середовища (а.с. 5, 6, 8, 30);

- посвідченням серії НОМЕР_1 особи, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи, виданого 17.08.2001 року,
категорія I (а.с. 38);

- посвідченням серії НОМЕР_2, виданого
20.03.2003 року, згідно з яким ОСОБА_1 є
інвалідом ІІ групи і має право на
пільги, встановлені законодавством
України для ветеранів війни-інвалідів
війни (а.с. 38);

- вкладкою № 155591 до посвідчення
громадянина, який постраждав внаслідок
Чорнобильської катастрофи, виданого
04.04.2003 року (а.с. 38);

- довідкою МСЕК серії 2-18 АВ № 066929 про
встановлення ОСОБА_1 другої групи
інвалідності (безстроково) внаслідок
захворювання, пов'язаного з виконанням
службових обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС (а.с. 7).

З 14.12.2010 року позивач перебуває на
пенсійному обліку за місцем проживання
та отримує пенсію у відповідності до
ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи".

13.01.2012 року управлінням кадрового
забезпечення УМВС України у Вінницькій
області ОСОБА_1 видано довідку № 2/81 про
те, що він у період з 02 травня по 10
травня 1986 року (9 днів) виконував
службові обов'язки по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській АЕС
в населених пунктах с. Луб'янка (07-08.05.1986
року, 2 зона), с. Поліське (10.05.1986 року), м.
Київ (02.05.1986 року), с. Діброва (09.05.1986 року,
1 зона), м. Чорнобиль (03-06.05.1986 року, 2 зона)
(а.с. 6).

Також 28.02.2013 року за № 11/197 позивачу
видана довідка про заробітну плату
(грошове забезпечення), одержану особою
за роботу (службу) в зоні відчуження в
1986-1990 роках, в якій зазначено, що з 02.05.1986
року по 10.05.1986 року ОСОБА_1 відпрацював 6
днів у 2 зоні відчуження Чорнобильської
АЕС та 1 день у 1 зоні відчуження
Чорнобильської АЕС (а.с. 8).

Не погоджуючись з відомостями, які
містяться у вищевказаних довідках,
05.02.2014 року позивач звернувся до УМВС
України у Вінницькій області з вимогою
включити до переліку населених
пунктів, в яких він виконував службові
обов'язки по ліквідації наслідків
аварії на Чорнобильській АЕС, м.
Чорнобиль (період з 03.05.1986 року по 08.05.1986
року включно) та с. Товстий Ліс (період з
09.05.1986 року по 10.05.1986 року включно).

Листом-відповіддю № 2/К-34 від 04.03.2014 року
УМВС України у Вінницькій області за
підписом начальника управління
кадрового забезпечення Стаховської
І.М. повідомило ОСОБА_1 про те, що
підстави для внесення змін до переліку
населених пунктів, в яких перебував
позивач у зоні відчуження, відсутні
(а.с. 4).

Зазначена відмова є предметом
оскарження у даній адміністративній
справі, що підтвердив в судовому
засіданні позивач ОСОБА_1

Надаючи оцінку спірним діям
відповідача як суб'єкта владних
повноважень, суд керується такими
мотивами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Встановлено, що основним документом,
який до цього часу зберігся,
знаходиться у розпорядженні УМВС
України у Вінницькій області і
підтверджує участь співробітників
УМВС в ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС у 1986 році є
"Предложение-список сотрудников УВД
Винницкого облисполкома для выплаты
кратных окладов денежного содержания и
единовременного пособия в святи с
выполнением заданий по ликвидации
последствий аварии на Чернобыльськой
АЭС" від 07.07.1986 року, затверджений в.о.
Міністра внутрішніх справ УРСР
генерал-майора внутрішньої служби
Дурдинцем В.В. (а.с. 52-58).

Зі змісту вказаного документа
вбачається, що старший лейтенант
міліції ОСОБА_1, командир взводу ДПС ДАІ
УВС, в період з 02 по 10 травня 1986 року (9
діб) виконував службові обов'язки по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС в населених пунктах
с. Луб'янка (07-08.05.1986 року, 2 зона), с.
Поліське (10.05.1986 року), м. Київ (02.05.1986
року), с. Діброва (09.05.1986 року, 1 зона), м.
Чорнобиль (03-06.05.1986 року, 2 зона) (а.с. 54).

При цьому суд зазначає, що позивач
ОСОБА_1 був у складі посадовців органів
внутрішніх справ, які затверджували
вищевказаний список, і його підпис, як
командира взводу Державної
автомобільної інспекції Вінницького
облвиконкому, міститься під цим
списком (а.с. 57).

Аналогічні відомості зазначені і в
Табелі несення служби з ліквідації
наслідків пов'язаних з аварією на
Чорнобильській АЕС та усунення
наслідків забруднення навколишнього
середовища ОСОБА_1, який також
підписаний позивачем (а.с. 30).

З огляду на викладене суд доходить
висновку, що позивачу було відомо про
перелік населених пунктів зони
відчуження, в яких він перебував під
час виконання службових обов'язків по
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, однак відповідних
змін чи зауважень до таких документів
позивачем внесено не було.

Крім того, судом встановлено, що інших
первинних документів про час і місце
перебування ОСОБА_1 в зоні
Чорнобильської АЕС на даний час немає,
що визнали у судовому засіданні
сторони.

За таких обставин суд доходить
висновку про відсутність підстав для
визнання протиправними дій УМВС
України у Вінницькій області щодо
відмови позивачу у наданні довідки про
його перебування в населених пунктах в
м. Чорнобиль з 03.05.1986 року по 08.05.1986 року
та в с. Товстий Ліс з 09.05.1986 року по 10.05.1986
року.

Позивач також посилається на те, що
факт його перебування в м. Чорнобиль з
03.05.1986 року по 08.05.1986 року та в с. Товстий
Ліс з 09.05.1986 року по 10.05.1986 року можуть
підтвердити свідки, а саме колишні
співробітники, які разом з ним
виконували обов'язки по ліквідації
наслідків аварії на Чорнобильській
АЕС.

Однак суд зазначає, що предметом цієї
адміністративної справи є
публічно-правовий спір, який виник між
позивачем і суб'єктом владних
повноважень в особі УМВС України у
Вінницькій області, тоді як
встановлення факту, що має юридичне
знання, належить до цивільних
правовідносин.

Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин.

Водночас особливості розгляду справ
про встановлення фактів, що мають
юридичне значення, визначаються главою
6 Цивільного процесуального кодексу
України.

Таким чином, встановлення факту, що має
юридичне значення, а у даному випадку
встановлення факту перебування ОСОБА_1
в м. Чорнобиль з 03.05.1986 року по 08.05.1986
року та в с. Товстий Ліс з 09.05.1986 року по
10.05.1986 року, належить до цивільних
правовідносин і підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

Частиною 3 статті 2 КАС України
передбачено, що у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і
вирішення справ в адміністративних
справах здійснюється на засадах
змагальності сторін та свободи в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 71 КАС
України), а суд відповідно до ст. 86 КАС
України оцінює докази, які є у справі,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну
обґрунтованість доводів сторін,
оцінивши надані ними докази, суд
приходить до переконання, що
відмовляючи у наданні довідки позивачу
ОСОБА_1 про його перебування в
населених пунктах м. Чорнобиль та с.
Товстий Ліс відповідач УМВС України у
Вінницькій області діяв у спосіб,
встановлений законодавством,
обґрунтовано та добросовісно. Відтак,
правові підстави для визнання цих дій
протиправними та задоволення
адміністративного позову відсутні.

В силу положень ч. 2 ст. 94 КАС України
якщо судове рішення ухвалене на
користь сторони - суб'єкта владних
повноважень, суд присуджує з іншої
сторони всі здійсненні нею
документально підтверджені судові
витрати. Оскільки відповідачем не
представлено суду документального
підтвердження судових витрат,
пов'язаних з розглядом справи, питання
про стягнення таких витрат з позивача
судом не вирішується.

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 158, 160, 162, 163,
167, 254 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

у задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в
порядку, визначеному ст. 254 КАС України.

Відповідно до ст. 186 КАС України
апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Сало Павло Ігорович