Справа № 2а-2622/10
Суддя: Майор Г.І.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції: Нечуй
Суддя-доповідач:Майор Г.І.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2014 р.
Справа № 2а-2622/10

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Майора Г.І.

суддів:
Бучик А.Ю.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області на ухвалу Лугинського
районного суду Житомирської області
від "14" січня 2014 р. у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із заявою, в якому просила змінити
спосіб та порядок виконання рішення за
виконавчим листом №2-А-2622/10 від 27.12.2010
року, виданого Лугинським районним
судом Житомирської області у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області.

Ухвалою Лугинського районного суду
Житомирської області від 14 січня 2014
року подання задоволено.

Змінено спосіб виконання постанови
Лугинського районного суду
Житомирської області від 27 грудня 2010
року по адміністративній справі
№2-А-2622/10, а саме: стягнути з управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі на користь ОСОБА_3 10936,30 грн.
підвищення до пенсії як непрацюючому
пенсіонеру, який проживає на території
радіоактивного забруднення,
передбаченого ч.2 ст.39 Закону України
"Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" за період з
10.02.2009 року по 31.01.2010 року.

В апеляційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати ухвалу суду та
прийняти нову, якою відмовити в
задоволенні подання.

Розглянувши справу в порядку,
визначеному п.2 ч.2 ст.197 КАС України,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
такого.

З матеріалів справи убачається, що
постановою Лугинського районного суду
Житомирської області від 27 грудня 2012
року, яка залишена без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 30 червня 2011
року: позов задоволено, зобов'язано
управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області провести нарахування та
виплату ОСОБА_3 підвищення до пенсії як
непрацюючому пенсіонеру, який проживає
на території радіоактивного
забруднення, передбаченої частиною 2
статті 39 Закону України "Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи" в розмірі двох мінімальних
заробітних плат, виходячи із розміру
мінімальної заробітної плати,
встановленої Законом України "Про
Державний бюджет України на 2008 рік та
про внесення до деяких законодавчих
актів України", Законом України "Про
Державний бюджет України на 2009 рік",
Законом України "Про Державний бюджет
України на 2010 рік", з урахуванням
фактично виплачених коштів по доплаті
до пенсії за період з 10.02.2009 року по
31.01.2010 року.

03.10.2013 року постановою державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби Лугинського
районного управління юстиції
Житомирської області відкрито
виконавче провадження по виконанню
виконавчого листа, виданого на
підставі зазначеного судового рішення.

Згідно повідомлення управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області №26/К-08 від
14.02.2013 року, що нарахована сума
становить за ст.39 Закону України "Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи" складає
10936,30 грн. Виплату коштів не проведено у
зв'язку з відсутністю відповідного
фінансування з Державного бюджету на
виплату доплат по рішенню судів.

Саме вказані обставини стали підставою
для задоволення судом першої інстанції
подання державного виконавця про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення відповідно до вимог ст. 263 КАС
України.

Проте, колегія суддів не погоджується з
вказаним висновком суду першої
інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.263 КАС України
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначена норма кореспондується з ч.1
ст.36 Закону України "Про виконавче
провадження", відповідно до якої, за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звертатися до суду, який видав
виконавчий документ із заявою про
встановлення або зміну способу і
порядку виконання.

Отже, виходячи з приписів зазначених
правових норм, підставою для
застосування правил цих норми є
обставини, що перешкоджають належному
виконанню судового рішення в
адміністративній справі. Зокрема, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що виконання постанови суду фактично
можливе, хоча й за певних умов, а саме,
за наявності відповідного
фінансування з Державного бюджету
України.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Однак, звертаючись до суду з поданням
про зміну способу і порядку виконання
рішення суду, державним виконавцем
всупереч ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" не було
вжито заходів щодо встановлення
відсутності коштів на рахунку у
відповідача. Самого посилання на лист
управління Пенсійного фонду без
надання доказів, зокрема,
розпорядження щодо здійснення
перерахунку пенсії на виконання
рішення, доказів щодо наявності на
розрахункових рахунках кошторисних
призначень на виплату вказаних доплат
до пенсії, є недостатньою підставою для
задоволення подання.

Також, задовольняючи заяву про зміну
способу і порядку виконання судового
рішення, суд першої інстанції не
звернув увагу та не врахував
відмінності між позовною вимогою, як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача від способу виконання
судового рішення, як одного з його
заходів, чим змінив постанову суду по
суті за відсутності на це
процесуальних повноважень.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Отже, зобов'язання, покладені на
відповідача постановою суду, є
позовними вимогами як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача,
які суд задовольнив.

Як убачається з матеріалів справи,
обставини, які стали підставою для
зміни способу та порядку виконання
судового рішення за своєю правовою
природою є додатковою позовною вимогою
про стягнення коштів, яка не була
предметом розгляду та дослідження
адміністративного суду під час
прийняття цієї постанови.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржувана
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню з постановленням нової - про
відмову у задоволенні подання про
зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
задовольнити.

Ухвалу Лугинського районного суду
Житомирської області від "14" січня 2014 р.
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення скасувати та
постановити нову.

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні заяви
про зміну способу і порядку виконання
судового рішення за виконавчим листом
№2а-2622/10 від 27.12.2012 року, виданого
Лугинським районним судом
Житомирської області у справі за
позовом ОСОБА_3 до Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Г.І. Майор

судді: (підпис)
А.Ю.Бучик

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Г.І. Майор

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул.К.Маркса,
2-а,смт.Лугини,Лугинський район,
Житомирська область,11301

4- Відділ державної виконавчої служби
Лугинського районного управління
юстиції Житомирської області -
вул.Кірова,6,смт.Лугини,Лугинський
район, Житомирська область,11300,