Справа № 2-а-2062/11
Суддя: Літвінова І. А.
Дата ухвалення: 2014-03-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 2-а-2062/11
Провадження № 6-а/520/32/14
УХВАЛА

28.03.2014 року

Київський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.

за участю секретаря судового засідання
Непомнющого М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
подання Відділу примусового виконання
рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Одеській області
про зміну способу і порядку виконання
рішення Київського районного суду м.
Одеси по адміністративній справі №
2-а-2062/11,

В С Т А Н О В И В:

23 травня 2011 року Київським районним
судом м. Одеси за результатами розгляду
адміністративної справи № 2-а-2062/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси про визнання
неправомірними дій п відмові у
перерахунку пенсії, зобов'язання
здійснити перерахунок пенсії ухвалено
постанову на користь позивача та
вирішено визнати протиправною відмову
управління Пенсійного фонду України в
Київському районі м. Одеси у проведенні
ОСОБА_1 перерахунку раніше призначеної
пенсії у відповідності із ст.50, ч.4 ст.54
Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», як інваліду ІІ групи;
зобов'язати управління Пенсійного
фонду України в Київському районі м.
Одеси здійснити перерахунок ОСОБА_1
державної та додаткової пенсії як
інваліду 2-ї групи з 20 жовтня 2010 року
відповідно до ст. ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону
України «Про статус та соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
виходячи з розміру державної пенсії в
вісім мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, у розмірі 75 % мінімальної
пенсії за віком та забезпечити
відповідні виплати з врахуванням
виплачених сум. Крім того судом
вирішено допустити негайне виконання
м. Одеси роз'яснено, що постановою
Київського районного суду м. Одеси від
23 постанови.

В листопаді 2011 року ухвалою Київського
районного суду травня 2011 року суд
зобов'язав управління Пенсійного фонду
України у Київському районі м. Одеси
здійснити інваліду 2-ї групи ОСОБА_1
перерахунок державної та додаткової
пенсії з 20 жовтня 2010 року відповідно до
ст. 50, ч. 4 ст. 54 Закону України «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», виходячи з
розміру державної пенсії в вісім
мінімальних пенсій за віком додаткової
пенсії за шкоду, заподіяну здоров'ю, у
розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком
та забезпечити відповідні виплати з
врахуванням виплачених сум та
здійснювати зазначений перерахунок та
відповідні виплати у подальшому без
обмеження будь-яким строком.

Ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 16.02.2012 року
вищезазначену постанову залишено без
змін.

Ухвалою Київського районного суду м.
Одеси від 26.09.2013 року ОСОБА_1 поновлено
строк для пред'явлення до виконання
виконавчого листа № 2-а-2060/11, виданого
судом від 05.08.2013 року, після чого ОСОБА_1
пред'явив виконавчий лист до виконання
в відділ примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області.

25 лютого 2014 року старший державний
виконавець Гортолум В.С. звернувся до
суду з поданням про зміну способу і
порядку виконання рішення Київського
районного суду м. Одеси по
адміністративній справі № 2-а-2062/11 та
просить змінити спосіб і порядок
виконання рішення суду з зобов'язання
управління Пенсійного фонду України у
Київському районі м. Одеси здійснити
інваліду 2-ої групи ОСОБА_1 перерахунок
державної та додаткової пенсії з 20
жовтня 2010 року відповідно до ст. 50, ч. 4
ст. 54 Закону України «Про статус та
соціальний захист громад, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», виходячи з розміру
державної пенсії в вісім мінімальних
пенсій за віком додаткової пенсії за
шкоду, заподіяну здоров'ю, у розмірі 75 %
мінімальної пенсії за віком та
забезпечити відповідні виплати з
врахуванням виплачених сум та
здійснювати зазначений перерахунок та
відповідні виплати у подальшому без
обмеження будь-яким строком на
стягнення з управління Пенсійного
фонду України у Київському районі м.
Одеси на користь ОСОБА_1 суми у розмірі
10024,86 грн..

Подання мотивовано тим, що державний
виконавець протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження не виконав
рішення суду,у зв'язку з недостатнім
фінансуванням боржника - державного
органа Державним бюджетом України.
Державний виконавець керувався ст. 7
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень», відповідно до якої
державний виконавець має право
звернутись до суду з поданням про зміну
способу і порядку виконання рішення
про зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна.

При розгляді подання державного
виконавця суд враховує, що під зміною
способу і порядку виконання рішення
розуміється прийняття судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими. Тобто
зі змісту вказаної норми випливає, що
суд за наявності обґрунтованих підстав
та належних доказів, може змінити
спосіб та порядок виконання рішення
суду, або ж відмовити по даному питанню,
не змінюючи при цьому його змісту.

Суд зазначає, що приписи ст. 263 КАС
України передбачають зміну чи
встановлення порядку чи способу
виконання рішення, яке було ухвалено
судом у справі, а саме резолютивної
частини постанови, яка містить
висновки суду по суті позовних вимог.
Отже, суд, здійснюючи зміну порядку чи
способу виконання рішення, не змінює
змісту резолютивної частини та не
змінює спосіб захисту порушеного
права, обраний судом при вирішенні
справи.

Таким чином, подання про зміну способу
та порядку виконання постанови
Київського районного суду м. Одеси від
23 травня 2011 року не підлягає
задоволенню, оскільки в разі
задоволення вимог фактично буде
змінено по суті зміст резолютивної
частини постанови суду, що в свою чергу
є порушенням норм процесуального
права.

Крім того, за приписом ч. 2 ст. 263 КАС
України, суд при розгляді питання про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення може змінити спосіб
та порядок виконання рішення лише у
виняткових випадках.

Суд вважає, що викладені у поданні
обставини не обґрунтовують
доцільність і необхідність зміни
способу та порядку виконання рішення
суду.

Державний виконавець просить змінити
спосіб виконання рішення суду,
посилаючись на недостатність
фінансування боржника, яким є
державний орган, Державним бюджетом
України що перешкоджає належному
виконанню рішення.

Слід зазначити, що підстави за якими
державний виконавець просить
задовольнити подання не визначають
критеріїв, якими можна об'єктивно
установити доцільність зміни способу
та порядку виконання рішення суду. Тому
така доцільність приймається за
судовим розсудом, який має
відштовхуватись від загальних засад
судочинства (розумність).

Також вагомою підставою для відмови у
задоволені вимог державного виконавця
є відсутність доказів обставинам,
якими державний виконавець
обґрунтовує заявлені вимоги. Зокрема в
матеріалах справи відсутні докази, які
підтверджують недостатність
фінансування боржника, відсутність
грошових надходжень на кошти боржника,
за рахунок яких він зобов'язаний за
рішенням суду здійснити відповідні
виплати на користь ОСОБА_1

Рішення суду не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Крім того, в поданні взагалі не
конкретизовано, яким чином та яким
шляхом державний виконавець вимагає
змінити спосіб та порядок виконання
постанови суду.

Враховуючи всі вищенаведені обставини
у їх сукупності, суд приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог державного
виконавця.

Рішення суду як найважливіший акт
правосуддя покликане забезпечити
захист гарантованих Конституцією
України прав та свобод громадян.

Судові рішення, що набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, під приємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 23 травня 2011 року по
адміністративній справі № 2-а-2062/11 за
позовом ОСОБА_1 до управління
Пенсійного фонду України в Київському
районі м. Одеси набрало законної сили
та є обов'язком для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, під приємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України та
підлягає виконанню у відповідності до
статті 124 Конституції України.

У частині п'ятій статті 124 Конституції
України закріплено припис про
ухвалення судами судового рішення
іменем України. Цим визначаються
суверенні права України на здійснення
правосуддя та захист державою прав і
свобод людини та законних інтересів
інших суб'єктів права, які звернулися в
установленому порядку до судів
України. Припис про ухвалення судових
рішень іменем України заснований на
положеннях Конституції України про те,
що судова влада є гілкою державної
влади України, а тому рішення судів є
уособленням волевиявлення держави і
відповідно вони мають бути гарантовані
державою.

З цього випливає і припис щодо
обов'язковості судових рішень до
виконання на всій території України.
Умови і порядок виконання на території
України судових рішень визначаються
Законом України «Про виконавче
провадження».

Керуючись ст.ст. 160, 165, 263 КАС України,
суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Одеській області про зміну способу і
порядку виконання рішення Київського
районного суду м. Одеси по
адміністративній справі № 2-а-2062/11 -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
Одеського апеляційного
адміністративного суду через
Київський районний суд м. Одеси в
порядку та строки передбачені ст.186 КАС
України.

Ухвала суду набирає законної сили в
порядку та строки, передбачені ст. 254
КАС України.

Суддя
Літвінова І. А.