Справа № 812/1877/14
Суддя: І.А. Гончарова
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 квітня 2014 рокуЛуганськСправа №
812/1877/14

Луганський окружний адміністративний
суд у складі:

Головуючого судді
Гончарової І.А.

при секретарі судового засідання
Майбороди С.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом Прокуратури міста Лисичанська
в інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції у м.Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
ім..Д.Ф.Мельникова» про стягнення
недоїмки зі сплати єдиного соціального
внеску у розмірі 16029569,51 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Прокуратури міста Лисичанська в
інтересах держави в особі Державної
податкової інспекції в м. Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області до Публічного
акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
ім..Д.Ф.Мельникова» про стягнення
недоїмки зі сплати єдиного соціального
внеску, в якому прокурор посилався на
те, що відповідач у зв'язку з несплатою
єдиного соціального має податковий
борг на загальну суму 16029569,51 грн. З
метою стягнення податкового боргу була
виставлена вимога форми «Ю» №1У від
03.02.2014. Враховуючи те, що сума
заборгованості зі сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування відповідачем не
сплачена, позивач просив стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
ім..Д.Ф.Мельникова» заборгованість зі
сплати єдиного соціального внеску у
розмірі 16029569,51 грн..

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача підтримала
позовні вимоги.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився, про дату, час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, через
відділ діловодства та обліку звернень
громадян надав клопотання про розгляд
справи за відсутності повноважного
представника, позовні вимоги визнав у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Законом України «Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування» від
08.07.2010 р. №2464-VІ(далі - Закон №2464-VІ)
визначено, що єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування (далі - єдиний
внесок) - це консолідований страховий
внесок, збір якого здійснюється до
системи загальнообов'язкового
державного соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України
«Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», платниками
єдиного внеску є: роботодавці:
підприємства, установи та організації,
інші юридичні особи, утворені
відповідно до законодавства України,
незалежно від форми власності, виду
діяльності та господарювання, які
використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством, чи за
цивільно-правовими договорами (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця),
у тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ і організацій, інших юридичних
осіб, які мають окремий баланс і
самостійно ведуть розрахунки із
застрахованими особами; фізичні особи -
підприємці, зокрема ті, які
використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту)
або на інших умовах, передбачених
законодавством про працю, чи за
цивільно-правовим договором (крім
цивільно-правового договору,
укладеного з фізичною особою -
підприємцем, якщо виконувані роботи
(надавані послуги) відповідають видам
діяльності, зазначеним у свідоцтві про
державну реєстрацію її як підприємця);
фізичні особи, які забезпечують себе
роботою самостійно, та фізичні особи,
які використовують працю інших осіб на
умовах трудового договору (контракту).

У ч.2 ст.6 вказаного Закону зазначено, що
платник єдиного внеску зобов'язаний
зокрема своєчасно та в повному обсязі
нараховувати, обчислювати і сплачувати
єдиний внесок.

Статтею 9 цього Закону обчислення
єдиного внеску здійснюється на
підставі бухгалтерських та інших
документів, відповідно до яких
провадиться нарахування (обчислення)
або які підтверджують нарахування
(обчислення) виплат (доходу), на які
відповідно до цього Закону
нараховується єдиний внесок.

Єдиний внесок сплачується шляхом
перерахування платником
безготівкових коштів з його
банківського рахунку, за відповідний
базовий звітний період, не пізніше 20
числа місяця, що настає за базовим
звітним періодом.

При цьому, платники, зазначені у пункті
1 частини першої статті 4 цього Закону,
під час кожної виплати заробітної
плати (доходу, грошового забезпечення),
на суми якої (якого) нараховується
єдиний внесок, одночасно з видачею
зазначених сум зобов'язані сплачувати
нарахований на ці виплати єдиний
внесок у розмірі, встановленому для
таких платників (авансові платежі).

Базовим звітним періодом є календарний
місяць, а для платників, зазначених в
абзацах третьому та четвертому пункту 1
частини першої статті 4 цього Закону, -
календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті
незалежно від фінансового стану
платника. За наявності у платника
єдиного внеску одночасно із
зобов'язаннями із сплати єдиного
внеску зобов'язань із сплати податків,
інших обов'язкових платежів,
передбачених законом, або зобов'язань
перед іншими кредиторами зобов'язання
із сплати єдиного внеску виконуються в
першу чергу і мають пріоритет перед
усіма іншими зобов'язаннями, крім
зобов'язань з виплати заробітної плати
(доходу).

Частиною 11 статті 9 Закону визначено, що
у разі несвоєчасної або не в повному
обсязі сплати єдиного внеску до
платника застосовуються фінансові
санкції, передбачені цим Законом, а
посадові особи, винні в порушенні
законодавства про збір та ведення
обліку єдиного внеску, несуть
дисциплінарну, адміністративну,
цивільно-правову або кримінальну
відповідальність згідно із законом.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 13
Закону № 2464 органи доходів і зборів
мають право стягувати з платників
несплаченої суми єдиного внеску.

Частиною 4 ст.25 Закону України «Про
збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування» передбачено, що
орган доходів і зборів у порядку, за
формою і в строки, встановлені
Пенсійним фондом за погодженням з
центральним органом виконавчої влади у
сфері праці та соціальної політики,
надсилає платникам єдиного внеску, які
мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є
виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов'язаний
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги про сплату недоїмки
сплатити суми недоїмки та штрафів
разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми
недоїмки платник єдиного внеску
узгоджує її з органом доходів і зборів
шляхом оскарження вимоги про сплату
єдиного внеску в адміністративному або
судовому порядку.

У разі якщо згоди з органом доходів і
зборів не досягнуто, платник єдиного
внеску зобов'язаний сплатити суми
недоїмки та штрафів разом з
нарахованою пенею протягом десяти
календарних днів з дня надходження
рішення відповідного органу доходів і
зборів або оскаржити вимогу до органу
доходів і зборів вищого рівня чи в
судовому порядку.

У разі, якщо платник єдиного внеску
протягом десяти робочих днів з дня
надходження вимоги не сплатив
зазначені у вимозі суми недоїмки та
штрафів разом з нарахованою пенею, не
узгодив вимогу з органом доходів і
зборів, не оскаржив вимогу в судовому
порядку або не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
з дня надходження узгодженої вимоги,
орган доходів і зборів надсилає в
порядку, встановленому законом, до
підрозділу державної виконавчої
служби вимогу про сплату недоїмки.

У випадках, зазначених в абзаці
дев'ятому цієї частини, орган доходів і
зборів також має право звернутися до
суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих та
перехідних положень Закону № 2464 з дня
набрання чинності цим Законом платники
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням,
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності, вважаються платниками
єдиного внеску.

Виходячи з аналізу наведеного, суд
вважає позовні вимоги обґрунтованими з
огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що
Публічне акціонерне товариство
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
ім..Д.Ф.Мельникова» зареєстроване
Виконавчим комітетом Лисичанської
міської ради Луганської області 05.02.2003
року та внесено до Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
України (а. с.15-16).

Відповідач є платником єдиного внеску,
однак в порушення вищевказаних норм не
здійснює перерахування єдиного внеску
у строки, передбачені ЗУ «Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування», у зв'язку з чим
сума боргу відповідача за період з
01.11.2013 року по 31.01.2014 року, яка не
охоплена заходами стягнення, складає
16029569,51 грн., що підтверджується карткою
особового рахунку платника єдиного
внеску (а.с.10-14).

Державною податковою інспекцією в м.
Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області
відповідачу було направлено вимогу
№Ю-1У від 03.02.2014 року про сплату
заборгованості в сумі 16029569,51 грн.(а. с.
20).

Зазначена вимога отримана Публічним
акціонерним товариством
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
ім..Д.Ф.Мельникова» 04.02.2014, що
підтверджується підписом
уповноваженої особи на корінці вимоги
(а. с. 20), відповідачем у встановлені
законодавством строки не оскаржена,
сума заборгованості ним до Державної
податкової інспекції в м. Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області не перерахована.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача, відповідач суду не надав.

Беручи до уваги те, що заявлену до
стягнення суму у встановлені Законом
строки відповідач в добровільному
порядку не сплатив, не оскаржив її та не
узгодив суму недоїмки з органами
доходів та зборів, наявність у нього
вказаної заборгованості
підтверджується матеріалами справи,
доказів її погашення станом на день
розгляду справи не надано, суд дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог.

Питання по судових витратах не
вирішується, оскільки позивач
звільнений від їх сплати у
встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України
не передбачено їх стягнення у даних
випадках.

Відповідно до ч.3 ст.160 КАС України у
судовому засіданні 07 квітня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови. Складення постанови
у повному обсязі буде виготовлено
протягом п'яти днів, про що згідно вимог
ч.2 ст.167 КАС України повідомлено сторін
після проголошення вступної та
резолютивної частин постанови у
судовому засіданні.

Керуючись статтями 2, 9, 10, 11, 17, 18, 71, 87, 94,
105, 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов Прокуратури
міста Лисичанська в інтересах держави
в особі Державної податкової інспекції
у м.Лисичанську Головного управління
Міндоходів у Луганській області до
Публічного акціонерного товариства
«Лисичанськвугілля» в особі
відокремленого підрозділу «Шахта
ім..Д.Ф.Мельникова» про стягнення
недоїмки зі сплати єдиного соціального
внеску у розмірі 16029569,51 грн.
задовольнити повністю.

Стягнути з Відокремленого підрозділу
"Шахта ім..Д.Ф.Мельникова" Публічного
акціонерного товариства
"Лисичанськвугілля" (93113, м.Лисичанськ,
вул.Первомайська, 217, р/р 3238 в ЛОУ
ВАТ "Державний Ощадний банк України",
МФО 304665, код 26349183) заборгованість зі
сплати єдиного соціального внеску у
сумі 16029569 грн. 51 коп. (шістнадцять
мільйонів двадцять дев'ять тисяч
п'ятсот шістдесят дев'ять гривень 51
копійку) на користь Державної
податкової інспекції у м.Лисичанську
Головного управління Міндоходів у
Луганській області ()

Постанова може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Донецького
апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга подається до
Донецького апеляційного
адміністративного суду через
Луганський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого статтею 186 КАС
України, якщо таку скаргу не було
подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова суду не набрала законної
сили.

Повний текст постанови складено та
підписано 08 квітня 2014 року.

Суддя
І.А. Гончарова