Справа № 2а/1870/1804/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Київ К/9991/480/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Приватного
виробничого підприємства «Брати-К» на
постанову Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011 року
по справі № 2а-1870/1804/11 за позовом
Приватного виробничого підприємства
«Брати-К» до Державної податкової
інспекції у місті Суми про визнання
нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне виробниче підприємство
«Брати-К» звернулось до суду із
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції в м. Суми про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення №/0/16302 від
02.03.2011 року про збільшення суми
грошового зобов'язання з податку на
додану вартість основного платежу
32583,00 грн. та 8146,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій.

Постановою Сумського окружного
адміністративного суду від 12.07.2011 року
адміністративний позов задоволено.

Постановою Харківського апеляційного
адміністративного суду від 27.09.2011 року
скасовано рішення суду першої
інстанції та прийнято нове рішення про
відмову в задоволенні позову з мотивів
необґрунтованості позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду
апеляційної інстанції, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить його
скасувати та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, оскільки вважає,
що постанову суду апеляційної
інстанції було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що податковим органом
була проведена планова виїзна
перевірка ПВП «Брати-К» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
наслідками якої податковим органом
прийнято спірне податкове
повідомлення-рішення.

Проведеною перевіркою встановлено, що
ПВП «Брати-К» має пільгу з податку на
додану вартість, відповідно до п.п.5.1.2
п.5.1 ст.5 Закону України від 03.04.1997 року
№168/97-ВР «Про податок на додану
вартість» (далі - Закон №168/97-ВР), якою
передбачено звільнення від
оподаткування поставки періодичних
видань українського виробництва.

Встановлено заниження задекларованих
суб'єктом господарювання показників у
рядку 1 Декларацій «операції на митній
території України, що оподатковуються
за ставкою 20 відсотків, крім імпорту
товарів» на загальну суму податку на
додану вартість 35362,00 грн., яка і
визначена податковим органом в
спірному податковому
повідомленні-рішенні.

Дана сума визначена податковим
органом, враховуючи суму реалізації у
2009 році позивачем періодичних видань
«Ліза» та «Бурда».

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
апеляційної інстанції виходив з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до пп. 5.1.2 п.5.1 ст.5 Закону
№168/97-ВР звільняються від
оподаткування операції з поставки
(передплати) періодичних видань
друкованих засобів масової інформації
та книжок, крім видань еротичного
характеру, учнівських зошитів,
підручників та навчальних посібників
українського виробництва, словників
українсько-іноземної або
іноземно-української мови; доставки
таких періодичних видань друкованих
засобів масової інформації на митній
території України.

Встановлено, що періодичні видання
українського виробництва
придбаваються із пільгою, реалізуються
також із застосуванням пільги.

Підтвердженням того, що видання є
українського виробництва, є свідоцтво
про державну реєстрацію друкованого
засобу масової інформації, видані
державним комітетом інформаційної
політики, телебачення та
радіомовлення.

У свідоцтвах двох видань, продукцію
яких реалізовував позивач, не
зазначено, що ці видання є
вітчизняними. Це обумовлено
відсутністю такого обов'язку на момент
отримання свідоцтв.

Однак, незалежно від того, чи визначено
в свідоцтві належність видання, в силу
законодавства будь-яке видання
визначається як вітчизняне, чи навпаки.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
друковані засоби масової інформації
(пресу) України» під друкованими
засобами масової інформації (пресою) в
Україні розуміються періодичні і такі,
що продовжуються, видання, які виходять
під постійною назвою, з періодичністю
один і більше номерів (випусків)
протягом року на підставі свідоцтва
про державну реєстрацію.

Обмеження щодо діяльності видань з
іноземними інвестиціями
встановлюються ст.ст. 18, 25 Закону
України «Про видавничу справу».

Відповідно до Положення про державну
реєстрацію друкованих засобів масової
інформації в Україні та Положення про
державну реєстрацію інформаційних
агентств як суб'єктів інформаційної
діяльності, до свідоцтва про державну
реєстрацію друкованого ЗМІ вносяться
зокрема дані щодо статусу видання,
зазначено, що вітчизняне - це
друкований ЗМІ, у якого засновником
виступають українська/і/ юридична/і/
та/або фізична/і/ особа/и/, спільне -
друкований засіб масової інформації,
створений за участю іноземної/их/
юридичної/их/ та/або фізичної/их/ особи
/осіб/).

Відповідно до свідоцтв про державну
реєстрацію юридичної особи
контрагенти позивача по спірних
операціях є дочірні підприємства з 100
відсотковою іноземною інвестицією.

Отже, ці видання не мають статусу
вітчизняного. Відповідно, видавнича
продукція цих видань не має статусу
вітчизняної.

Таким чином, в порушення вимог п. п. 5.1.2
п.5.1 ст.5 Закону №168/97-ВР продукція
вищезазначених видань неправомірно
реалізувалася позивачем із
застосуванням пільг, отже, ПВП
«Брати-К» неправомірно застосувало
нульову ставку ПДВ.

Той факт, що при придбанні продукції
позивачу видавалася податкова
накладна з визначенням нульової ставки
ПДВ, не впливає на статус реалізованої
продукції, та не свідчить про
правомірність застосування позивачем
пільги.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржуване судове
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного
виробничого підприємства «Брати-К»
відхилити.

Постанову Харківського
апеляційного адміністративного суду
від 27.09.2011 року по справі № 2а-1870/1804/11
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.