Справа № 804/123/13-а
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2014-03-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 р. Справа № 804/123/13-а
Суддя Дніпропетровського окружного
адміністративного суду Бондар М.В.,
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торіс-Плюс" до
Лівобережної об'єднаної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Головного управління
Міндоходів у Дніпропетровській
області про скасування рішення та
зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» (далі -
ТОВ «Торіс-Плюс», позивач) звернулось
до адміністративного суду з позовною
заявою до Лівобережної міжрайонної
державної податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби,
яка в судом була замінена
правонаступником - Лівобережною
об'єднаною державною податковою
інспекцією м. Дніпропетровська
Головного управління Міндоходів у
Дніпропетровській області (далі -
Лівобережна ОДПІ, відповідач). В
позовній заяві, з урахуванням заяви про
зміну позовних вимог від 16.01.2013 року,
позивач просить суд:

- скасувати рішення відповідача №
22051/10/18-315 від 13.09.2012 року про невизнання
податкової звітності ТОВ "Торіс-Плюс" з
податку на додану вартість за серпень
2012 року податковою декларацією;

- зобов`язати відповідача прийняти
податкову декларацію ТОВ "Торіс-Плюс" з
податку на додану вартість за серпень
2012 року датою її фактичного отримання,
тобто 07.09.2012 року;

- зобов`язати відповідача відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ "Торіс-Плюс" з податку на додану
вартість за серпень 2012 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ "Торіс-Плюс";

- зобов'язати відповідача у
десятиденний строк з дня отримання
судового рішення у справі, яке набрало
законної сили, подати звіт про
виконання судового рішення у даній
справі.

В обґрунтування позовних вимог
зазначено, що 13.09.2012 року відповідачем
було прийнято рішення № 22051/10/18-315 про
неприйняття податкової декларації ТОВ
«Торіс-Плюс» за серпень 2012 року на
підставі того, що 27.07.2011 року рішенням №
1078 свідоцтво про реєстрацію платника
податку на додану вартість ТОВ
«Торіс-Плюс» було анульовано. Позивач
вважає оскаржуване рішення № 22051/10/18-315
від 13.09.2012 року таким, що порушує норм
Податкового кодексу України (далі - ПК
України) на підставі наступного.
Податкова декларація з ПДВ за серпень
2012 року містила всі необхідні
реквізити, передбачені ст.ст. 48, 49 ПК
України. Позивач в позовній заяві також
посилається на порушення норм
законодавства при прийнятті рішення №
1078 від 27.07.2011 року про анулювання
свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ.
З огляду на викладене позивач вважає
оскаржуване рішення № 22051/10/18-315 від
13.09.2012 року про повернення податкової
декларації з ПДВ протиправним, а тому
податкова декларація за серпень 2012
року має бути прийнята відповідачем
датою її фактичного отримання 07.09.2012
року.

Від представника позивача надійшла
заява про розгляд справи в порядку
письмового провадження,
адміністративний позов просив
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином, надав суду клопотання
про розгляд справи за його відсутності.
Письмових заперечень або пояснень в
обґрунтування своєї правової позиції
відповідачем надано не було.

Дослідивши письмові докази по справі
та проаналізувавши чинне
законодавство, суд приходить до
висновку, що адміністративний позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ТОВ «Торіс-Плюс»
05.09.2012 року було надіслано на адресу
Лівобережної МДПІ податкову
декларацію з ПДВ за серпень 2012 року, яка
була отримана відповідачем 07.09.2012 року,
що підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

13.09.2012 року Лівобережною МДПІ листом №
22051/10/18-315 щодо податкової звітності
повідомлено позивача, що у зв'язку з
тим, що свідоцтво платника ПДВ ТОВ
«Торіс-Плюс» анульовано 27.07.2012 року на
підставі рішення № 1078, надіслана
податкова декларація з ПДВ за серпень
2012 року не вважається податковою
декларацією.

Не погоджуючись з рішенням, викладеним
у листі від 13.09.2012 року №22051/10/18-315 про
неприйняття податкової звітності, ТОВ
«Торіс-Плюс» оскаржив його в
адміністративному порядку до
Державної податкової служби у
Дніпропетровській області та
Державної податкової служби України.

Рішенням про результати розгляду
первинної скарги від 16.10.2012 року
№25971/10/18-619 Державною податковою
службою у Дніпропетровській області та
рішенням про результати розгляду
скарги від 09.11.2012 року №5034/01/61-12/18-8515
Державною податковою службою України
скарги позивача було залишено без
задоволення, а рішення від 13.09.2012 року №
22051/10/18-315 - без змін внаслідок
відсутності позивача на момент подання
декларації з ПДВ за серпень 2012 року у
Реєстрі платників ПДВ.

Порядок подання податкової декларації
до органів державної податкової служби
регулюється ст. 49 ПК України та
Порядком заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість, затвердженим наказом
Міністерства фінансів України № 1492 від
25.11.2011 року (далі - Порядок №1492), чинним в
період виникнення спірних
правовідносин.

Відповідно до п. 49.8 ст. 49 ПК України
прийняття податкової декларації є
обов'язком органу державної податкової
служби.

Згідно п. 11 розділу І Порядку № 1492
податкова звітність подається до
органу державної податкової служби
особою, яка зареєстрована платником
ПДВ згідно з вимогами розділу V ПК
України.

Як передбачено нормою абзацу 1 п. 49.9 ст.
49 ПК України, за умови дотримання
платником податків вимог цієї статті
посадова особа контролюючого органу, в
якому перебуває на обліку платник
податків, зобов'язана зареєструвати
податкову декларацію платника датою її
фактичного отримання контролюючим
органом.

Згідно з п. 49.8 ст. 49 ПК України під час
прийняття податкової декларації
уповноважена посадова особа органу
державної податкової служби, в якому
перебуває на обліку платник податків,
зобов'язана перевірити наявність та
достовірність заповнення всіх
обов'язкових реквізитів, передбачених
п.п. 48.3 та 48.4 ст. 48 цього Кодексу. Інші
показники, зазначені в податковій
декларації платника податків, до її
прийняття перевірці не підлягають.

Відповідно до п. 48.3 ст. 48 ПК України
податкова декларація повинна містити
такі обов'язкові реквізити: тип
документа (звітний, уточнюючий, звітний
новий); звітний (податковий) період, за
який подається податкова декларація;
звітний (податковий) період, що
уточнюється (для уточнюючого
розрахунку); повне найменування
(прізвище, ім'я, по батькові) платника
податків згідно з реєстраційними
документами; код платника податків
згідно з Єдиним державним реєстром
підприємств та організацій України або
податковий номер; реєстраційний номер
облікової картки платника податків або
серію та номер паспорта (для фізичних
осіб, які через свої релігійні
переконання відмовляються від
прийняття реєстраційного номера
облікової картки платника податків та
повідомили про це відповідний орган
державної податкової служби і мають
відмітку у паспорті); місцезнаходження
(місце проживання) платника податків;
найменування органу державної
податкової служби, до якого подається
звітність; дата подання звіту (або дата
заповнення - залежно від форми);
ініціали, прізвища та реєстраційні
номери облікових карток або інші
відомості, визначені в абзаці сьомому
цього пункту, посадових осіб платника
податків; підписи платника податку -
фізичної особи та/або посадових осіб
платника податку, визначених цим
Кодексом, засвідчені печаткою платника
податку (за наявності).

Згідно п. 48.4 ст. 48 ПК України у окремих
випадках, коли це відповідає сутності
податку або збору та є необхідним для
його адміністрування, форма податкової
декларації додатково може містити такі
обов'язкові реквізити: відмітка про
звітування за спеціальним режимом; код
виду економічної діяльності (КВЕД); код
органу місцевого самоврядування за
КОАТУУ; індивідуальний податковий
номер та номер свідоцтва про
реєстрацію платника податку на додану
вартість згідно з даними реєстру
платників податку на додану вартість
за звітний (податковий) період.

Як зазначено в листі відповідача від
13.09.2012 року №22051/10/18-315 про невизнання
податкової звітності, податкова
декларація за серпень 2012 року не була
прийнята Лівобережною МДПІ на підставі
рішення від 27.07.2011 року № 1078 про
анулювання реєстрації ТОВ «Торіс-Плюс»
як платника ПДВ, та у зв'язку з
відсутністю позивача у реєстрі
платників ПДВ.

Правомірність прийняття рішення від
27.07.2011 року № 1078 про анулювання
реєстрації платника ПДВ була предметом
розгляду у справі № 2а/0470/16408/11.

25.12.2012 року постановою
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду по справі №
2а/0470/16408/11 адміністративний позов ТОВ
«Торіс-Плюс» до Лівобережної МДПІ про
скасування рішення та зобов'язання
вчинити певні дії задоволено частково,
а саме: визнано протиправним та
скасовано рішення Лівобережної МДПІ
від 27.07.2011 року № 1078 про анулювання
реєстрації платника ПДВ ТОВ
«Торіс-Плюс»; у задоволенні решти
адміністративного позову відмовлено.

18.02.2014 року ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
апеляційну скаргу Лівобережної МДПІ
залишено без задоволення, а постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 25.12.2012 року -
без змін.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.254 КАС України
постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано; у разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Згідно ч. 5 ст. 254 КАС України постанова
або ухвала суду апеляційної чи
касаційної інстанції за наслідками
перегляду, постанова Верховного Суду
України набирають законної сили з
моменту проголошення, а якщо їх було
прийнято за наслідками розгляду у
письмовому провадженні, - через п'ять
днів після направлення їх копій особам,
які беруть участь у справі.

На підставі ч.1 ст.72 КАС України
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній, цивільній
або господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Таким чином, станом на час розгляду
цієї справи є така, що набрала законної
сили, постанова Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
25.12.2012 року, якою скасовано рішення про
анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ
«Торіс-Плюс» від 27.07.2011 року № 1078.

З огляду на викладене, на час подання
ТОВ «Торіс-Плюс» податкової декларації
з ПДВ від 07.09.2012 року за серпень 2012 року
позивач був платником ПДВ та мав право
на подання декларації з ПДВ до
Лівобережної МДПІ.

Судом встановлено, що сама декларація з
ПДВ за серпень 2012 року не містить
недоліків в оформленні.

Таким чином, відмова Лівобережної МДПІ
у прийнятті податкової декларації
позивача з ПДВ за серпень 2012 року є
протиправною.

Відповідно п. 49.11 ст. 49 ПК України у разі
подання платником податків до
контролюючого органу податкової
декларації, заповненої з порушенням
вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього
Кодексу, такий контролюючий орган
зобов'язаний надати такому платнику
податків письмове повідомлення про
відмову у прийнятті його податкової
декларації із зазначенням причин такої
відмови.

Повідомлення є юридичною формою
рішення про можливість його оскарження
прямо зазначено п.п. 49.12.2 п. 49.12 ст. 49 ПК
України.

Контролюючий орган не прийняв
повідомлення про відмову у прийнятті
податкової декларації, а надіслав
позивачеві лист про невизнання
декларації з ПДВ, що є порушенням вимог
ст. 49 ПК України.

Така правова позиція викладена в
ухвалі Вищого адміністративного суду
від 26.03.2013 року у справі № К/9991/76286/11 та
постанові Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 06.06.2013 року у справі № 804/779/13-а.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Судом встановлено, що відмовляючи в
прийнятті податкової декларації з ПДВ
ТОВ „Торіс-Плюс" за серпень 2012 року,
відповідач діяв протиправно, з огляду
на що суд задовольняє позов в частині
визнання протиправною відмову
Лівобережної МДПІ, оформлену листом
від 13.09.2012 року №22051/10/18-315, у прийнятті
податкової звітності ТОВ «Торіс-Плюс»
з податку на додану вартість за серпень
2012 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Лівобережної МДПІ прийняти декларацію
ТОВ «Торіс-Плюс» з ПДВ за серпень 2012
року з додатками датою її фактичного
отримання 07.09.2012, то суд зазначає
наступне.

Згідно з п. 49.13 ст. 49 ПК України у разі,
якщо в установленому законодавством
порядку буде встановлено факт
неправомірної відмови органом
державної податкової служби (посадовою
особою) у прийнятті податкової
декларації, остання вважається
прийнятою у день її фактичного
отримання органом державної
податкової служби.

Задоволення судом позовних вимог щодо
визнання протиправною відмови
прийняти податкову декларацію означає,
що відповідне рішення не створило
жодних правових наслідків, а податкова
декларація є поданою вчасно на
підставі п. 49.13 ст. 49 ПК України. Тому в
такому разі обов'язок платника
податків щодо своєчасного подання
податкової декларації є виконаним
належним чином, а його порушені права
цілком відновленими.

Резолютивна частина постанови
адміністративного суду про
задоволення позовних вимог у справі,
предметом оскарження в якій є
протиправність відмови податкового
органу у прийнятті податкової
декларації має містити висновок про
визнання протиправною відмову
податкового органу прийняти податкову
декларацію, а податкової декларації
такою, що подана платником податків у
день її фактичного отримання органом
державної податкової служби (із
зазначенням дати).

Вимоги про зобов'язання податкового
органу прийняти податкову декларацію,
визнання протиправними рішення, дії,
бездіяльності податкового органу,
визнання поданої декларації
податковою звітністю, визнання
податкової декларації поданою варто
розглядати як вимогу про визнання
протиправною відмови у прийнятті
податкової декларації, поданої
платником податків на певну дату.

Така правова позиція викладена в
інформаційному листі Вищого
адміністративного суду України від
15.06.2012 року N 1503/12/13-12.

Відповідно до абзацу 10 ч. 2 ст. 162 КАС
України суд може прийняти іншу
постанову, яка б гарантувала
дотримання і захист прав, свобод,
інтересів людини і громадянина, інших
суб'єктів у сфері публічно-правових
відносин від порушень з боку суб'єктів
владних повноважень.

З огляду на протиправність відмови
Лівобережної МДПІ у прийнятті
податкової декларації, суд вважає за
необхідне визнати податкову
декларацію з ПДВ, подану ТОВ
«Торіс-Плюс» за серпень 2012 року такою,
що прийнята у день її фактичного
отримання Лівобережної МДПІ, тобто
07.09.2012 року.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання
Лівобережної МДПІ відобразити
показники (дані) податкової декларації
ТОВ «Торіс-Плюс» з податку на додану
вартість за серпень 2012 року з додатками
в електронних базах даних податкової
звітності, у тому числі в картці
особового рахунку ТОВ «Торіс-Плюс», то
суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Зазначена вимога є похідною вимог про
визнання протиправною відмови у
прийнятті декларації з ПДВ, та на
стадії розгляду питання про визнання
протиправною відмови у прийнятті
декларації є передчасною, з огляду на
що суд відмовляє у її задоволенні.

Позовна вимога про зобов'язання
відповідача у десятиденний строк з дня
отримання судового рішення у справі,
яке набрало законної сили, подати звіт
про виконання судового рішення у даній
справі задоволенню не підлягає.

Повноваження адміністративного суду
щодо здійснення контролю за виконанням
судових рішень в адміністративних
справах з метою забезпечення їх
повного, правильного і своєчасного
виконання встановлені ст. 267 КАС
України. Зазначеною статтею
передбачено, зокрема, форму контролю за
виконанням рішень за ініціативою суду -
ч.ч. 1-2 ст. 267 КАС України. Суд, який
ухвалив судове рішення, має право
зобов'язати суб'єкта владних
повноважень, який програв справу і на
якого покладено певні обов'язки, подати
у встановлений судом строк звіт про
виконання судового рішення.

Покладення таких зобов'язань на
суб'єкта владних повноважень є правом,
а не обов'язком суду. З матеріалів
справи суд не вбачає підстав для
застосування зазначеної форми
контролю за виконанням судового
рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КАС України якщо
адміністративний позов задоволено
частково, судові витрати, здійснені
позивачем, присуджуються йому
відповідно до задоволених вимог, а
відповідачу - відповідно до тієї
частини вимог, у задоволенні яких
позивачеві відмовлено.

Документально підтверджені позивачем
судові витрати - судовий збір у розмірі
32,19 грн., сплачений згідно платіжного
доручення № 371 від 12.12.2012 року, підлягає
частковому стягненню з Державного
бюджету України в розмірі 16,10 грн.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 158-163 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов задовольнити
частково.

Визнати протиправною відмову
Лівобережної міжрайонної державної
податкової інспекції м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби
прийняти податкову декларацію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» з
податку на додану вартість за серпень
2012 року та вважати податкову
декларацію Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» з
податку на додану вартість за серпень
2012 року з додатками такою, що подана у
день її фактичного отримання
Лівобережною міжрайонною державною
податковою інспекцією м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області Державної податкової служби 07
вересня 2012 року.

В задоволенні решти адміністративного
позову відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торіс-Плюс» судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 16 (шістнадцять) гривень 10
копійок.

Постанова суду може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд в порядку та
строки, визначені с. 186 КАС України та
набирає законної сили відповідно до ст.
254 КАС України.

Суддя М.В. Бондар