Справа № 826/2410/14
Суддя: Данилишин В.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва, 8, корпус 1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01 квітня 2014 року 16 год. 40
хв. № 826/2410/14

Суддя Окружного адміністративного
суду міста Києва Данилишин В.М.
розглянув у порядку письмового
провадження адміністративну справу за
позовом державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києві до приватного підприємства
"ІНАП" про стягнення з відповідача
коштів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду
міста Києва 25 лютого 2014 року надійшов
позов державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві
(далі - позивач) до приватного
підприємства "ІНАП" (далі - відповідач)
про стягнення з відповідача
податкового боргу у розмірі 28686,46 грн.

В обґрунтування позову законний
представник позивача зазначив, що
податковий борг утворився у зв'язку з
несплатою відповідачем узгоджених
грошових зобов'язань, що є підставою
для прийняття судом рішення про
стягнення з нього заборгованості у
вказаному розмірі.

Ухвалою суду від 27 лютого 2014 року
відкрито провадження в
адміністративній справі, яку
призначено до розгляду у судовому
засіданні.

У ході судового розгляду справи
представник позивача підтримала позов
та просила задовольнити його повністю.

Представник відповідача у судове
засідання 17 березня 2014 року не прибув,
хоча про дату, час та місце судового
розгляду справи відповідач, з
урахуванням ч. 11 ст. 35 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України), повідомлений
належним чином, заява про розгляд
справи за відсутності його
представника до суду не надійшла.

Враховуючи викладене та зважаючи на
достатність наявних у матеріалах
справи доказів для розгляду та
вирішення справи по суті, у судовому
засіданні 17 березня 2014 року судом,
відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 128 КАС України,
прийнято рішення про подальший розгляд
та вирішення справи у порядку
письмового провадження.

Оцінивши належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
наявних у матеріалах справи доказів у
їх сукупності, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем проведено камеральні
перевірки відповідача, за результатами
яких складено відповідні акти, на
підставі яких прийнято податкові
повідомлення-рішення, якими
відповідачу нараховано штрафні
(фінансові) санкції (штрафи), а саме від:
- 19 липня 2013 року № - у розмірі
1020,00 грн.; - 22 серпня 2013 року № - у
розмірі 236,71 грн.; - 11 вересня 2013 року №
- у розмірі 1020,00 грн.; - 04 жовтня 2013
року № - у розмірі 2040,00 грн.; - 06
листопада 2013 року № - у розмірі
1020,00 грн.; - 13 грудня 2013 року № - у
розмірі 1020,00 грн.

Крім того, відповідачем подано
позивачу податкову декларацію з плати
за землю (земельний податок та/або
орендна плата за земельні ділянки
державної або комунальної власності)
від 21 січня 2013 року № 110, у якій ним
самостійно визначено орендну плату на
2013 рік у загальному розмірі 35837,18 грн.
(2986,43 грн. за кожен місяць).

Суд погоджується з доводами
представників позивача щодо наявності
підстав для задоволення позову,
виходячи з оцінки наявних у матеріалах
справи доказів та аналізу наступних
положень і обставин.

Так, згідно з п. 46.1 ст. 46, підпунктом 54.3.2
п. 54.3 ст. 54, п.п. 57.1, 57.3 ст. 57, п. 58.1 ст. 58, п.
59.1 ст. 59, п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу
України (далі - ПК України; у редакції,
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин), податкова декларація,
розрахунок (далі - податкова
декларація) - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у випадках,
визначених цим Кодексом) контролюючому
органу у строки, встановлені законом,
на підставі якого здійснюється
нарахування та/або сплата податкового
зобов'язання, чи документ, що свідчить
про суми доходу, нарахованого
(виплаченого) на користь платників
податків - фізичних осіб, суми
утриманого та/або сплаченого податку.

Контролюючий орган зобов'язаний
самостійно визначити суму грошових
зобов'язань, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення (збільшення) від'ємного
значення об'єкта оподаткування
податком на прибуток або від'ємного
значення суми податку на додану
вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо: дані перевірок
результатів діяльності платника
податків, крім електронної перевірки,
свідчать про заниження або завищення
суми його податкових зобов'язань, суми
бюджетного відшкодування та/або
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
заявлених у податкових (митних)
деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом 10
календарних днів, що настають за
останнім днем відповідного граничного
строку, передбаченого цим Кодексом для
подання податкової декларації, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового
зобов'язання контролюючим органом за
підставами, зазначеними у підпунктах
54.3.1, 54.3.2, 54.3.4-54.3.6 п. 54.3 ст. 54 цього
Кодексу, платник податків зобов'язаний
сплатити нараховану суму грошового
зобов'язання протягом 10
календарних днів, що настають за днем
отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

У разі коли сума грошового зобов'язання
платника податків, передбаченого
податковим або іншим законодавством,
контроль за дотриманням якого
покладено на контролюючі органи,
розраховується контролюючим органом
відповідно до ст. 54 цього Кодексу (крім
декларування товарів, передбаченого
для громадян), або у разі коли за
результатами перевірки контролюючий
орган встановлює факт невідповідності
суми бюджетного відшкодування сумі,
заявленій у податковій декларації, або
зменшує розмір задекларованого
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість, розрахованого
платником податків відповідно до
розділу V цього Кодексу, такий
контролюючий орган надсилає (вручає)
платнику податків податкове
повідомлення-рішення.

У разі коли платник податків не сплачує
узгодженої суми грошового зобов'язання
в установлені законодавством строки,
контролюючий орган надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

З наявних у матеріалах справи доказів
вбачається, що позивачем направлялась
відповідачу податкова вимога від 04
жовтня 2013 року № 800-15 (а.с. 12-14).

Згідно з п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 ПК
України, платники плати за землю (крім
фізичних осіб) самостійно обчислюють
суму податку щороку станом на 1 січня і
не пізніше 20 лютого поточного року
подають відповідному контролюючому
органу за місцезнаходженням земельної
ділянки податкову декларацію на
поточний рік за формою, встановленою у
порядку, передбаченому ст. 46 цього
Кодексу, з розбивкою річної суми
рівними частками за місяцями. Подання
такої декларації звільняє від
обов'язку подання щомісячних
декларацій. При поданні першої
декларації (фактичного початку
діяльності як платника плати за землю)
разом з нею подається довідка (витяг)
про розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, а надалі така
довідка подається у разі затвердження
нової нормативної грошової оцінки
землі.

Податкове зобов'язання щодо плати за
землю, визначене у податковій
декларації на поточний рік,
сплачується рівними частками
власниками та землекористувачами
земельних ділянок за
місцезнаходженням земельної ділянки
за податковий період, який дорівнює
календарному місяцю, щомісяця протягом
30 календарних днів, що настають за
останнім календарним днем податкового
(звітного) місяця.

Відповідно до підпунктів 14.1.175, 14.1.162,
14.1.265 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий
борг - сума узгодженого грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), але не
сплаченого платником податків у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків,
нарахованих на суми грошових
зобов'язань, не сплачених у встановлені
законодавством строки.

Штрафна санкція (фінансова санкція,
штраф) - плата у вигляді фіксованої суми
та/або відсотків, що справляється з
платника податків у зв'язку з
порушенням ним вимог податкового
законодавства та іншого законодавства,
контроль за дотриманням яких покладено
на контролюючі органи, а також штрафні
санкції за порушення у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Розрахунок заборгованості відповідача
наступний: (орендна плата у розмірі
26877,87 грн. (2986,43 грн.*9 місяців) + штрафні
(фінансові) санкції (штрафи) у розмірі
6356,71 грн. + пеня у розмірі 28,03 грн.) -
(сплата у розмірі 3200,00 грн. + переплата у
розмірі 1376,15 грн.) = 28686,46 грн.

Наявними у матеріалах справи довідкою
від 14 березня 2014 року № 7041/10/26-53-25-01-10 та
карками обліку платника податків
підтверджується факт наявності у
відповідача податкового боргу у
вказаному розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 69, ч.ч. 1, 6 ст. 71
КАС України, розгляд і вирішення справ
в адміністративних судах здійснюються
на засадах змагальності сторін та
свободи в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених ст. 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у справі,
без поважних причин не надасть докази
на пропозицію суду для підтвердження
обставин, на які вона посилається, суд
вирішує справу на основі наявних
доказів.

На підставі викладених положень та
обставин суд прийшов до висновку, що
позов державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міндоходів у місті Києві до
приватного підприємства "ІНАП" про
стягнення з відповідача коштів є
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 94 КАС України, у
справах, в яких позивачем є суб'єкт
владних повноважень, а відповідачем -
фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з
відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 69-71, 86, 128, 158-163, 167 КАС
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із приватного підприємства
"ІНАП" (ідентифікаційний код 31172999,
місцезнаходження: 02090, м. Київ, вул.
Сосюри, 5) податковий борг у розмірі
28686,46 грн. (Двадцять вісім тисяч шістсот
вісімдесят шість гривень сорок шість
копійок) на р/р 0005 в ГУДКСУ у місті
Києві, МФО 820019, одержувач УДКСУ у
Дніпровському районі міста Києва, код
одержувача 38012871.

Копії постанови направити сторонам
(вручити їх уповноваженим
представникам) у порядку та строки,
встановлені ст. 167 КАС України.

Згідно зі ст.ст. 185, 186 КАС України,
постанова може бути оскаржена шляхом
подання до Київського апеляційного
адміністративного суду через Окружний
адміністративний суд міста Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня отримання копії постанови.
Копія апеляційної скарги одночасно
надсилається особою, яка її подає, до
Київського апеляційного
адміністративного суду.

Відповідно до ст. 254 КАС України,
постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано. У разі
подання апеляційної скарги судове
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Суддя
В.М. Данилишин