Справа № 826/19242/13-а
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у 1-й інстанції: Гарник К.Ю.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Мацедонської В.Е.,

суддів Грищенко
Т.М., Лічевецького І.О.,

при секретарі
Горяіновій Н.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які
беруть участь в справі, відповідно до
ч.1 ст.41 КАС України у відкритому
судовому засіданні в м.Києві справу за
апеляційною скаргою Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві на постанову
Окружного адміністративного суду
м.Києва від 23 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_2 до
Державної податкової інспекції у
Голосіївському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 20 березня 2013 року,-

в с т а н о в и в:

Постановою Окружного
адміністративного суду м.Києва від 23
грудня 2013 року адміністративний позов
ОСОБА_2 до Державної податкової
інспекції у Голосіївському районі
Головного управління Міндоходів у
м.Києві про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення задоволено
повністю, визнано протиправним та
скасовано податкове
повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі м.Києва ДПС від 20
березня 2013 року №.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову суду
першої інстанції з мотивів порушення
судом норм матеріального та
процесуального права та прийняти нову
постанову, якою у задоволенні позову
відмовити повністю. Свої вимоги
апелянт обгрунтовує тим, що об'єкт
рухомого майна визначається із ціни,
зазначеної в договорі купівлі-продажу,
але не нижче оціночної вартості такого
об'єкта відповідно до законодавства.
Апелянт вважає, що в порушення пп.«ж»
п.1.3 ст.1, пп.4.2.6 п.4.2 ст.4, пп.8.2.1 п.8.2 ст.8,
ст.12 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» позивачем
приховано дохід, який підлягає
оподаткуванню податком з доходів
фізичних осіб, на загальну суму 314404,00
грн., в результаті чого донараховано
податку з доходів фізичних осіб в сумі
47160,67 грн.

Особи, які беруть участь в справі в
судове засідання не з'явилися, про дату
та час слухання справи були
повідомлені належним чином, тому у
відповідності до ч.6 ст.12, ч.1 ст.41 КАС
України фіксування судового засідання
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного:

Судом першої інстанції встановлено, що
у період з 26 листопада 2012 року по 30
листопада 2012 року ДПІ у Голосіївському
районі м.Києва ДПС проведено
документальну невиїзну перевірку
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати податку з
доходів фізичних осіб громадянина
ОСОБА_2 за період з 01 січня 2010 року по 31
грудня 2010 року, за результатами якої
складено акт від 07 грудня 2012 року
№94/1720/НОМЕР_1, в якому встановлено
порушення позивачем пп.«ж» п.1.3 ст.1,
пп.4.2.6 п.4.2 ст.4, пп.8.2.1 п.8.2 ст.8, ст.12 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб», не підтверджено сплату
податку з доходів фізичних осіб під час
продажу рухомого майна, в результаті
чого донараховано позивачу податку з
доходів фізичних осіб у сумі 47160,67 грн.

На підставі акту перевірки
№94/1720/НОМЕР_1 від 07 грудня 2012 року ДПІ у
Голосіївському районі м.Києва ДПС
прийнято податкове
повідомлення-рішення від 20 березня 2013
року №, згідно якого за порушення
пп.«ж» п.1.3 ст.1, пп.4.2.6 п.4.2 ст.4, пп.8.2.1 п.8.2
ст.8, ст.12 Закону України «Про податок з
доходів фізичних осіб» позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на доходи фізичних осіб від
продажу рухомого майна на суму 47160,67
грн., у тому числі 47160,67 грн. за основним
платежем.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, дійшов висновку, що
оскаржуване податкове
повідомлення-рішення є неправомірним
та підлягає скасуванню, оскільки
відповідачем не надано жодних доказів
отримання позивачем фактично іншої
суми доходу, ніж 1000,00 грн. від угоди
продажу автомобіля.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на наступне:

Відповідно до ст.ст.628, 632 ЦК України
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості. Ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Ціна є істотною
умовою договору купівлі-продажу, що
визначається сторонами угоди.

Згідно ст.2 Закону України «Про товарну
біржу» одним із принципів діяльності
біржі є принцип застосування вільних
(ринкових) цін.

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України «Про
податок з доходів фізичних осіб» (в
редакції, що була чинною на час спірних
правовідносин) дохід - це сума
будь-яких коштів, вартість
матеріального і нематеріального майна,
інших активів, що мають вартість, у тому
числі цінних паперів або деривативів,
одержаних платником податку у
власність або нарахованих на його
користь чи набутих незаконним шляхом у
випадках, визначених пп.4.2.16 п.4.2 ст.4
цього Закону, протягом відповідного
звітного податкового періоду з різних
джерел як на території України, так і за
її межами. З метою оподаткування до
доходів платника податку також
включаються: звичайна вартість майна,
яке передається платником податку за
довіреністю іншій особі, якщо умови
такої довіреності передбачають право
такої іншої особи продати таке майно
або відчужити його в інший спосіб, крім
такої передачі між членами подружжя у
межах спільної часткової або спільної
сумісної власності.

Відповідно до пп.«ж» п.1.3 ст.1 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» дохід з джерелом його
походження з України - будь-який дохід,
одержаний платником податку або
нарахований на його користь від
здійснення будь-яких видів діяльності
на території України, у тому числі, але
не виключно, у вигляді доходів від
продажу рухомого майна, якщо факт зміни
власника (продажу об'єкта рухомого
майна) підлягає державній реєстрації
та/або нотаріальному посвідченню
згідно із законом України, або якщо
місце вручення такого рухомого майна
набувачеві знаходиться на території
України.

Відповідно до пп.4.2.6 п.4.2 ст.4
вищезазначеного Закону до складу
загального місячного оподатковуваного
доходу включається, серед іншого,
частина доходів від операцій з майном,
розмір якої визначається згідно з
положеннями статей 11 - 12 цього Закону.

Згідно пп.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України
«Про податок з доходів фізичних осіб»
платник податку, що отримує доходи,
нараховані особою, яка не є податковим
агентом, зобов'язаний включити суму
таких доходів до складу загального
річного оподатковуваного доходу та
подати річну декларацію з цього
податку.

Відповідно до п.п.12.1, 12.2 ст.12 Закону
України «Про податок з доходів
фізичних осіб» дохід платника податку
від продажу об'єкта рухомого майна
протягом звітного податкового року
оподатковується за ставкою,
встановленою пунктом 7.1 статті 7 цього
Закону. Як виняток із пункту 12.1 цієї
статті при продажу одного з об'єктів
рухомого майна у вигляді легкового
автомобіля, мотоцикла, моторолера або
моторного (парусного) човна не частіше
одного разу протягом звітного
податкового року доходи продавця від
зазначених операцій оподатковуються
за ставкою в розмірі 1 відсотка від
вартості такого об'єкта рухомого майна
за умови сплати (перерахування) ним
суми державного мита до бюджету або
суми плати нотаріусу за нотаріальне
посвідчення відповідного договору до
такого посвідчення.

При цьому, вищезазначений Закон не
містить вимоги щодо визначення бази
оподаткування під час продажу рухомого
майна за ціною, не нижче його оціночної
вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, 22
вересня 2010 року позивачем здійснено
продаж транспортного засобу марки Lexus LX
470 ОСОБА_3 через товарну біржу ПП
«ОСОБА_5», що підтверджується
довідкою-рахунком №303048. Вартість
автомобіля, що продається, оцінена
сторонами в 1000,00 грн.

На підтвердження факту отримання
доходу в розмірі 1000,00 грн. за
результатами операції з продажу
автомобіля позивачем надано копію
довідки-рахунку від 22 вересня 2010 року,
виготовленої на бланку серії КІМ №303048
(за формою встановленою постановою
Кабінету Міністрів України від 07
вересня 1998 року №1388 «Про затвердження
Порядку державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів»).

Позивачем надано докази щодо сплати
податку з доходів фізичних осіб з
реалізації вищезазначеного
автомобіля, зокрема, надано квитанцію
від 15 жовтня 2010 року №172-10 про сплату
податку з доходів фізичних осіб на суму
150,00 грн. з призначенням платежу:101;
НОМЕР_1; 11011100: податок з доходів
фізичних осіб інші види діяльності.

Згідно акту експертної оцінки
транспортного засобу Lexus LX 470, проданого
ОСОБА_2 22 вересня 2010 року, №11/3/634 від 23
вересня 2010 року, проведеної за заявою
ОСОБА_3, встановлено ринкову вартість
автомобіля, яка складає 314404,47 грн., тому,
на думку відповідача, дохід позивача
від операції з продажу автомобіля
становить 314404,47 грн. Разом з тим,
інформація про сплату податку з
доходів фізичних осіб фізичною особою
ОСОБА_2 до відповідача не надходила.

Таким чином, відповідач прийшов до
висновку, що саме оціночна вартість
автомобіля марки Lexus LX 470, яка згідно
висновку НДЕКЦ при ГУ МВС України у
м.Києві від 23 вересня 2010 року №11/3/634
складає 314404,47 грн. і є в даному випадку
об'єктом оподаткування податком з
доходів фізичних осіб. Всього за
результатами перевірки позивачу
донараховано суму податку з доходів
фізичних осіб у розмірі 47160,67 грн., що
складає 15% від суми об'єкта
оподаткування.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивач, який є продавцем відповідно до
договору купівлі-продажу
транспортного засобу від 22 вересня 2010
року, та покупець були вільні у
визначені ціни такої угоди, даний
договір купівлі-продажу, який
виконаний сторонами у повному обсязі, у
судовому порядку недійсним не
визнавався, тому ціна на автомобіль Lexus
LX 470 у розмірі 1000,00 грн., яка встановлена
сторонами у договорі купівлі-продажу
транспортного засобу є обґрунтовано
визначеною. Доходом фізичної особи від
продажу об'єкта рухомого майна є сума
коштів, отриманих продавцем у
власність або нарахованих на його
користь, тому при розрахунку податку з
доходів фізичних осіб необхідно
враховувати суму, зафіксовану в
договорі купівлі-продажу, оскільки
відповідачем не надано доказів на
підтвердження отримання позивачем
доходу більшого, ніж визначено у такому
договорі та довідці-рахунку №303048
товарної біржі ПП «ОСОБА_5».

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про недоведеність
відповідачем в порушення ч.2 ст.71 КАС
України правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення-рішення ДПІ у
Голосіївському районі м.Києва ДПС від 20
березня 2013 року №, оскільки
відповідачем не було надано доказів
щодо факту отримання позивачем доходу
від продажу автомобіля в сумі 314404,47
грн., тому донарахування оскаржуваним
податковим повідомленням-рішенням
податку з доходів фізичних осіб у
розмірі 47160,67 грн. є необґрунтованим.

На підставі вищенаведеного, приймаючи
до уваги, що судом першої інстанції
правильно встановлено обставини
справи, судове рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, висновки суду
першої інстанції доводами апелянта не
спростовані, колегія суддів приходить
до висновку про відсутність підстав
для зміни або скасування постанови
суду.

Керуючись ст.ст.195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254
КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Голосіївському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м.Києва від 23 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлено 07
квітня 2014 року.

Головуючий суддя
В.Е.Мацедонська

Судді
Т.М.Грищенко

І.О.Лічевецький

.

Головуючий суддя
Мацедонська В.Е.

Судді:
Лічевецький І.О.

Грищенко Т.М.