Справа № 2а-14837/11/2070
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2014 року
м. Київ К/9991/39325/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Бившевої Л.І.

Карася О.В.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м. Харкові
Державної податкової служби на ухвалу
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2012 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.01.2012 року
у справі № 2а-14837/11/2070 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Стома» до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Стома» звернулось до суду з позовною
заявою до Спеціалізованої державної
податкової інспекції по роботі з
великими платниками податків у м.
Харкові про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень від 21.07.2011 року
№ та №.

Постановою Харківського окружного
адміністративного суду від 18.01.2012 року,
залишеною без змін ухвалою
Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що в квітні 2011 року
податковим органом проведено
позапланову виїзну документальну
перевірку ПАТ «Стома» з питань
достовірності нарахування суми
бюджетного відшкодування ПДВ на
рахунок платника у банку за січень 2011
року, за результатами якої прийняті
податкові повідомлення-рішення №
від 27.04.2011 року (зменшено суму
бюджетного відшкодування з податку на
додану вартість за січень 2011 року на
суму 185961,00 грн.), № від 27.04.2011 року
(зменшено суму розміру від'ємного
значення суми податку на додану
вартість за січень 2011 року на суму 255627,00
грн.)

Зазначені податкові повідомлення
рішення оскаржені позивачем в судовому
порядку, отже, відповідно до ст. 56
Податкового кодексу України є
неузгодженими.

В липні 2011 року податковим проведено
камеральну перевірку позивача, за
наслідками якої прийнято податкові
№ від 21.07.2011 року, яким зменшено
суму бюджетного відшкодування на суму
112180,00 грн. та № від 21.07.2011 року,
яким збільшено суму грошового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 143447,00 грн. за порушення
позивачем ст.46 Податкового Кодексу
України, п.4.6.7 Наказу ДПА України від
25.01.2011 року № 41 «Про затвердження форм
та порядку заповнення і подання
податкової звітності з податку на
додану вартість».

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.56.18 Податкового
кодексу України при зверненні платника
податків до суду з позовом щодо
визнання недійсним рішення
контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

Судами встановлено, що на час прийняття
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень тривала процедура
судового оскарження податкових
повідомлень-рішень №, № від
27.04.2011 року, отже, зазначені податкові
повідомлення-рішення від 27.04.2011 року є
неузгодженими, а тому суми, зазначені в
них, не є грошовими зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 14.1.39 Податкового
кодексу України грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, а також санкції за порушення
законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно ст. 14.1.179 Податкового кодексу
України податкове зобов'язання для
цілей розділу V цього Кодексу - загальна
сума податку на додану вартість,
одержана (нарахована) платником
податку в звітному (податковому)
періоді.

Тобто, для відображення в рядку 21.3
Декларації з ПДВ, вказана сума повинна
бути грошовим податковим
зобов'язанням.

Колегія суддів погоджується з
висновком судів, що сума неузгодженого
податкового зобов'язання не має
приймати участь у розрахунках
податкових зобов'язань, податкового
кредиту, визначення від'ємного
значення та бюджетного відшкодування.

Оскільки результати документальної
перевірки позивача оскаржені
позивачем, податкові
повідомлення-рішення за її
результатами є неузгодженими, вони не
породжують правових наслідків для
платника, про що було вірно зазначено
судами.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Спеціалізованої
державної податкової інспекції по
роботі з великими платниками податків
у м. Харкові Державної податкової
служби відхилити.

Ухвалу Харківського апеляційного
адміністративного суду від 16.05.2012 року
та постанову Харківського окружного
адміністративного суду від 18.01.2012 року
у справі №2а-14837/11/2070 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписБившева Л.І. підписКарась О.В.