Справа № 1027/3869/12
Суддя: Бутенко В. О.
Дата ухвалення: 2012-08-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 1027/3869/12
Номер провадження: 2-а/1027/4197/12
Головуючий суддя: Бутенко
Справа №2-а/1027/4197/2012
П О С Т А Н О В А

30 серпня 2012 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді: Бутенка В.О.

при секретарі: Сабуняк Д.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за адміністративним
позовом ОСОБА_1 до інспектор ДПС ВДАІ
Фастівського МВ лейтенант міліції
Шимановський В'ячеслав Вікторович, про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про
адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з зазначеним
адміністративним позовом до інспектор
ДПС ВДАІ Фастівського М.В. лейтенанта
міліції Шимановський В'ячеслава
Вікторовича, про визнання дій
протиправними та скасування постанови
про адміністративне правопорушення,
мотивуючи заявлені вимоги тим, що
притягнення його до адміністративної
відповідальності є необґрунтованим, а
оскаржувана постанова не відповідає
дійсним обставинам справи та вимогам
закону, у зв'язку з чим підлягає
скасуванню з наступних підстав:

05 квітня 2012 року інспектором ДПС ВДАІ м.
Фастів Шимановським В.В. щодо нього
винесена постанова по справі про
адміністративне правопорушення серії
А/І №187015. Виходячи зі змісту постанови
від, 05 квітня 2012 року приблизно о 15 год.
30 хв., керуючи автомобілем «Форд
«Транзіт»державний номерний знак
НОМЕР_1, перевищив швидкість у
населеному пункті більш ніж на 27
км/год., тобто рухався зі швидкістю 87
км/год., що зафіксовано приладом
«TROGAN»00084 не вказавши його серійний
номер.

Про існування даної постанови позивачу
стало відомо тільки 26 серпня 2012
року,після отримання повідомлення про
виклик до Державної виконавчої служби
міського управління юстиції, оскільки
дана постанова на його адресу не
надходила.

Позивач зазначає, що дана постанова не
відповідає вимогам закону з таких
підстав.

У протоколі та постанові про
адміністративне правопорушення не
зазначено на 71 му кілометрі якої дороги
було скоєно адміністративне
правопорушення, крім того, у протоколі
та постанові відсутні докази
належності виміряної швидкості саме
автомобілю позивача. В момент близький
до вимірювання швидкості та зупинки,
поперед позивачем рухався автомобіль
із більшою швидкістю ніж позивач. Крім
того співробітник ДАІ під час
вимірювання швидкості тримав
вимірювальний пристрій у руці, що
робить можливим рух пристрою на
зустріч автомобілю, швидкість якого
вимірюється, внаслідок чого відносна
швидкість, зафіксована приладом,
збільшується. Дана обставина не сприяє
виконанню основних завдань міліції і,
зокрема, ДАІ по профілактиці та
припиненню правопорушень.

Позивач зазначає, що його було зупинено
05 квітня 2012 року інспектором ДАІ
Фастівського МВ міліції Шимановським
В.В. на ділянці об'їзної дороги м. Фастів
з дозволеною відповідно до п. 5.47 Правил
дорожнього руху України швидкістю,
зокрема зазначений пункт правил вказує
на знак населений пункт -«Фастів»на
синьому фоні. Положення даного пункту
відповідно до п. 12.6 Правил дорожнього
руху України надають йому право
рухатись зі швидкістю в межах 90 км/год.,
яку він не перевищував.

Позивачу не зрозуміло з яких мотивів
виходив інспектор ДАІ Фастівського МВ
міліції Шимановський В.В. вказуючи на
правопорушення передбачене п. 12.4
Правил дорожнього руху України.

Позивач в судовому засіданні підтримав
позов з зазначених в ньому підстав та
зазначив, що швидкість не перевищував,
а складений протокол складено з
порушеннями.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення позивача,
дослідивши та оцінивши письмові докази
по справі у їх сукупності, суд дійшов
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 05
квітня 2012 року інспектор ДПС ВДАІ
Фастівського МВ лейтенант міліції
Шимоловський В'ячеслав Вікторович
виніс постанову по справі про
адміністративне правопорушення, якою
позивача притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ч. 4 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у
вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Постанова мотивована тим, що 05 квітня
2012 року позивач, керував автомобілем
«FORD TRANZIT»державний номерний знак
НОМЕР_1 по 71 км. м. Фастіва зі швидкістю 87
км./год. чим порушив п. 12.4.ПДР, що
засвідчується приладом для
вимірювання швидкості OGAN 000804», тобто
вчинив адміністративне
правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122
КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може
бути підданий заходу впливу в зв'язку з
адміністративним правопорушенням
інакше як на підставах і в порядку,
встановлених законом. Провадження в
справах про адміністративне
правопорушення здійснюється на основі
суворого додержання законності.

Статтю 14-1 КУпАП, яка передбачала, що у
разі фіксації правопорушення
працюючими в автоматичному режимі
спеціальними технічними засобами, що
мають функції фото і кінозйомки,
відеозапису, чи засобами фото і
кінозйомки, відеозапису притягаються
власники (співвласники) транспортних
засобів, рішенням Конституційного Суду
України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010,
визнано такою, що не відповідає
Конституції, так як безпосередньо не
визначає складу правопорушення, а тому
не може бути самостійною підставою для
притягнення до такої відповідальності.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про
захист інформації в
інформаційно-телекомунікаційних
системах» - інформація, яка є власністю
держави, або інформація з обмеженим
доступом (до якої відноситься і
інформація, отримана за допомогою
приладу OGAN 000804»повинна оброблятися в
автоматизованій системі із
застосуванням комплексної системи
захисту інформації (КСЗІ) з
підтвердженою відповідністю.

Вимірювач швидкості «TROGAN 000804»фактично
не є таким, який працює в автоматичному
режимі. Його використання з метою
фіксування правопорушень здійснюється
безпосередньо працівником ДАІ, він
працює від акумуляторної батареї,
відповідно до технічних характеристик
має можливості вибору спеціальних
режимів роботи. Цей прилад може за
своїми технічними можливостями
фіксувати швидкість іншого автомобіля,
який рухається поруч, а не того, який
зупинили працівники міліції. Відсутні
будь-які підстави, підтверджені
належними доказами, що швидкість
належить саме автомобілю позивача.

Згідно з ч.2 ст.71 КАС України в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у
справі про адміністративне
правопорушення є будь - які фактичні
дані, на основі яких у визначеному
законом порядку орган (посадова) особа
встановлює наявність чи відсутність
адміністативного правопорушення,
винність даної особи в його вчиненні та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються зокрема протоколом про
адміністративне правопорушення,
поясненнями особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності,
свідків, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 23 грудня 2005 року № 14
«Про практику застосування судами
України законодавства у справах про
деякі злочини проти безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, а
також про адміністративні
правопорушення на
транспорті»встановлено, що зміст
постанови повинен відповідати вимогам,
встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В
ній, зокрема, необхідно зазначити
докази, на яких базується висновок про
вчинення особою адміністративного
правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган
(посадова особа) при розгляді справи
про адміністративне правопорушення
зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено
адміністративне правопорушення, чи
винна дана особа в його вчиненні, а
також з'ясувати інші обставини, які
мають значення для справи.

Судом встановлено, що відповідачем не
з'ясовано всіх обставин, відповідно до
вимог ст. 280 КУпАП, не подано до суду
доказів та не зазначено обставин, які
підтверджують наявність складу
правопорушення та спростовують
пояснення ОСОБА_1, а тому спростувати
пояснення позивача немає можливості, і
будь-які сумніви з приводу наявності
вини водія транспортного засобу
трактуються на користь водія, оскільки
наявні у справі докази, зокрема
постанова й протокол не дають підстав
для висновку про скоєння ОСОБА_1
правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122
КУпАП.

При цьому, незважаючи на заперечення
ОСОБА_1 своєї вини, маючи перед
прийняттям постанови протокол про
адміністративне правопорушення,
відповідач як суб'єкт владних
повноважень мав би, використовуючи
свої повноваження, зібрати докази, які
підтверджували наявність складу
правопорушення та спростувати
свідчення позивача, тобто не тільки
зафіксувати його шляхом складання
протоколу. Однак такі докази відсутні.

Отже, доводи про порушення позивачем
вимог дорожнього п. 12.4 Правил
дорожнього руху України, викладені у
вищевказаному протоколі про
адміністративне правопорушення, на
підставі якого ОСОБА_1 притягнуто до
адміністративної відповідальності,
об'єктивно не підтверджені та
спростовуються поясненнями позивача,
який винним себе не признає.

Таким чином суд приходить до висновку
про недоведеність вини ОСОБА_1 у
вчинені адміністративного
правопорушення, а тому постанова серії
А/1 № 187015 від 05 квітня 2012 року підлягає
скасуванню.

Щодо вимоги про визнання дій
протиправними, суд вважає вимоги в цій
частині такими, що не підлягають
задоволенню, оскільки з огляду на норми
ст. 162 КАС України, суд при вирішенні
справи не наділений такими
повноваженнями.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
7, 14-1, 251, 254-258, 280 КУпАП, ст. ст. 2, 6,7, 9, 10, 11,
17, 70, 71, 158 - 163, 254 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до інспектор ДПС ВДАІ
Фастівського МВ лейтенант міліції
Шимановський В'ячеслав Вікторович, про
визнання дій протиправними та
скасування постанови про
адміністративне правопорушення
задовольнити частково.

Постанову у справі про адміністративне
правопорушення А/І № 187015 від 05 квітня
2012 року про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ч.4 ст.122 Кодексу України і накладення
адміністративного стягнення
скасувати.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя :