Справа № 2а-679/88/13
Суддя: Голяшкін О.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" березня 2014 р.
м.Київ
К/800/41276/13

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

головуючий суддя Голяшкін
О.В. (доповідач),

судді Заяць В.С.,

Стрелець Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового
провадження касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
місті Нетішині Хмельницької області на
постанову Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 16 квітня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Нетішин Хмельницької
області, третя особа - Державне
підприємство Національна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», від імені за дорученням
якої діє ВП «Хмельницька АЕС», про
визнання відмови нечинною, зарахування
періоду роботи до пільгового стажу за
Списком №1 та призначити пенсію з
моменту звернення,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області, третя особа -
Державне підприємство Національна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», від імені за дорученням
якої діє ВП «Хмельницька АЕС», в якому
просив визнати нечинною відмову
відповідача від 22 лютого 2013 року за
№1389/04; зобов'язати Управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області зарахувати
періоди роботи позивача з 21 липня 1993
року по 30 вересня 2000 року до пільгового
стажу за Списком №1, призначити та
виплатити пенсію з моменту звернення
за нею 14 лютого 2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що звернувся до відповідача з
заявою про призначенням пенсії на
пільгових умовах, проте отримав
відмову в зарахуванні періодів роботи
з 21 липня 1993 року по 30 вересня 2000 року
за Списком №1, в зв'язку з тим, що
атестація робочого місця, на якому він
працював у вищезазначений період, що
була проведена 27 липня 2000 року,
підтвердила право виходу на пенсію за
Списком №2.

Постановою Нетішинського міського
суду Хмельницької області від 16 квітня
2013 року, залишеною без змін ухвалою
Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 17 липня 2013
року, адміністративний позов ОСОБА_2
задоволено; визнано нечинною відмову
управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області від 22
лютого 2013 року за № 1389/04; зобов'язано
відповідача зарахувати позивачу до
пільгового стажу за Списком №1 періоди
роботи у ВП «Хмельницька АЕС» ДП НАЕК
«Енергоатом» в особливо шкідливих
умовах праці з 21 липня 1993 року по 30
вересня 2000 року та призначити пенсію з
моменту його звернення до управління
Пенсійного фонду України в м.Нетішин
Хмельницької області з 14 лютого 2013
року.

Рішення судів першої та апеляційної
інстанції мотивовані тим, що обов'язок
проведення атестації робочих місць
покладено законодавцем на керівників
підприємств, тому відмова відповідача
не може позбавити позивача його
конституційного права на соціальний
захист щодо вирішення питання надання
пенсій за Списком №1 на пільгових
умовах відповідно до п.«а» ч.1 ст.13, ст.62
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та п.4 Порядку проведення
атестації робочих місць за умовами
праці, затвердженого постановою КМУ
від 01 серпня 1992 року №442.

Не погоджуючись з ухваленими у справі
рішеннями, Управління Пенсійного фонду
України в місті Нетішині Хмельницької
області звернулося до Вищого
адміністративного суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на порушення норм матеріального права,
просить скасувати судові рішення,
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Державне підприємство Національна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», від імені за дорученням
якої діє ВП «Хмельницька АЕС», у
поданих запереченнях просить
касаційну скаргу відхилити, судові
рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, обговоривши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ОСОБА_2 з 21 липня 1993 року
прийнятий на Хмельницьку АЕС на
постійне місце роботи з умовами
праці за Списком №1 слюсарем з ремонту
реакторно-турбінного устаткування 4
розряду в цех централізованого
ремонту, дільниці з ремонту та монтажу
трубопроводів, арматури і
теплотехнічного устаткування.

14 лютого 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області з
приводу призначення йому пенсії за
віком на пільгових умовах.

Листом від 22 лютого 2013 року №1389/04
Управління Пенсійного фонду України в
м.Нетішин Хмельницької області
відмовило позивачу у призначенні
пенсії на пільгових умовах за Списком
№1 з посиланням на те, що період роботи
з 21 липня 1993 року по 30 вересня 2000 року на
посаді слюсаря з ремонту
реакторно-турбінного устаткування 4
розряду, дільниці з ремонту та монтажу
трубопроводів, арматури і
теплотехнічного устаткування в
особливо шкідливих умовах праці згідно
пільгової довідки зарахувати по Списку
№1 немає підстав, так як атестація
робочого місця проведена 27 липня 2000
року наказ №773-к і підтвердила право
виходу на пенсію за Списком №2.

Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції
України громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно п.«а» ч.1 ст.13 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» на пільгових
умовах мають право на пенсію за віком,
незалежно від місця останньої роботи:
працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці - за Списком №1
виробництв, робіт, професій, посад та
показників, затвердженим Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць: чоловіки -
після досягнення 50 років і при стажі
роботи не менше 25 років, з них не менше 10
років на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків №1 та №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників при обчисленні стажу
роботи, що дає право на пенсію за віком
на пільгових умовах затверджено
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України від 18
листопада 2005 року №383, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 01 грудня
2005 року за №1451/11731. згідно п.3 Порядку
при визначені права на пенсію за віком
на пільгових умовах застосовуються
Списки, що чинні на період роботи особи.
При цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або за професіями
незалежно від дати внесення цієї
посади чи професії до Списків.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» основним
документом, що підтверджує стаж роботи,
є трудова книжка. Порядок
підтвердження наявного трудового
стажу при відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п.1-2 Порядку
підтвердження наявного трудового
стажу для призначення пенсій за
відсутності трудової книжки або
відповідних записів у ній,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 12 серпня 1993 року
№637, основним документом, що
підтверджує стаж роботи, є трудова
книжка. За відсутності трудової книжки
або відповідних записів у ній трудовий
стаж встановлюється на підставі інших
документів, виданих за місцем роботи,
служби, навчання, а також архівними
установами. У разі коли документи про
трудовий стаж не збереглися,
підтвердження трудового стажу
здійснюється органами Пенсійного
фонду на підставі показань свідків.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що записи у трудовій
книжці та довідки, які містяться у
матеріалах справи, підтверджують
характер роботи позивача у спірний
період за Списком №1, що надає ОСОБА_2
право на включення цих періодів до
стажу та право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01 серпня 1992 року №442 затверджений
Порядок проведення атестації робочих
місць за умовами праці.

Пунктом 2 вказаної постанови
встановлено, що відповідно до статті 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення» пенсії за віком на
пільгових умовах за списками № 1 і 2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, що дають право на пільгове
пенсійне забезпечення,
затверджуваними Кабінетом Міністрів
України, а також пенсії, що можуть
встановлюватися підприємствами й
організаціями за рахунок власних
коштів працівникам інших виробництв,
професій та посад залежно від умов
праці, призначаються за результатами
атестації робочих місць.

Відповідно до п.1 Порядку атестація
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Відповідно до ч.2 п.4 Порядку
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Отже, своєчасність та проведення
атестації робочих місць за умовами
праці не залежить від працівника і не
може обмежувати його право на
отримання пенсії.

У відповідності до ч.3 п.4 Порядку
позачергово атестація проводиться у
разі докорінної зміни умов і характеру
праці з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу,
профспілкового комітету, трудового
колективу або його виборного органу,
органів Державної експертизи умов
праці з участю установ
санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.

Судами встановлено, що атестація
робочого місця позивача, яка
проводилась 16 березня 1992 року, була
здійснена у порядку та у відповідності
до діючого законодавства, а оскільки
докорінної зміни умов і характеру
праці позивача до 27 липня 2000 року не
відбулося, тому були відсутні підстави
для проведення позачергової атестації.

З наказу ВП «Хмельницька атомна
електростанція» №773-к вбачається, що
атестація робочого місця позивача
проведена 27 липня 2000 року в зв'язку із
зміною зони обслуговування та
зменшення часу перебування в зоні
обслуговування.

Отже, зазначеним наказом встановлена
зміна умов праці з Списку №1 на
Список №2 з 30 вересня 2000 року, чим
підтверджується дія Списку №1 до
проведення вказаної атестації.

За вказаних обставин справи, судова
колегія вважає правильними висновки
судів попередніх інстанцій про
наявність достатніх підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки в
період з 21 липня 1993 року по 30 вересня 2000
року позивач фактично виконував роботу
в особливо шкідливих умовах праці за
Списком №1.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів погоджується з висновками
суддів першої та апеляційної
інстанції, що відповідачем
безпідставно відмовлено позивачу у
зарахуванні періоду роботи з 21 липня 1993
року по 30 вересня 2000 року до пільгового
обчислення пенсії за Списком №1.

Доводи касаційної скарги встановлених
обставин справи та висновків судів
першої та апеляційної інстанції не
спростовують та не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального чи процесуального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст.ст.220, 222, 223, 224, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в місті
Нетішині Хмельницької області
залишити без задоволення.

Постанову Нетішинскього міського суду
Хмельницької області від 16 квітня 2013
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 17 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, і
може бути переглянута Верховним Судом
України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді