Справа № 817/638/14
Суддя: Махаринець Д. Є.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 817/638/14

20 березня 2014 року 11год. 27хв. м. Рівне

Рівненський окружний адміністративний
суд у складі головуючого судді
Махаринця Д. Є. розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за позовом

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
до Здолбунівська об'єднана
державна податкова інспекція
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі
- ФОП ОСОБА_2) звернувся до Рівненського
окружного адміністративного суду з
позовом до Здолбунівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Рівненській області (далі -
Здолбунівська ОДПІ) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення - рішення №
від 04.02.2014 р.

Позивач подав клопотання про розгляд
позовної заяви без його участі у
порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання,
призначене на 20 березня 2014 року не
з'явився. Подав заперечення до
адміністративного позову в якому
просить відмовити в задоволенні
позову. Клопотань про перенесення
судового засідання чи повідомлень про
причини неявки від відповідача не
надходило, хоча відповідач був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду до
початку судового розгляду.

Згідно п.4 ст. 128 Кодексу
адміністративного судочинства
України, у разі неприбуття
відповідача, належним чином
повідомленого про дату, час і місце
судового розгляду, без поважних причин
розгляд справи може не відкладатися і
справу може бути вирішено на підставі
наявних у ній доказів.

У зв'язку із неприбуттям у судове
засідання відповідачем, який був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце судового розгляду, а також
надходження клопотання від позивача
про розгляд позовної заяви без його
участі у порядку письмового
провадження, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній доказів у
порядку письмового провадження.

Оскаржуване рішення прийнято на
підставі акту перевірки, у якому
податковий орган встановив порушення
подання податкового розрахунку за
формою № 1 -ДФ за 3 квартал 2013 року з
перекрученими (недостовірними)
відомостями, а саме: невірно вказано
суму нарахованого доходу та
нарахованого податку платнику.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів
справи письмові докази, оцінив їх в
сукупності і встановив наступні
фактичні обставини справи.

Здолбунівською ОДПІ проведено
камеральну перевірку податкової
звітності від 20.01.2014 р. за № 8/17-
(надалі - Акт перевірки).

У висновках акта перевірки відповідач
зазначив про порушення встановлення
подання податкового розрахунку за
формою № 1 -ДФ за 3 квартал 2013 року з
перекрученими (недостовірними)
відомостями, а саме: невірно вказано
суму нарахованого доходу та
нарахованого податку платнику.

На основі таких висновків було
прийнято податкове
повідомлення-рішення № від 04.02.2014
р.

Дослідивши долучені до справи письмові
докази суд встановив наступні
обставини щодо подання податкової
звітності за формою № 1 ДФ.

ФОП ОСОБА_2 було подано 10.10.2013 р.
податковий розрахунок сум доходу,
нарахованого (сплаченого) на користь
платників податку, і сум утриманого з
них податку (форма № 1 ДФ).

22 листопада 2013 року ФОП ОСОБА_2 був
поданий уточнюючий розрахунок сум
доходу, нарахованого (сплаченого) на
користь платників податку, і сум
утриманого з них податку (форма № 1 ДФ)
за 3 кв. 2013 р. в якому вилучено рядок
попередньо внесений в декларацію.

У відповідності п. 46.1. ст.46 Податкового
кодексу України податкова декларація,
розрахунок - документ, що подається
платником податків (у тому числі
відокремленим підрозділом у
випадках, визначених цим Кодексом)
контролюючому органу у строки,
встановлені законом, на підставі якого
здійснюється нарахування та/або сплата
податкового зобов'язання, чи
документ, що свідчить про суми
доходу, нарахованого (виплаченого) на
користь платників податків -
фізичних осіб, суми утриманого та/або
сплаченого податку.

Згідно п. 48.1. ст.48 Податкового кодексу
України податкова декларація
складається за формою, затвердженою в
порядку, визначеному положеннями
пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та
чинному на час її подання.

Згідно п. 49.1. ст.49 Податкового кодексу
України податкова декларація
подається за звітний період в
установлені цим Кодексом строки
органу державної податкової служби, в
якому перебуває на обліку платник
податків.

Відповідно до п. 119.2. ст.119 Податкового
кодексу України неподання, подання з
порушенням встановлених строків,
подання не у повному обсязі, з
недостовірними відомостями або з
помилками податкової звітності про
суми доходів, нарахованих (сплачених)
на користь платника податків, суми
утриманого з них податку - тягнуть за
собою накладення штрафу у розмірі 510
гривень.

У відповідності до пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49
Податкового кодексу України податкові
декларації, крім випадків,
передбачених цим Кодексом, подаються
за базовий звітний (податковий) період,
що дорівнює: календарному кварталу
або календарному півріччю (у тому числі
в разі сплати квартальних або
піврічних авансових внесків) -
протягом 40 календарних днів, що
настають за останнім календарним днем
звітного (податкового) кварталу
(півріччя).

Згідно п. 50.1. ст. 50 Податкового кодексу
України у разі якщо у майбутніх
податкових періодах (з урахуванням
строків давності, визначених статтею 102
цього Кодексу) платник податків
самостійно (у тому числі за
результатами електронної перевірки)
виявляє помилки, що містяться у раніше
поданій ним податковій декларації
(крім обмежень, визначених цією
статтею), він зобов'язаний надіслати
уточнюючий розрахунок до такої
податкової декларації за формою
чинного на час подання уточнюючого
розрахунку.

Як визначено ст. 76 Податкового кодексу
України, камеральній перевірці
підлягає вся податкова звітність
суцільним порядком - тобто автоматично
стосується всіх без винятку поданих
податкових декларацій та податкових
розрахунків. Предметом перевірки є
встановлення відповідності поданих
звітних документів передбаченим
законом вимогам, арифметична
правильність підсумкових сум
податкових зобов'язань, правильність
застосування ставок податку і пільг по
ньому, правильність відображення
показників, необхідних для обчислення
бази оподаткування - з метою виявлення
допущених платником у поданій
звітності арифметичних та/або
методологічних помилок, які призвели
до заниження або завищення суми
податкового зобов'язання.

Відповідно до визначення
«арифметичної помилки», що надано у
листі Комітету Верховної Ради України
з питань фінансів і банківської
діяльності від 20.03.2001 р. № 06-10/167, під
якою розуміються помилки чи описки,
допущені платником при заповненні
декларації, зокрема при виконанні
арифметичних дій, передбачених при
обчисленні об'єкта оподаткування з
метою визначення податкових
зобов'язань. В свою чергу, поняття
«методологічна помилка» визначено у
листі ДПА України від 06.07.2001 р. №
9018/7/23-3317, відповідно до якого під
визначенням останньої слід розуміти
помилку, допущену платником податків
при складанні ним декларації, яка
полягає у неправильному застосуванні
або незастосуванні ставок
оподаткування чи коефіцієнтів при
визначенні податкового зобов'язання з
того чи іншого податку, збору
(обов'язкового платежу).

Пунктом 4 наказу ДПА України від 17 липня
2006 року № 416 «Про затвердження форми
Акта про результати камеральної
перевірки податкової декларації
(розрахунку) щодо окремих
загальнодержавних і місцевих податків
і зборів» (аналогічна позиція
викладена у листі ДПА України від 21.06.2011
р. № 17197/7/15-0617) визначено, що Акт про
результати камеральної перевірки
податкових декларацій (розрахунків) не
складається у випадку:

- відсутності арифметичної або
методологічної помилки в поданій
платником податків податковій
декларації (розрахунку);

- якщо до початку проведення
камеральної перевірки податкової
декларації (розрахунку) платником
податку подано нову звітну або
уточнюючу декларацію (розрахунок) з
виправленими показниками.

Подану уточнюючу декларацію не можна
віднести ні до арифметичних, ні до
методологічних помилок, оскільки
останні не відповідають жодній із
наведених ознак арифметичних і
методологічних помилок, а також
уточнюючі розрахунки позивачем було
подано до дати проведення камеральної
перевірки, а тому податковим органом
безпідставно було зроблено висновок
про порушення позивачем вимог п. 176.2 ст.
176 Податкового кодексу України.

Згідно п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54 Податкового
кодексу України, контролюючий орган
зобов'язаний самостійно визначити суму
грошових зобов'язань, зменшення
(збільшення) суми бюджетного
відшкодування та/або зменшення
від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість платника податків,
передбачених цим Кодексом або іншим
законодавством, якщо дані перевірок
результатів діяльності платника
податків свідчать про заниження або
завищення суми його податкових
зобов'язань, заявлених у податкових
(митних) деклараціях, уточнюючих
розрахунках. У зв'язку з цим, в Акті
камеральної перевірки зазначається
сума податкового зобов'язання,
обчислена платником податку
самостійно в податковій декларації, та
сума податкового зобов'язання,
визначена самостійно податковим
органом після виправлення допущених
таким платником податку помилок.

Таким чином, оскаржуване рішення не
відповідає критеріям, визначеним ч. 3
ст. 2 КАС України, оскільки прийняте
необґрунтовано, без урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії). В той
же час, позивач довів обґрунтованість
позовних вимог належними та
допустимими доказами. Відповідно до
положень пункту 1 частини другої статті
162 КАС України суд приходить до
висновку, що позовні вимоги слід
задовольнити повністю, а податкове
повідомлення-рішення № від 04.02.2014
р. скасувати як протиправне.

Понесені позивачем судові витрати у
формі судового збору на підставі
статті 94 КАС України присуджуються з
державного бюджету.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення
Здолбунівської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Рівненській
області № від 04.02.2014 р.

Присудити на користь позивача -
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) з Державного бюджету судовий
збір у розмірі 182,70 (сто вісімдесят дві)
грн. 70 коп.

Присудити на користь позивача Фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 із Державного
бюджету України судовий збір у розмірі
182,70 грн.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга подається до
Житомирського апеляційного
адміністративного суду через
Рівненський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Житомирського апеляційного
адміністративного суду.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 КАС України, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 КАС
України, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Суддя
Махаринець Д. Є.