Справа № 405/10681/13-а
Суддя: Іванова Л. А.
Дата ухвалення: 2014-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2014 року Ленінський районний суд м.
Кіровограда у складі:

головуючого судді Іванової Л.А.

при секретарі Береді Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді подання
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
рішення, -

В С Т А Н
О В И В:

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, посилаючись на те, що у
Відділі (постанова про відкриття
виконавчого провадження від 01.03. 2013
року) на виконанні перебуває
виконавчий лист № 2а-710/11 від 25.02.2013 року
Ленінського районного суду м.
Кіровограда про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді провести ОСОБА_2
перерахунок та забезпечити виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.50, п.3
ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок чорнобильської
катастрофи», а саме: у розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком з 11 травня
2010 року із застосуванням положень ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням отриманих
сум.

До відділу боржником УПФ України в
м.Кіровограді від 13.03.2013 року за
вих.№1577/08-21 надано відповідь про
часткове виконання рішення суду в
частині нарахування пенсії за період з
11.05.2010 року по 02.07.2011 року, стягувачу
нараховано кошти в розмірі 3 701 грн. 41
коп., однак здійснити їх виплату
неможливо у зв'язку з відсутністю
фінансування.

В свою чергу, Управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді є органом
державної влади та відповідно до вимог
ст. 19 Конституції України діє лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
Законами України. Згідно з ч. 2 ст.72
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду не
включаються до складу Державного
бюджету України. Згідно з п.4
Прикінцевих положень Закону України
«Про Державний бюджет України на 2013
рік» встановлено, що у 2013 році норми і
положення статей 39, 48, 50, 51 та 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
застосовуються у порядку та розмірах,
встановлених Кабінетом Міністрів
України, виходячи з наявних фінансових
ресурсів Державного бюджету України та
бюджету Пенсійного фонду України на 2013
рік. Пенсійний фонд України за рахунок
коштів Державного бюджету України
реалізує бюджетну програму КПКВКМ 2506020
«Дотація на виплату пенсій, надбавок та
підвищень до пенсій, призначених за
різними пенсійними програмами», згідно
з якою Пенсійному фонду виділені
Кабінетом Міністрів України бюджетні
асигнування для виплати пенсій у
розмірах, визначених законодавством,
при цьому головним розпорядником
коштів за цією програмою є
Міністерство соціальної політики
України, розпорядником нижчого рівня, -
Пенсійний фонд України.

Крім того, згідно з п.п. 20, 29 ч.1 ст.116
Бюджетного кодексу України, взяття
зобов'язань без відповідних бюджетних
асигнувань та здійснення видатків
бюджету з перевищенням бюджетних
призначень є порушеннями бюджетного
законодавства.

В свою чергу, боржник за виконавчим
провадженням є бюджетною установою і
не в змозі виплатити нараховані кошти
за рішенням суду у зв'язку з
відсутністю відповідного
фінансування, а державний виконавець
не наділений повноваженнями щодо
стягнення нарахованих коштів з
боржника, оскільки це не вказано в
рішенні суду та не передбачено чинним
законодавством.

Зазначені вище обставини роблять
неможливим виконання рішення суду у
визначений ним спосіб.

З огляду на зазначене, державний
виконавець просить змінити спосіб і
порядок виконання рішення суду, на
підставі якого видано виконавчий лист
№ 2а-710/11 від 25 лютого 2013 року
Ленінського районного суду м.
Кіровограда про зобов'язання
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді провести ОСОБА_2
перерахунок та забезпечити виплату
додаткової пенсії за шкоду, заподіяну
здоров'ю, відповідно до вимог ст.50, п.3
ст.67 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: в розмірі 50%
мінімальної пенсії за віком з 11 травня
2010 року із застосуванням положень ч.1
ст.28 Закону України «Про
загальнообов'якове державне пенсійне
страхування» з урахуванням отриманих
сум, шляхом стягнення з управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді на користь ОСОБА_2 коштів
в сумі 3 701 грн. 41 коп.

Старший державний виконавець відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
Крикун О.М. в судове засідання не
з'явився, повідомлений належним чином
про дату, час та місце судового
засідання, в поданні (п.4 резолютивної
частини подання) просив розглянути
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення за його відсутності.

Стягувач за виконавчим провадженням
ОСОБА_2 до суду не з'явився,
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового засідання, надав
заяву про розгляд подання за його
відсутності, в якій також зазначив, що
подання державного виконавця про зміну
способу і порядку виконання рішення
підтримує, просить його задовольнити.

Боржник за виконавчим провадженням
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді до суду не з'явився,
повідомлений належним чином про дату,
час та місце судового розгляду подання
державного виконавця, до суду надав
заперечення, в яких просив відмовити
державному виконавцю в задоволенні
подання про зміну способу і порядку
виконання рішення, та, крім того, просив
розглянути подання за відсутності
представника боржника УПФ України. В
обгрунтування заперечень, зазначив, що
Управлінням Пенсійного фонду України в
м. Кіровограді було вчинено всі дії
відповідно до функціональних
повноважень щодо нарахування доплати
до пенсії на підставі рішення суду,
зокрема, Управлінням стягувачу за
виконавчим провадженням ОСОБА_2 було
нараховано суму в розмірі 3 701 грн. 41 коп.
за період з 11.05.2010 року по 22.07.2011 року.
Відповідно до ст.63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи»
фінансування витрат, пов'язаних з
реалізацією цього Закону, здійснюється
за рахунок коштів Державного бюджету
України, коштів, які враховуються при
визначенні міжбюджетних трансфертів
та інших джерел, не заборонених
законодавством. Відповідно до ч.2 ст.72,
ст.73 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» кошти Пенсійного фонду
України не включаються до складу
Державного бюджету України та
використовуються на виплату пенсій,
передбачених зазначеним Законом,
надання соціальних послуг,
фінансування адміністративних витрат,
пов'язаних з виконанням функцій,
покладених на органи Пенсійного фонду,
оплату послуг з виплати та доставки
пенсій, формування резерву коштів
Пенсійного фонду. Забороняється
використання коштів Пенсійного фонду
на цілі, не передбачені Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування». З огляду на
зазначене, кошти, які нараховані та
включені для виплати позивачеві будуть
виплачені за наявності відповідного
фінансування через органи
Казначейства згідно зі встановленим
Порядком, виплата зазначених коштів
залежить виключно від фінансування за
рахунок Державного бюджету України і
ніяким чином не може бути пов'язана з
діяльністю управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді по
виплаті пенсій визначеним Законом
категоріям осіб. Крім того, з 15.04.2013 року
набрала чинності Постанова Кабінету
Міністрів України відповідно до якої
внесено зміни до Постанови №845 від
03.08.2011 року щодо способу виконання
даних рішень суду без участі органів
Пенсійного фонду, дані рішення будуть
виконуватися Казначейством, як це
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження». Крім того,
державний виконавець, заявляючи вимогу
про зміну способу і порядку виконання
рішення шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді конкретної грошової суми
на користь стягувача, фактично буде
змінено саме рішення, що є
неприпустимим, так як рішення судів у
справах щодо пенсійного забезпечення,
які набрали законної сили, виконуються
органами Пенсійного фонду України в
межах покладених судом зобов'язань, з
урахуванням повноважень, наданих
чинним законодавством, що підтверджено
і п.2.1 рішення Конституційного Суду
України по справі №1-42/2011 від 26.12.2011
року, яким передбачено, що розміри
соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави, проте мають забезпечувати
конституційне право кожного на
достатній життєвий рівень для себе і
своєї сім'ї, гарантоване ст.48
Конституції України. Просив розглянути
подання без участі представника
Управління Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України,
неприбуття у судове засідання осіб,
які були належним чином повідомлені
про дату, час і місце розгляду справи,
не перешкоджає судовому розгляду.

Зваживши доводи, викладені в поданні
старшого державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
ОСОБА_1, дослідивши матеріали, додані до
подання, та матеріали справи №2а-710/11/1111
за адміністративним позовом ОСОБА_2 до
УПФ в м.Кіровограді Кіровоградської
області, суд вважає, що подання
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи №2а-710/11/1111, що
постановою Ленінського районного суду
м. Кіровограда від 19 січня 2011 року
позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді задоволено, визнано
протиправною бездіяльність
відповідача та зобов'язано Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді призначити та виплатити
ОСОБА_2 державну пенсію та пенсію,
виплату яких передбачено ст.50, 54 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
№796 від 28 лютого 1991 року, виходячи з
розміру прожиткового мінімуму для
осіб, які втратили працездатність,
встановленого в Законі про Державний
бюджет України на 2010 рік, із якого
визначається мінімальний розмір
пенсії за віком, з 11 травня 2010 року по 19
січня 2011 року.

Постановою колегії суддів
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 03 квітня 2012
року постанова Ленінського районного
суду м.Кіровограда від 19 січня 2011 року
скасована та прийнята нова постанова,
за якою позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено частково. Визнано
протиправними дії Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді щодо нарахування та
виплати ОСОБА_2 додаткової пенсії, як
особі, яка віднесена до 1-ої категорії
осіб, інваліду 3-ої групи, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи, у розмірах, менших ніж
передбачено ст.50 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».
Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді провести
ОСОБА_2 перерахунок та забезпечити
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
з 11 травня 2010 року із застосуванням
положень ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням отриманих
сум.

25 лютого 2013 року Ленінським районним
судом м.Кіровограда на підставі
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2012 року було видано
виконавчий лист №2а-710/2011 про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді провести
ОСОБА_2 перерахунок та забезпечити
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
з 11 травня 2010 року із застосуванням
положень ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням отриманих
сум.

Відповідно до статті 14 КАС України,
постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

На підставі зазначеного вище
виконавчого листа №2а-710/2011, виданого
Ленінським районним судом м.
Кіровограда 25 лютого 2013 року, старшим
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Кіровоградській області
ОСОБА_1 01 березня 2013 року винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження та надано боржнику 7-денний
строк з моменту винесення постанови
про відкриття виконавчого провадження
для самостійного виконання рішення
суду.

13.03.2013 року за вих.№1577/08-21 боржником за
виконавчим провадженням УПФ України в
м.Кіровограді на адресу Відділу
направлено лист про виконання рішення
суду, при цьому Управлінням за
розпорядженням від 12.03.2013 року №152113 за
період з 11.05.2010 року по 22.07.2011 року була
нарахована сума в розмірі 3 701 грн. 41
коп., однак за відсутності фінансування
Управління не має змоги сплатити
стягувачу нараховану суму. Крім того,
починаючи з 23.09.2011 року Управління не
фінансується для виплати по додатковим
відомостям, сформованим на виконання
рішень суду, зокрема, Управлінням
вчинено дії по нарахуванню та
включенню в виплатну відомість на
вересень місяць суму, належну до
виплати стягувачу, однак до 30.09.2011 року
і в подальшому на дані виплати
Управління як державна установа, яка
утримується за рахунок коштів
Пенсійного фонду України не
отримувало.

Згідно зі ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» від 04.11.2010 року
№ 2677-VІ, державний виконавець
зобов'язаний вживати заходів
примусового виконання рішень,
встановлених цим Законом,
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

Відповідно до Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» та Постанови Кабінету
Міністрів України «Про внесення змін
до постанови Кабінету Міністрів
України від 03.08.2011 року №845 «Про
затвердження порядку виконання рішень
про стягнення коштів державного та
місцевого бюджетів або боржників», у
редакції постанови Кабінету Міністрів
України від 30.01.2013 p. №45, визначено
механізм виконання рішень про
стягнення коштів державного та
місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» держава гарантує
виконання рішення суду про стягнення
коштів та зобов'язання вчинити певні
дії щодо майна, боржником за яким є,
зокрема, державний орган. Водночас
судові рішення у справах, пов'язаних із
соціальними виплатами, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення таких виплат, не належать до
зазначених у згаданій статті видів
рішень, що унеможливлює їх виконання
без зміни його способу.

26.12.2011 року Конституційним Судом
України прийнято рішення №20-рп/2011, яким
визнано конституційним пункт 4 Розділу
VII «Прикінцеві положення» Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2011 рік» від 14.06.2011 року №3491-VІ.
Кабінет Міністрів України, як вищий
орган у системі органів виконавчої
влади, наділений конституційними
повноваженнями спрямовувати і
координувати діяльність міністерств,
інших органів виконавчої влади, до яких
належить Пенсійний фонд України.
Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України бюджет Пенсійного фонду
України затверджує Кабінет Міністрів
України.

Таким чином, Кабінет Міністрів України
є органом, який забезпечує проведення
державної політики у соціальній сфері,
а Пенсійний фонд України - органом, який
реалізує таку політику, в тому числі за
рахунок коштів Державного бюджету
України. У рішенні від 26 грудня 2011 року
№ 20-рп Конституційний суд зазначив, що
розміри соціальних виплат залежать від
соціально-економічних можливостей
держави.

Рішенням Конституційного Суду України
№3-рп/2012 від 25.01.2012 року встановлено, що
надання Верховною Радою України права
Кабінету Міністрів України
встановлювати у випадках, передбачених
законом, порядок і розміри соціальних
виплат та допомоги, які фінансуються за
рахунок Державного бюджету України,
пов'язується з його функціями,
визначеними в ст.116 Конституції
України.

Отже, саме від бюджетних призначень на
відповідний рік цілком залежить
виконання рішень судів, за якими
боржником виступає орган державної
влади. Відсутність належних бюджетних
асигнувань або коштів та відсутність
відповідних процедур, які б дозволяли
забезпечити фінансування одразу ж, як
тільки постала проблема відповідних
виплат, призводить до невиконання або
тривалого виконання судових рішень.

Такі обставини встановлені і
Європейським судом з прав людини.
Зокрема, рішенням Європейського суду з
прав людини у справі «Войтенко проти
України» визнано, що виконання рішення
про стягнення коштів з державної
установи могло бути здійснено лише за
умови, якщо б такі витрати були
попередньо передбачені у Законі про
державний бюджет. Причина невиконання
судового рішення про стягнення коштів
з державної установи полягає саме у
відсутності відповідних законодавчих
заходів, які б забезпечували виконання
цього рішення, а не у бездіяльності
органу державної виконавчої служби.

Таким чином, рішенням міжнародної
судової установи, юрисдикція якої
визнана Україною, встановлено
відсутність бездіяльності органу
державної виконавчої служби при
виконанні рішень про стягнення коштів
з бюджетної установи за відсутності
відповідних бюджетних асигнувань.
Більш того, рішення Європейського суду
свідчать, що у багатьох випадках
причиною невиконання рішень
національних судів була саме
відсутність коштів або належного
бюджетного фінансування, включаючи
відсутність відповідних процедур
забезпечення фінансування, як тільки
виявляється проблема з виплатою, у
цьому зв'язку Європейський суд
наголошував, що держава не може
посилатись на відсутність коштів як на
виправдання невиконання рішень
національних судів, винесених проти
неї, її органів та установ, а також
підприємств, якими вона володіє або які
контролює.

Згідно зі ст.3 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» №4901-VI від 05.06.2012 року,
який набрав чинності з 01 січня 2013 року,
виконання рішень суду про стягнення
коштів, боржником за якими є державний
орган, здійснюється центральним
органом виконавчої влади, що реалізує
державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів, в межах відповідних
бюджетних призначень шляхом списання
коштів з рахунків такого державного
органу, а в разі відсутності у
зазначеного державного органу
відповідних призначень - за рахунок
коштів, передбачених за бюджетною
програмою для забезпечення виконання
рішень суду.

Відповідно до п.3 Порядку виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №845 від 03.08.2011 року,
яким визначено механізм виконання
рішень про стягнення коштів державного
та місцевих бюджетів або боржників,
прийнятих судами, а також іншими
державними органами (посадовими
особами), які відповідно до закону
мають право приймати такі рішення, -
рішення про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників виконуються на підставі
виконавчих документів виключно
органами Казначейства у порядку
черговості надходження таких
документів (про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів - з
попереднім інформуванням Мінфіну, про
стягнення коштів боржників - у межах
відповідних бюджетних призначень,
наданих бюджетних асигнувань (залишків
коштів на рахунках підприємств,
установ, організацій).

Відповідно до п.п. 25, 33 зазначеного
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, у разі наявності у
боржника окремої бюджетної програми
для забезпечення виконання рішень суду
безспірне списання коштів з боржника
(виконання рішень суду про стягнення
коштів з боржника) здійснюється лише за
цією бюджетною програмою, при цьому
п.п.24 - 34 цього Порядку застосовуються
лише щодо зазначеної бюджетної
програми. У разі коли судове рішення
стосується спорів фізичних осіб із
суб'єктами владних повноважень з
приводу обчислення, призначення,
перерахунку, здійснення, надання,
одержання пенсійних виплат, соціальних
виплат непрацездатним громадянам,
виплат за загальнообов'язковим
державним соціальним страхуванням,
виплат та пільг дітям війни, інших
соціальних виплат, доплат, соціальних
послуг, допомоги, захисту, пільг або
судове рішення неможливо виконати
протягом двох місяців з дня
надходження документів, зазначених у
пункті 6 цього Порядку, орган
Казначейства для виконання рішення про
стягнення передає до Казначейства
документи та відомості згідно з
підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При
цьому органом Казначейства
відновлюється проведення платежів
боржника.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» у разі, якщо рішення
суду про зобов'язання вчинити певні дії
не виконано протягом двох місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, крім
випадків, коли стягувач перешкоджає
провадженню виконавчих дій, державний
виконавець зобов'язаний звернутися до
суду із заявою про зміну способу і
виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.263 КАС України за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення
(відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд
якої інстанції видав виконавчий лист,
що видав виконавчий лист, із поданням,
а особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Зазначена норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

Підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Таким чином, зміни у правовому
регулюванні порядку виконання судових
рішень, боржником за якими є державний
орган, яким не передбачено виконання
рішень зобов'язального характеру,
унеможливлюють їх виконання, Така
обставина є підставою для зміни чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення.

В свою чергу, під зміною способу і
порядку виконання рішення слід
розуміти вжиття адміністративним
судом нових заходів для реалізації
рішення. Ці заходи повинні забезпечити
виконання конкретного судового
рішення і не поширюватися на відносини,
які виникли після його ухвалення.

У категорії справ, пов'язаних із
соціальними виплатами, зміна способу і
порядку виконання рішення можлива
шляхом зміни зобов'язання здійснити
виплати на стягнення цих виплат, при
цьому така зміна можлива лише у разі
виконання боржником зобов'язальної
частини рішення про нарахування
соціальних виплат.

З огляду на викладене вище, а також те,
що під час виконання судового рішення
боржником за виконавчим провадженням
Управлінням Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді було виконано
зобов'язальну частину рішення та
здійснено нарахування стягувачу
ОСОБА_2 додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
з 11 травня 2010 року по 22 липня 2011 року із
застосуванням положень ч.1 ст.28 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» в
розмірі 3 701 грн. 41 коп., приймаючи до
уваги, що за вказаних вище обставин для
забезпечення виконання судового
рішення необхідним є зміна способу і
порядку виконання рішення шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат, на підставі чого
подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду підлягає задоволенню.

Керуючись ст.263 КАС України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
суд, -

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області ОСОБА_1 про
зміну способу і порядку виконання
рішення суду, - задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання
постанови Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 03 квітня 2012 року по справі
№2а-710/11/1111 за адміністративним позовом
ОСОБА_2 до Управління Пенсійного фонду
України в м.Кіровограді про
зобов'язання Управління Пенсійного
фонду України в м.Кіровограді провести
ОСОБА_2 перерахунок та забезпечити
виплату додаткової пенсії за шкоду,
заподіяну здоров'ю, відповідно до вимог
ст.50, п.3 ст.67 Закону України «Про статус
і соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», а саме: у розмірі 50
відсотків мінімальної пенсії за віком
з 11 травня 2010 року із застосуванням
положень ч.1 ст.28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з урахуванням отриманих
сум шляхом стягнення з Управління
Пенсійного фонду України в
м.Кіровограді на користь ОСОБА_2 коштів
в сумі 3 701 грн. 41 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду через
Ленінський районний суд м. Кіровограда
протягом пяти днів з дня її
проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда
Л. А. Іванова