Справа № 2а-7703/11/2670
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року м.
Київ К/9991/23874/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 02 серпня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
Київської міської ради, третя особа -
релігійне управління Церкви Ісуса
Христа святих останніх днів в Україні,
про визнання нечинним та скасування
рішення,

в с т а н о в и л а:

У травні 2011 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Київської міської
ради про визнання нечинним та
скасування рішення від 09.09.1999 №7/509.

Ухвалою Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 серпня 2011 року,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 02 лютого 2012 року, позовну заяву
залишено без розгляду .

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_2
ОСОБА_3 з посиланням на порушення
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просив скасувати оскаржувані судові
рішення та направити справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до приписів статті 220-1
Кодексу адміністративного судочинства
України справу розглянуто у
попередньому судовому засіданні без
повідомлення осіб, які беруть участь у
справі.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права, колегія суддів
вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Залишаючи без розгляду позовну заяву
ОСОБА_2, суд першої інстанції, з
позицією якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з
недоведеності з боку позивача
поважності причин пропуску строку
звернення до суду, встановленого
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Колегія виходячи з меж касаційного
перегляду, встановлених статтею 220
Кодексу адміністративного судочинства
України, погоджується з такими
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України для звернення до
адміністративного суду за захистом
прав, свобод та інтересів особи
встановлюється шестимісячний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислювався з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що із позовом про визнання
нечинним та скасування рішення від
09.09.1999 №7/509, позивач звернувся до суду у
травні 2011 року. Судом апеляційної
інстанції в обґрунтування судового
рішення також вказано на обізнаність
позивача про порушення його прав та
інтересів у зв'язку із прийняттям
Київською міською радою оскаржуваного
рішення у вересні 2010 року.

Поважності причин пропуску строку
звернення до суду позивачем не
доведено.

Згідно з частиною першою статті 220
Кодексу адміністративного судочинства
України суд касаційної інстанції
перевіряє правильність застосування
судами першої та апеляційної інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, правової оцінки обставин у
справі і не може досліджувати докази,
встановлювати та визнавати доведеними
обставини, що не були встановлені в
судовому рішенні, та вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу.

Відповідно до статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд за заявою особи, яка його подала, не
знайде підстав для поновлення строку,
про що постановляється ухвала.

За вказаних обставин, зважаючи на
недоведеність з боку позивача
поважності причин пропуску ним строку
звернення до суду, встановленого
частиною другою статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів вказує на
обґрунтованість позиції судів
попередніх інстанцій щодо наявності
підстав для залишення позову без
розгляду на підставі статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства
України.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують. Порушень норм
процесуального права при ухваленні
оскаржуваних судових рішень судами не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
ухвалу Окружного адміністративного
суду міста Києва від 02 серпня 2011 року та
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 02 лютого 2012
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
не може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-2391 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: