Справа № 2а -2647
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 2а -2647

Категорія: 10.2.4 Головуючий в 1 інстанції:
Костюченко Геннадій Станіславович

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду

у складі: головуючої судді - О.А. Шевчук,

суддів: Л.Є. Зуєвої, О.В. Лук`янчук

розглянувши в порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Миколаєва на
постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 26 листопада 2010 року по
справі за адміністративним позовом
ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва про визнання дій
неправомірними та зобов`язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

08 листопада 2010 року позивачка
звернулася до суду з позовом про
визнання протиправними дій
відповідача, зобов`язання відповідача
провести перерахунок і виплату пенсії
за віком згідно з Законом України № 1058
від 09.07.2003 р. і Постановою КМ України №
530 від 28.05.2008 р. з застосуванням
показника середньої заробітної плати
за календарний рік по Україні, для
призначення і перерахунку пенсії, що
передує року звернення за перерахунком
пенсії, починаючи з 1 січня 2009 року по 2010
рік включно, а також виплатити
заборгованість, що буде накопичуватись
з дня подання адміністративного позову
до суду.

Постановою Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 26 листопада 2010 року
позов задоволено. Визнано дії
відповідача щодо відмови проведення
перерахунку пенсії за віком
незаконними. Зобов`язано відповідача
провести перерахунок і виплату пенсії
за віком позивачці згідно з Законом
України «Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування» і Постановою КМ
України № 530 від 28.05.2008 р. з
застосуванням показника середньої
заробітної плати за календарний рік по
Україні, для призначення і перерахунку
пенсії, що передує року звернення за
перерахунком пенсії, починаючи з 01
січня 2009 р. по 2010 р. включно.

Не погоджуючись з судовим рішенням у
справі, Управління Пенсійного фонду
України в Ленінському районі м.
Миколаєва подали апеляційну скаргу, в
якій просять скасувати рішення суду
першої інстанції, ухвалити нове
рішення, яким відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог,
посилаючись на те, що суддею при
розгляді справи неповно з`ясовано
обставини, що мають значення для справи
та порушено судом норми матеріального
права.

Відповідно до ст. 197 КАС України
апеляційна скарга розглядається в
порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді стосовно
обставин, необхідних для прийняття
рішення судом апеляційної інстанції,
перевіривши і обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачка
одержує державну пенсію за віком та
продовжує працювати. Маючи 24 місяці
страхового стажу, після призначення
пенсії, позивачка звернулася з заявою
до відповідача з вимогою про
перерахунок призначеної їй пенсії
згідно з Законом України «Про
загальнообов`язкове державне пенсійне
страхування» і Постановою КМ України №
530 від 28.05.2008 р. з застосуванням
показника середньої заробітної плати
за календарний рік по Україні, для
призначення і перерахунку пенсії, що
передує року звернення за перерахунком
пенсії, починаючи з 01 січня 2009 р. по 2010 р.
включно, але отримала відмову в такому
перерахунку.

Постановляючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанцій
виходив з того, що позивачка має право
на перерахунок пенсії за віком згідно
ст. ст. 40, 42 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування".

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду не
погоджується з висновками суду першої
інстанцій, зважаючи на наступне.

Перерахунок пенсій у зв'язку із
збільшенням середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України та страхового стажу
регулюється статтею 42 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" N 1058 від 9 липня 2003 року
(далі Закон 1058), частина 4 якої
передбачає, що у разі якщо застрахована
особа після призначення пенсії
продовжувала працювати, провадиться
перерахунок пенсії з урахуванням
страхового стажу після призначення
пенсії. Кожний наступний перерахунок
пенсії провадиться не раніш як через 2
роки після попереднього перерахунку з
урахуванням страхового стажу після
призначення пенсій. Перерахунок пенсій
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону.

Така редакція існує після визнання
неконституційними змін, внесених
підпунктом "б" підпункту 10 пункту 35
Розділу 2 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2008 рік та про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України" від 28 грудня 2007 року N
107-VI, визнаних такими, що не
відповідають Конституції України (є
неконституційними), згідно з Рішенням
Конституційного Суду України від 22
травня 2008 року N 10-рп/2008.

Скасовані зміни надавали можливість
перераховувати пенсію із заробітної
плати за періоди страхового стажу,
зазначені в частині 1 статті 40 цього
Закону, із застосуванням показника
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка
відповідно до цього Закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії.

Аналіз відновленої (діючої) норми
абзацу 3 частини 4 статті 42 Закону 1058
доводить, що перерахунок пенсії
здійснюється із заробітної плати
(доходу), з якої була обчислена пенсія,
або за періоди страхового стажу
зазначені в частині першій статті 40
цього Закону.

Тобто правила частини першої статті 40
при перерахунку пенсії, застосовуються
виключно з метою визначення періоду
страхового стажу, за який може бути
обчислена заробітна плата (дохід).

Частина перша статті 40 передбачає, що
для обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за будь-які 60
календарних місяців страхового стажу
підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від
перерв, та за весь період страхового
стажу починаючи з 1 липня 2000 року.

Середня заробітна плата працівників,
зайнятих у галузях економіки України,
за календарний рік, що передує року
звернення за призначенням пенсії,
використовується як складова для
призначення пенсії відповідно до
частини 2 статті 40 Закону 1058, і є
величиною постійною не змінною при
перерахунку пенсії, на відміну від
інших показників, які використовуються
при визначенні заробітної плати
(доходу) застрахованої особи для
обчислення пенсії.

Колегія суддів зазначає, що правове
розуміння понять "середньої заробітної
плати працівників, зайнятих у галузях
економіки України" та "показник
середньої заробітної плати
працівників в середньому на одну
застраховану особу в цілому по Україні,
з якої сплачено страхові внески та яка,
відповідно до цього закону
враховується для обчислення пенсії за
календарний рік, що передує року
перерахунку пенсії" є різними
правовими категоріями в основі цієї
різності лежить, перед усім, різні
економічні критерії їх визначеності, в
наслідок чого ототожнювати, змішувати
ці понятті не передбачається можливим.
Таке ототожнення судом першої
інстанції є помилковим, неправомірним,
безпідставним.

Відповідно до пункту 6 статті 92
Конституції України виключно законами
України визначаються, зокрема, форми і
види пенсійного забезпечення. Такими
законами є Закон України "Про пенсійне
забезпечення" від 5 листопада 1991 року N
1788-XII та Закон України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" N 1058 від 9 липня 2003 року. З
огляду на зазначене та керуючись
положеннями принципу законності
закріпленого в статті 9 КАС України,
приписи постанови N 530 від 28 травня 2008
року не можуть застосовуватись до
спірних відносин.

Перерахунок пенсії з більш високого
заробітку передбачений статтею 69
Закону 1788, відповідно до якої
пенсіонерам, які пропрацювали після
призначення пенсії, у тому числі за
віком, не менш як два роки з більш
високим заробітком, ніж той, з якого
було обчислено пенсію, встановлюється
за заявою пенсіонера новий розмір
пенсії виходячи з більш високого
заробітку, який визначається за два
роки роботи підряд для призначення
пенсії відповідно до статей 64 - 67 цього
Закону. У разі дальшого зростання
заробітку пенсіонера провадиться за
його заявою новий перерахунок пенсії.
Кожний наступний перерахунок пенсії
провадиться не раніш ніж через два роки
після попереднього перерахунку.

З урахуванням зазначеного, підстави
для перерахунку пенсії позивачки із
застосуванням показника середньої
заробітної плати працівників в
середньому на одну застраховану особу
в цілому по Україні, як встановив суд
першої інстанції відсутні.

Колегія суддів зазначає, що обчислення
включає в себе призначення та
перерахунок пенсії, разом з цим це не є
тотожні поняття, вони мають різний
правовий зміст та правове
навантаження, при цьому формула
обчислення заробітної плати (доходу)
для обчислення пенсії (призначення та
перерахунку) визначається частиною 2
статті 40 Закону України 1058, з тією
тільки різницею, що середня заробітна
плата працівників, зайнятих у галузях
економіки України, за календарний рік,
що передує року звернення визначається
один раз при призначенні пенсії, і в
подальшому використовується як
постійна величина для пенсіонера, на
відміну від інших показників, а саме
суми коефіцієнтів заробітної плати
(доходу) за кожний місяць та кількості
місяців страхового стажу, за які
розраховано коефіцієнти заробітної
плати (доходу) застрахованої особи.

З огляду на зазначене жодних підстав
для задоволення позовних вимог колегія
суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
задовольнити, оскільки рішення суду
першої інстанцій ухвалено з порушенням
норм матеріального права, правова
оцінка обставинам у справі дана не
вірно, а доводи апеляційної скарги
спростовують висновок суду.

Відповідно до ст. 202 Кодексу
адміністративного судочинства
України, підставами для скасування
постанови або ухвали суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення
є порушення норм матеріального або
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи або
питання.

За таких обставин, апеляційна скарга
підлягає задоволенню - оскаржувану
постанову суду першої інстанції слід
скасувати і ухвалити по справі нову
постанову.

Керуючись ст.ст. 195, 197; п.3 ч.1 ст. 198; п.4 ч.1
ст. 202; ст. 207; ч.5 ст. 254 КАС України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Миколаєва - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 26 листопада 2010 року -
скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення їх копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена у касаційному
порядку протягом двадцяти днів після
набрання законної сили судовим
рішенням шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуюча суддя:
О.А. Шевчук

Суддя:
Л.Є. Зуєва

Суддя:
О.В. Лук`янчук