Справа № К/9991/68645/11-С
Суддя: Чалий С.Я.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/68645/11

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі суддів:

Чалого С. Я.

Гончар Л.Я.

Конюшка К.В.

розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу за
касаційною скаргою приватного малого
підприємства "Зільник" на постанову
Львівського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Контракти-Аудит" до
обласного комунального підприємства
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки", третя особа:
приватне мале підприємство "Зільник"
про скасування державної реєстрації, -

в с т а н о в и л а :

Постановою Львівського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2009
року залишеною без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 29 вересня
2011 року позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Контракти-Аудит"
задоволено. Визнано неправомірною
повторну реєстрацію відповідачем
права власності приватного малого
підприємства «Зільник» на приміщення
лівого крила п'ятого поверху будинку
№109 по вулиці Зеленій у м. Львові;
визнано неправомірною видачу
відповідачем приватному малому
підприємству «Зільник» витягу з
реєстру прав власності від 15.07.2008 року
№19535828 для відчуження у складі інших
приміщень лівого крила п'ятого поверху
будинку №109 по вулиці Зеленій у місті
Львові приміщень, позначених на плані
№224-226»,» 233»,» 234» загальною площею 91,8
кв.м; скасовано державну реєстрацію
права власності приватного малого
підприємства «Зільник» на вказані
приміщення.

Не погоджуючись з зазначеними судовими
рішеннями у справі, приватне мале
підприємство "Зільник" звернулося з
касаційною скаргою, у якій просить їх
скасувати, посилаючись на порушення
норм матеріального та процесуального
права, справу направити на новий
судовий розгляд до суду першої
інстанції.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги,
проаналізувавши правильність
застосування судом першої та
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судами та
підтверджується наявними у справі
матеріалами, відповідно до рішення
Личаківського районного суду міста
Львова від 17 вересня 2007 року товариство
з обмеженою відповідальністю
"Контракти-Аудит" набуло право
власності на нежитлові приміщення
лівого крила п'ятого поверху, позначені
на плані номерами « 224-226», «233», « 234»
загальною площею 91,8 м. кв., яке було
зареєстроване відповідачем 20
листопада 2007 року (витяг про реєстрацію
права власності № 16723046). У липні
2008 року позивач звернувся до
відповідача із заявою про видачу йому
Витягу з реєстру прав власності для
відчуження.

Рішенням Державного реєстратора від 06
серпня 2008 року у видачі зазначеного
Витягу було відмовлено у зв'язку з
невідповідністю заявлених прав і
нерухомого майна.

Відповідач 15 липня 2008 року повторно
зареєстрував за ПМП «Зільник» право
власності за договором купівлі-продажу
від 30 червня 2005 року, яке вже
реєструвалось ним 01.07.2005 року.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ
"Контракти-Аудит" просило визнати
нечинним рішення державного
реєстратора від 06.08.2008 року про відмову
у видачі Витягу з реєстру прав
власності для відчуження; визнати
нечинною реєстрацію відповідачем
права власності ПМП «Зільник» на
приміщення лівого крила п'ятого
поверху, позначені на площі номерами «
224-226», « 233», « 234» загальною площею 91,8
м.кв., здійснену 15.07.2008 року на підставі
дублікату договору купівлі-продажу,
укладеного 30 червня 2005 року.

Задовольняючи позов, суди попередніх
інстанцій виходили з того, що
здійснення реєстрації права власності
15 липня 2008 року, яке вже реєструвалося,
суперечить положенням статті 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень». Крім цього, дублікат
загубленого правовстановлючого
документа (у даному випадку договору
від 30.06.2005 року №3378) міг бути підставою
реєстрації в БТІ згідно пункту 17
Додатку 1 до Тимчасового положення в
його редакції станом на 15.07.2008 року, але
тільки у випадку, якщо на реєстрацію не
подавався і не був зареєстрований
оригінал цього договору. Незалежно від
того, кому насправді належали ці
приміщення на момент вчинення
оскаржених реєстраційних дій, ці
реєстраційні дії були вчинені
незаконно.

Колегія суддів вказує на передчасність
висновків судів та вважає за доцільне
зазначити про таке.

Згідно з частиною 1 статті 69 Кодексу
адміністративного судочинства України
доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Колегія суддів зазначає, що зміст
принципу офіційного з'ясування всіх
обставин у справі зобов'язує
адміністративний суд до активної ролі
у судовому засіданні, в тому числі і до
уточнення змісту позовних вимог, з
наступним обранням відповідного
способу захисту порушеного права.

В поданій касаційні скарзі заявник
вказує, що під час судового засідання в
суді першої інстанції позивачем було
уточнено та збільшено позовні вимоги,
при цьому вказані уточнення третій
особі у справі надіслані не були, що
позбавило ПМП «Зільник» надати свої
заперечення. Вказане призвело до
порушення принципу змагальності
судового процесу, що ставить під сумнів
з'ясування та врахування судами всіх
обставин справи, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Статтею 159 КАС України визначено, що
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні.

Ухвалені у даній справі судові рішення
названим вимогам процесуального
закону не відповідають.

Поряд з цим, згідно з частиною третьою
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України (далі - КАС), у
справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

При цьому, підставами для визнання дій
чи бездіяльності суб'єктів владних
повноважень протиправною, а рішення
недійсним (нечинним) є невідповідність
його вимогам чинного законодавства
та/або визначеній законом компетенції
органу, який прийняв це рішення. При
цьому обов'язковою умовою є також
порушення у зв'язку з його прийняттям
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації - позивача
у справі.

Колегія суддів зазначає, що вказаним
обставинам суди попередніх інстанцій
оцінки не надали.

Згідно з частиною другою статті 227 КАС
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись статтями 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд касаційної інстанції, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу приватного малого
підприємства "Зільник" задовольнити.

Постанову Львівського окружного
адміністративного суду від 07 жовтня 2009
року та ухвалу Львівського
апеляційного адміністративного суду
від 29 вересня 2011 року скасувати, а
справу направити на новий судовий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути
переглянута Верховним Судом України з
підстав, у строки та в порядку,
встановленими статтями 237, 238, 239-1 КАС
України.

Судді: