Справа № 675/2194/13-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 675/2194/13-а
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Курко О. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року

м. Вінниця

Вінницький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Курка О. П.

суддів: Білоуса О.В. Совгири Д. І.

при секретарі: Лозінській Н.В.

за участю представників сторін:

представника відповідача Банашка О. А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
управління Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області на постанову Ізяславського
районного суду Хмельницької області
від 13 грудня 2013 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
управління Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 (Позивач) звернулася до
Ізяславського районного суду
Хмельницької області з
адміністративним позовом до
управління Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області (Відповідач) про стягнення
нарахованої, але не виплаченої пенсії.

Постановою Ізяславського районного
суду Хмельницької області 13 грудня 2013
року позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
ухвалити нову постанову про відмову в
задоволені позову. В апеляційній
скарзі апелянт посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування всіх обставин
справи, що призвело до неправильного її
вирішення.

Представник Відповідача в судовому
засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив її
задовольнити.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, хоча була належним чином
повідомлена про дату, час та місце
апеляційного розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 196 КАС України
неприбуття у судове засідання сторін
або інших осіб, які беруть участь у
справі, належним чином повідомлених
про дату, час і місце апеляційного
розгляду, не перешкоджає судовому
розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
задовольнити, а постанову суду першої
інстанції - скасувати, виходячи з
наступного.

З матеріалів справи встановлено, що
Позивач зверталася до Ізяславського
районного суду Хмельницької області з
позовом до Відповідача про перерахунок
пенсії.

Постановою Ізяславського районного
суду Хмельницької області у справі №
2-а/2207/1140/11 від 23 травня 2011 року позов
було задоволено. Визнано
неправомірними дії управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області щодо відмови в перерахунку
пенсії по втраті годувальника
Позивачу. Зобов'язано Відповідача
здійснити перерахунок та виплату
призначеної Позивачу основної пенсії,
як вдові потерпілого від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інваліда І
групи в розмірі 50% від 10 мінімальних
пенсій за віком, відповідно до ст. 54
Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», з урахуванням виплачених
коштів за вказаний період, відповідно
до ст. 28 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 15 лютого 2011 року і по
день припинення права на пенсію.
Зобов'язано Відповідача здійснити
Позивачу перерахунок та виплату
компенсації по втраті годувальника,
який являвся потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом
І групи, в розмірі 50% від мінімальної
пенсії, відповідно до ст. 52 Закону
України «Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»,
з урахуванням виплачених коштів за
вказаний період, відповідно до ст. 28
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» з 15 лютого 2011 року і по
день припинення права на пенсію.

Не погодившись із прийнятим рішенням,
Відповідач подав апеляційну скаргу,
ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 29 квітня 2013
року апеляційну скаргу управління
залишено без задоволення, а постанову
Ізяславського районного суду
Хмельницької області від 23 травня 2011
року - без змін.

На виконання рішення суду Позивачу
було нараховано пенсію як вдові
потерпілого від наслідків аварії на
ЧАЕС 1 категорії та інваліда І групи і
компенсацію по втраті годувальника,
який являвся потерпілим від наслідків
аварії на ЧАЕС 1 категорії та інвалідом
І групи, в сумі 15 416,05 грн., однак вказана
сума виплачена Позивачу не була.

Враховуючи вище зазначене колегія
судді вважає, що судом першої інстанції
порушено норми процесуального та
матеріального права, що призвело до
неправильного вирішення
процесуального питання, виходячи з
наступного.

Суд першої інстанції задовольняючи
позовні вимоги виходив з того, що
стягнення вказаної суми з Відповідача
не є зміною способу виконання судового
рішення, а є засобом захисту порушеного
права Позивача на отримання
нарахованих коштів, оскільки
попередніми рішеннями суду
Відповідача зобов'язано не тільки
нарахувати, а й виплатити Позивачу
заборгованість пенсійних виплат.

Колегія суддів не погоджується з таким
рішенням суду першої інстанції, з
огляду на наступні обставини.

Частиною першою статті 263 Кодексу
адміністративного судочинства України
встановлено, що за наявності обставин,
що ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Тобто, під зміною способу і порядку
виконання рішення суду розуміється
прийняття судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Таким чином, суд
за наявності обґрунтованих підстав та
належних доказів, може змінити спосіб
та порядок виконання рішення суду, або
ж відмовити по даному питанню, не
змінюючи при цьому його змісту. При
цьому, відстрочити або розстрочити,
змінити чи встановити спосіб і порядок
виконання рішення суд може лише у
виняткових випадках.

Відтак, зміною способу та порядку
виконання судового рішення є прийняття
судом нових заходів з метою реалізації
рішення в разі неможливості його
виконання у порядку і способом, раніше
встановленими. При цьому, суд може
змінити порядок і спосіб виконання
судового рішення, не змінюючи при цьому
його змісту.

Колегія суддів вважає, що Позивачем не
надано доказів наявності підстав, які б
унеможливлювали виконання рішення
суду у порядку і способом, раніше
встановленими, а тому підстави для
задоволення позову - відсутні.

Так, згідно довідки 6888/05 від 13.12.2013 року,
виданої УПФ в Ізяславському районі,
Позивачу здійснено нарахування
доплати до пенсії відповідно до
ст.ст.50-54 ЗУ "Про статус і соціальний
захист громадян, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи"
за період з 15.03.2011 року по 22.07.2011 року у
розмірі 15416,05 грн.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про
гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 05 червня 2012 року №
4901-6, держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган.

Центральним органом виконавчої влади,
відповідальним за призначення,
нарахування та виплату пенсійних
виплат в Україні є Пенсійний фонду
України, який має у своїй структурі
територіальні управління.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про
статус і соціальний захист громадян
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» фінансове
забезпечення державних соціальних
гарантій, передбачених цим Законом,
здійснюються за рахунок коштів
Державного бюджету України.

Слід зазначити, що головним
розпорядником бюджетних коштів є
Державна казначейська служба України в
межах відповідних бюджетних
призначень, а Пенсійний фонд України є
головним розпорядником коштів,
призначених для виплати підвищення до
пенсії або щомісячного довічного
грошового утримання чи державної
соціальної допомоги, що виплачується
замість пенсії.

Відтак, управління Пенсійного фонду
України в Ізяславському районі, з якого
Позивач просить стягнути нараховану
суму доплати до пенсії, не в змозі
здійснити виплату таких коштів без
виділення їх Державною казначейською
службою України з Державного бюджету
України на рахунок Пенсійного фонду
України.

Враховуючи зазначене, Позивачем не
надано доказів того, що задоволення
позовних вимог та стягнення з
Відповідача суми невиплаченої доплати
до пенсії призведе до відновлення його
порушених прав, оскільки Відповідачем
вчинено усі залежні від нього дії щодо
нарахування належної Позивачу суми
доплат.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що у
Позивача є всі підстави та права на
отримання заборгованих коштів в сумі
15416,05 грн., проте для вирішення спору по
суті Позивачу необхідно обрати
правильний спосіб захисту своїх прав
та спрямувати свої вимоги до
Пенсійного фонду України із залученням
до участі у справі головного
розпорядника бюджетних коштів -
Державної казначейської служби
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції при
прийнятті оскаржуваного рішення
порушено норми матеріального та
процесуального права, а також
враховано не всі встановлені у справі
обставини, що призвело до
неправильного вирішення справи, а тому
оскаржувана постанова підлягає
скасуванню з прийняттям нового рішення
про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 202 КАС України підставами
для скасування постанови або ухвали
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
212, 254 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області задовольнити повністю .

Постанову Ізяславського районного
суду Хмельницької області від 13 грудня
2013 року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_3 до управління
Пенсійного фонду України в
Ізяславському районі Хмельницької
області про перерахунок пенсії, -
скасувати .

Прийняти нову постанову, якою
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог.

Постанова суду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
згідно ст. 212 КАС України.

Постанова суду складена в повному
обсязі "07" квітня 2014 р. .

Головуючий
Курко О. П.

Судді
Білоус О.В.

Совгира Д. І.