Справа № 2-а-1897/10
Суддя: Малахова Н.М.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач:Малахова Н.М.
УХВАЛА

іменем України

"01" квітня 2014 р.
Справа № 2-а-1897/10

Житомирський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді
Малахової Н.М.

суддів:
Жизневської А.В.

Одемчука Є.В.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області на ухвалу
Лугинського районного суду
Житомирської області від "16" січня 2014 р.
про зміну способу та порядку виконання
судового рішення у справі за позовом
ОСОБА_3 до Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області про визнання
бездіяльності протиправною і
зобов'язання вчинити дії ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2013 року державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Лугинського
районного управління юстиції (далі -
відділ ДВС) звернувся до суду з
поданням, в якому просив змінити спосіб
та порядок виконання постанови
Лугинського районного суду
Житомирської області від 18 червня 2010
року у виконавчому провадженні з
виконання виконавчого листа №2-а-1897/10,
виданого цим судом. Подання мотивовано
тим, що зазначене судове рішення в
частині зобов'язання виконано, однак
виплату коштів не проведено, у зв'язку з
відсутністю відповідного фінансування
з Державного бюджету на виплату доплат
по рішенню судів.

Ухвалою Лугинського районного суду
Житомирської області від 16 січня 2014
року подання задоволено. Змінено
спосіб та порядок виконання постанови
Лугинського районного суду
Житомирської області шляхом стягнення
з управління Пенсійного фонду України
в Лугинському районі Житомирської
області (далі - управління ПФУ) на
користь ОСОБА_3 неотриманого
підвищення пенсії, передбаченого ст.6
Закону України "Про соціальний захист
дітей війни", в сумі 1150,23 грн.

У апеляційній скарзі управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі, посилаючись на порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просить їх
судове рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні подання.

В судове засідання учасники процесу не
з'явились, хоча належним чином були
повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, докази чого наявні
в матеріалах справи, у зв'язку з чим
розгляд апеляційної скарги було
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами у відповідності до ст. 197
КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
розглянувши матеріали справи та
апеляційну скаргу відповідача, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Лугинського
районного управління юстиції
Житомирської області знаходиться
постанова Лугинського районного суду,
якою зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Лугинському районі
Житомирської області провести
нарахування та виплату ОСОБА_3 надбавки
до пенсії в розмірі 30 % мінімальної
пенсії за віком щомісячно,
передбаченої ст.6 Закону України "Про
соціальний захист дітей війни" із
застосуванням мінімальної пенсії за
віком згідно ст.28 Закону України "Про
загальообов'язкове державне пенсійне
страхування", з урахуванням фактично
виплачених коштів по доплаті до пенсії,
як дитині війни за період з 22 грудня 2008
року по 30 листопада 2009 року.

Встановлено, що постанова Лугинського
районного суду виконана частково,
зокрема в частині здійснення
перерахунку. В іншій частині вказана
постанова не виконується у зв'язку з
відсутністю коштів для здійснення
виплат за рішеннями суду, оскільки всі
виплати УПФУ здійснює виключно за
цільовим призначенням, що
підтверджується листом боржника.

Статтею 14 Кодексу адміністративного
судочинства України встановлено, що
судове рішення, яким закінчується
розгляд справи в адміністративному
суді, ухвалюється іменем України.
Постанови та ухвали суду в
адміністративних справах, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання на всій території України.
Невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, встановлену
законом.

За приписами пункту другого частини
четвертої статті 105 КАС України
адміністративний позов може містити
вимоги про зобов'язання відповідача -
суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії. У разі
задоволення адміністративного позову
суд може прийняти постанову про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії (п. 2 ч. 2 ст. 162 КАС України).

Аналіз резолютивної частини постанови
Лугинського районного суду від 13
квітня 2012 року та синтез наведених
процесуальних норм дають підстави
зробити висновок про те, що
зобов'язання, покладені на відповідача
цим судом, є позовними вимогами як
обраним судом видом захисту порушених
прав позивача, які суд задовольнив.

За таких обставин державний виконавець
просив змінити не спосіб виконання
постанови суду, а судове рішення по
суті позовних вимог і вирішити
додаткову позовну вимогу про стягнення
коштів, яка не була предметом розгляду
та дослідження адміністративного суду
під час прийняття цієї постанови. Хоча
в адміністративному судочинстві
повноваження щодо зміни постанови суду
в частині задоволення позовних вимог
мають тільки адміністративні суди
апеляційної та касаційної інстанцій
(ст. 198, 223 КАС України).

Відтак, суд першої інстанції,
задовольняючи подання про зміну
способу виконання рішення, не звернув
увагу та не врахував відмінності між
позовною вимогою як обраним судом
видом захисту порушених прав позивача
від способу виконання судового рішення
як одного з його заходів, чим змінив
постанову суду по суті за відсутності
на це процесуальних повноважень.

Крім того, частиною першою статті 263 КАС
України встановлено, що за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення (відсутність коштів
на рахунку, відсутність присудженого
майна в натурі, стихійне лихо тощо),
державний виконавець може звернутися
до адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, що
видав виконавчий лист, із поданням, а
особа, яка бере участь у справі, та
сторона виконавчого провадження - із
заявою про відстрочення або
розстрочення виконання, зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Питання
про відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення може бути розглянуто також за
ініціативою суду.

Підставою для застосування правил цієї
норми є обставини, що перешкоджають
належному виконанню судового рішення в
адміністративній справі: ускладнюють
його виконання або роблять неможливим.
Для відстрочення чи розстрочення
виконання судового рішення такою
обставиною може бути недостатність
коштів на рахунку, стихійне лихо, для
зміни способу чи порядку виконання
судового рішення - неможливість
виконання судового рішення внаслідок
відсутності, пошкодження або знищення
об'єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, для відстрочення,
розстрочення виконання рішення та
зміни способу його є такі підстави: для
розстрочення та відстрочення -
обставини, що ускладнюють виконання, а
для зміни способу і порядку виконання -
обставини, які роблять виконання
неможливим.

З матеріалів справи вбачається, що
виконання постанови суду першої
інстанції неможливе через відсутність
коштів, виплата яких буде здійснена за
наявності відповідного фінансування з
Державного бюджету України.

Отже, виконання постанови суду
фактично можливе, хоча й за певних умов,
тому відсутні підстави для зміни
способу виконання рішення суду першої
інстанції.

Аналіз оскаржуваного рішення суду
першої інстанції свідчить про те, що
суд першої інстанції, змінюючи спосіб
виконання постанови суду, фактично
змінив її суть.

Таким чином, колегія суддів вважає
безпідставною подання про зміну
способу виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 199 КАС України - за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду першої інстанції
суд апеляційної інстанції має право,
зокрема, скасувати ухвалу суду і
постановити нову ухвалу.

Керуючись ст.ст. 195, 197, 199, 202, 205, 206
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Лугинському
районі Житомирської області
задовольнити, ухвалу Лугинського
районного суду Житомирської області
від "16" січня 2014 р. скасувати
постановити нову ухвалу.

Відмовити державному виконавцю
відділу державної виконавчої служби
Лугинського районного управління
юстиції у задоволенні подання про
зміну способу і порядку виконання
постанови Лугинського районного суду
Житомирської області від 18 червня 2010
року по справі №2-а-1897/10 за позовом
ОСОБА_3 до управління Пенсійного фонду
України в Лугинському районі
Житомирської області .

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Головуючий суддя (підпис)
Н.М. Малахова

судді: (підпис)
А.В.
Жизневська

(підпис)
Є.В.Одемчук

З оригіналом згідно: суддя
________________________________ Н.М. Малахова

Роздруковано та надіслано:р.л.п.

1- в справу:

2 - позивачу/позивачам: ОСОБА_3 АДРЕСА_1

3- відповідачу/відповідачам:
Управління Пенсійного фонду України в
Лугинському районі Житомирської
області вул. К. Маркса 2-а,смт.
Лугини,Лугинський район, Житомирська
область,11301

4-заявнику - відділу державної
виконавчої служби Лугинського
районного управління юстиції, смт
Лугини, вул.Кірова, 6, Житомирська обл.
- ,