Справа № 826/2783/14
Суддя: Кобилянський К.М.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2014 року 11:50
№ 826/2783/14
Окружний адміністративний суд міста
Києва у складі головуючого судді
Кобилянського К.М. при секретарі
судового засідання Голод А.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою
«Будівельно-інжинірингова компанія
«Прима Терм»до Державної податкової
інспекції у Солом'янському районі
Головного управління Міндоходів у
місті Києвіпро скасування податкових
повідомлень-рішень,за участю сторін:
представники позивача: Антонова Г.І.,
представник відповідача: Братікова О.П.
На підставі частини 3 статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України
в судовому засіданні 25.03.2014 проголошено
вступну та резолютивну частини
Товариство з обмеженою
«Будівельно-інжинірингова компанія
«Прима Терм» (далі - позивач, ТОВ «БІК
«Прима Терм») звернулось до Окружного
адміністративного суду міста Києва із
позовною заявою до Державної
податкової інспекції у Солом'янському
районі Головного управління
Міндоходів у місті Києві про
скасування податкових
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що
висновки податкового органу про
відсутність реального характеру
господарських відносин позивача з
контрагентами ТОВ «Центрдормонтаж» та
ТОВ «Трейдайленд» є протиправними та
не відповідають дійсним обставинам
справи. Посилався на первинні
документи, які, на його думку, свідчать
про реальність таких господарських
операцій. За таких обставин позивач
вважає оскаржувані податкові
повідомлення-рішення протиправними та
просить їх скасувати.
Представник відповідача проти
задоволення позовних вимог заперечив.
В обґрунтування правомірності
висновків податкового органу та
оскаржуваних податкових
повідомлень-рішень посилався на
матеріали почеркознавчих експертиз
стосовно підписів директорів вказаних
товариств, акту про відсутність ТОВ
«Центрдормонтаж» за місцезнаходженням
та матеріалів акту про неможливість
проведення зустрічної звірки ТОВ
«Трейдайленд», які свідчать про
відсутність реального характеру
правочинів, вчинених від імені
вказаних товариств. Просив відмовити
позивачу у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
та вирішення спору по суті, Окружний
адміністративний суд міста Києва
На адресу відповідача надійшла
постанова старшого слідчого СВ ДПІ у
Шевченківському районі ДПС лейтенанта
податкової міліції Перепелиці С.С. від
29.03.2013 про призначення документальної
позапланової перевірки дотримання
вимог податкового законодавства,
згідно якої по кримінальному
провадженню №0000073 від 30.11.2012,

Посадовими особами відповідача на
підставі постанови старшого слідчого
СВ ДПІ у Шевченківському районі
лейтенанта ПМ Перепелиці С.С. від 29.03.2013
винесеної в рамках кримінального
провадження №0000073, наказу №401 від
20.08.2013, направлення №324/26-58-22-08-09 від
20.08.2013, згідно з підпунктом 75.1.2, пункту
75.1 статті 75, підпункту 78.1.11 пункту 78.1
статті 78, пункту 82.2 статті 82
Податкового кодексу України проведено
документальну позапланову виїзну
перевірку ТОВ «БІК «Прима Терм».

За результатами вказаної перевірки
відповідач склав акт від 03.09.2013
№1171/26-58-22-08-11/329776778 про результати
документальної позапланової виїзної
перевірки ТОВ «БІК «Прима Терм» з
питань дотримання вимог чинного
податкового законодавства щодо
своєчасності, достовірності, повноти
нарахування та сплати до бюджету
податку на додану вартість та податку
на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ
«Трейдайленд», ТОВ «Центрдормонтаж» за
період з 01.01.2011 по 30.06.2013 (далі - акт
№1171/26-58-22-08-11/329776778).

Згідно висновків акту
№1171/26-58-22-08-11/329776778, відповідач
встановив порушення позивачем вимог
податкового законодавства, а саме:
пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9
пункту 139.1 статті 139 Податкового
кодексу України, в результаті чого
занижено податок на прибуток на
загальну суму 416 946,00 грн.; пунктів 198.1,
198.2, 198.3, статті 198, пунктів 201.1, 201.4, 201.6
статті 201 Податкового кодексу України,
що призвело до заниження податку на
додану вартість всього у сумі 397 092,00
грн.

На підставі акту перевірки
№1171/26-58-22-08-11/329776778 відповідач виніс
наступні податкові
повідомлення-рішення форми «Р»:

- № від 23.09.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на прибуток в розмірі 625 419,00
грн., в т.ч. за основним платежем - 416 946,00
грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 208 473,00 грн.;

- № від 23.09.2013, яким позивачу
збільшено суму грошового зобов'язання
з податку на додану вартість в розмірі
595 638,00 грн., в т.ч. за основним платежем -
397 092,00 грн. та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) - 198 546,00 грн.

Не погоджуючись із винесеними
відповідачем податковими
повідомленнями-рішеннями ТОВ «БІК
«Прима Терм» оскаржило їх в
адміністративному порядку,
передбаченому статтею 56 Податкового
кодексу України.

Рішенням Головного управління
Міндоходів у місті Києві від 25.11.2013 №
6431/10/26-15-10-04-01 та рішенням Міністерства
доходів і зборів України від 25.01.2014
№1443/6/99-99-10-01-15 скарги позивача залишені
без задоволення, а податкові
повідомлення-рішення від 23.09.2013 №
та № - без змін.

Вважаючи протиправними податкові
повідомлення-рішення, прийняті
відповідачем від 23.09.2013 № та
№ ТОВ «БІК «Прима Терм» оскаржив
їх до суду.

Для повного, всебічного розгляду
справи, суд ухвалою про закінчення
підготовчого провадження та
призначення справи до судового
засідання витребував у позивача всю
наявну первинну документацію по
спірним взаємовідносинам з
контрагентами у періоді, який
перевірявся контролюючим органом.

Оцінивши за правилами статті 86 Кодексу
адміністративного судочинства України
надані сторонами докази та пояснення,
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, та враховуючи всі
наведені обставини, Окружний
адміністративний суд міста Києва
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що у періоді, який
перевірявся відповідачем, ТОВ «БІК
«Прима Терм» здійснювало
фінансово-господарські відносини,
зокрема, з ТОВ «Трейдайленд» та ТОВ
«Центрдормонтаж».

З наявних в матеріалах справи копії
первинних документів вбачається, що
між ТОВ «БІК «Прима Терм» (Замовник) та
ТОВ «Центрдормонтаж» (Виконавець)
укладено чотири договори підряду, які є
ідентичними за змістом, а саме:

- Договір підряду №255-С від 03.12.2012
щодо виконання Виконавцем власними
силами і засобами з матеріалів
Замовника робіт з будівництва
теплопункту оліє пресового заводу на
об'єкті: Внутрішньогосподарський
комплекс по виробництву кормів ПрАТ
«Зернопродукт МХП» в м. Ладижин,
Вінницької обл. Вартість робіт, згідно
умов даного договору складає 413 307,60 грн.
(а.с. 39-43 Т. І);

- Договір підряду №250-С від 01.11.2012
щодо виконання Виконавцем власними
силами і засобами з матеріалів
Замовника робіт з будівництва
лузгово-газового котельного комплексу,
будівництва резервуарного парку для
зберігання олії, монтажу теплових
мереж опалення, паропроводу до СПЦ
(станції пропарки цистерн), а також
трубопроводів пари і повернення
конденсату до ОПЗ, ККЗ
внутрішньогосподарського комплексу по
виробництву кормів на об'єкті:
Внутрішньогосподарський комплекс по
виробництву кормів ПрАТ «Зернопродукт
МХП» в м. Ладижин, Вінницької обл. В
цьому ж пункті також зазначено, що
роботи будуть проводитись на об'єкті,
розташованому за адресою: Вінницька
обл., Ладижинська міська рада, м.
Ладижин, вул. Сагаєва Івана, 1. Вартість
робіт, згідно умов даного договору
складає 815 883,89 грн. (а.с. 69-73 Т. І);

- Договір підряду №246-С від 01.10.2012
щодо виконання Виконавцем власними
силами і засобами з матеріалів
Замовника робіт з будівництва
лузгово-газового котельного комплексу,
будівництва резервуарного парку для
зберігання олії, на об'єкті:
Внутрішньогосподарський комплекс по
виробництву кормів ПрАТ «Зернопродукт
МХП» в м. Ладижин, Вінницької обл. В
цьому ж пункті також зазначено, що
роботи будуть проводитись на об'єкті,
розташованому за адресою: Вінницька
обл., Ладижинська міська рада, м.
Ладижин, вул. Сагаєва Івана, 1. Вартість
робіт, згідно умов даного договору
складає 494 613,85 грн. (а.с. 146-150 Т. І);

- Договір підряду №242-С від 05.09.2012
щодо виконання Виконавцем власними і
залученими силами та засобами з
використанням власних матеріалів та
матеріалів Замовника робіт з
будівництва лузгово-газового
котельного комплексу на об'єкті:
Внутрішньогосподарський комплекс по
виробництву кормів ПрАТ «Зернопродукт
МХП» в м. Ладижин, Вінницької обл.
Вартість робіт, згідно умов даного
договору складає 591 296,40 грн. (а.с. 203-207 Т.
І);

На підтвердження виконання зазначених
договорів підряду позивач надав до
матеріалів справи копії додатків
договорів, де узгоджена договірна ціна
на будівництво, локальних кошторисів,
довідок про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати (форма
КБ-3), актів приймання виконаних
будівельних робіт (форма КБ-2в).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 01.08.2005 №668 затверджено «Загальні
умови укладення та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві»
(далі - Загальну умови №668).

Загальні умови №668 відповідно до
Цивільного кодексу України визначають
порядок укладення та виконання
договорів підряду на проведення робіт
з нового будівництва, реконструкції
будівель і споруд та технічного
переоснащення діючих підприємств (далі
- капітальне будівництво об'єктів), а
також комплексів і видів робіт,
пов'язаних із капітальним будівництвом
об'єктів та є обов'язковими для
врахування під час укладення та
виконання договорів підряду в
капітальному будівництві (далі -
договір підряду) незалежно від джерел
фінансування робіт, а також форми
власності замовника та підрядника
(субпідрядників). (пункти 1, 2 Загальних
умов №668).

Пунктами 47, 48, 49 Загальних умов №668
встановлено, що забезпечення робіт
(будівництва об'єкта) проектною
документацією, її погодження з
уповноваженими державними органами та
органами місцевого самоврядування, а
також проведення в установленому
порядку експертизи цієї документації
здійснюється замовником. Договором
підряду такі зобов'язання повністю або
частково можуть покладатися на
підрядника.

Сторона, що забезпечує роботи
(будівництво об'єкта) проектною
документацією, зобов'язана протягом
установленого договором підряду
строку передати іншій стороні чотири
примірники проектної документації,
якщо інше не передбачено договором
підряду. Додаткові примірники
проектної документації передаються за
домовленістю сторін.

Передача некомплектної проектної
документації, а також проектної
документації, що не відповідає
регіональним і місцевим правилам
забудови, державним будівельним нормам
та іншим нормативним документам, не
дозволяється.

ТОВ «БІК «Прима Терм» не надало суду
доказів того, що для виконання
будівельних робіт, які є предметом
зазначених Договорів підряду,
укладених з ТОВ «Центрдормонтаж» було
отримано проектну документацію та
доказів того, що така проектна
документація була надана виконавцю, як
того вимагає законодавство України.

Крім того, у відповідності до пункту 69
Загальних умов №668 будівельний
майданчик (фронт робіт) надається
підряднику замовником в порядку,
визначеному договором підряду, і
оформлюється відповідним актом.
Організація виконання робіт повинна
відповідати проектно-технологічній
документації (проект організації
будівництва та проект виконання робіт),
склад і зміст якої визначається
нормативними документами та договором
підряду.

Доказів дотримання позивачем вимог
пункту 69 Загальних умов №668 при
здійснення фінансово-господарських
взаємовідносин з ТОВ «Центрдормонтаж»
суду не надано.

Відповідно до пунктів 83, 84 Загальних
умов №668, фінансування робіт
(будівництва об'єкта) проводиться за
планом, який складається замовником,
узгоджується з інвестором (головним
розпорядником бюджетних коштів) та
підрядником і є невід'ємною частиною
договору підряду. План фінансування
будівництва складається на підставі
титулу будови (об'єкта), проекту
організації будівництва з урахуванням
календарних графіків виконання робіт і
порядку проведення розрахунків за
виконані роботи. Сторони узгоджують
план фінансування будівництва у
порядку, визначеному договором.

План фінансування будівництва
складається на весь період будівництва
за роками, а на поточний рік - за
місяцями з визначенням джерел та
напрямів фінансування (видами витрат).
Щомісячний розподіл коштів для
перехідних об'єктів будівництва щороку
узгоджується сторонами у визначені
договором підряду строки. Відповідно
до договору підряду замовник має право
у визначені строки уточнити план
фінансування будівництва на поточний
рік з урахуванням наявних у нього
коштів, обсягів фактично виконаних
робіт тощо.

Однак, передбачених наведеними
положеннями Загальних умов №668 планів
фінансування робіт позивач суду не
надав.

На момент здійснення позивачем спірних
господарських операцій діяв наказ
Міністерства регіонального розвитку
та будівництва України від 04.12.2009 №554
«Про затвердження примірних форм
первинних документів з обліку в
будівництві» (далі - Примірні форми
№554), яким затверджені примірні форми
первинних облікових документів у
будівництві №КБ-2в «Акт приймання
виконаних будівельних робіт» та № КБ-3
«Довідка про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати».

Дослідивши наявні в матеріалах справи
копії довідок про вартість виконаних
будівельних робіт та витрати форми №
КБ-3, суд встановив, що вони не
відповідають Примірним формам №554, а
саме: не містять детального опису
виконаних робіт та понесених витрат в
ході виконання будівельних робіт.

З наданих позивачем первинних
документів не вбачається за можливе
встановити види, обсяг та вартість
окремих будівельних матеріалів, які
були використані Виконавцем під час
будівництва, що унеможливлює
встановлення наявності будівельних
матеріалів, які мали бути використані
при проведенні будівельно-ремонтних
робіт на будівництві Об'єкта, на
виконання умов Договорів підряду.

Суд зазначає, що відсутність
інформації, яка б давала можливість
ідентифікувати об'єм та кількість
будівельних матеріалів свідчить про
відсутність наміру між контрагентами
щодо настання реальних наслідків при
укладанні правочинів, оскільки
характеристики, види, кількість
будівельних матеріалів мають
безпосередній вплив на вартість
будівництва.

Суд встановив, що ТОВ «Центрдормонтаж»
видав позивачу податкові накладні на
загальну суму 2 315 101,74 грн., в т.ч. ПДВ 385
850,28 грн. (а.с. 17-20 Т. ІІІ), на підставі яких
позивач включив до податкового кредиту
суму податку на додану вартість у
розмірі 385 851,00 грн.

Крім того, на підставі первинних
документів по взаємовідносинам з ТОВ
«Центрдормонтаж» позивач включив до
складу валових витрат суму витрат у
розмірі 1 929 251,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунки з ТОВ «Центрдормонтаж»
позивач здійснював шляхом
безготівкового перерахування грошових
коштів у розмірі 2 315 101,74 грн., на
підтвердження чого надав копії
банківських виписок (а.с. 43-60 Т. ІІІ).

Представник ТОВ «БІК «Прима Терм»
посилався на те, що вищезазначені
договори підряду були укладені з ТОВ
«Центрдормонтаж» з метою забезпечення
виконання договорів підряду, укладених
з ПАТ Миронівський хлібопродукт», де
останній був замовником будівельних
робіт на автозаправних станціях.

Щодо наведених доводів представника
позивача, суд зазначає наступне.

До матеріалів справи позивач надав
копії первинних документів, згідно
яких ТОВ «БІК «Прима Терм» виконав для
ПАТ Миронівський хлібопродукт»
будівельні роботи ідентичні тим, які
вказані у договорах підряду, укладених
з ТОВ «Центрдормонтаж» (а.с. 247-279 Т. І,
а.с. 1-171 Т. ІІ).

Однак, суд зазначає, що наявність
договорів підряду, укладених з ПАТ
«Миронівський хлібопродукт» та
первинної документації стосовно їх
виконання не є беззаперечним доказом
реальності здійснення господарських
взаємовідносин між позивачем та ТОВ
«Центрдормонтаж». Крім того, позивач не
навів обґрунтувань необхідності
залучення субпідрядника для виконання
договорів підряду, укладених з ПАТ
«Миронівський хлібопродукт» та
неможливості виконати такі будівельні
роботи власними силами.

Крім того, позивач надав до матеріалів
справи копії загальних журналів робіт
щодо виконання будівельних робіт за
адресою: м. Ладижин, вул. Сагаєва, 1 (а.с.
63-94 Т. ІІІ). Водночас, дослідивши
зазначені копії загальних журналів
робіт суд встановив, що будівельною
організацією є ТОВ «БІК «Прима Терм».

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що факт виконання
будівельних робіт ТОВ
«Центрдормонтаж» з проведення
будівельних робіт на виконання
Договорів підряду №242-С від 05.09.2012, №246-С
від 01.10.2012 та №250-С від 01.11.2012 позивачем
не підтверджено належними та
допустимими доказами.

Стосовно взаємовідносин позивача з ТОВ
«Трейдайленд», суд встановив наступне.

У листопаді 2012 року позивач здійснював
фінансово-господарські
взаємовідносини з ТОВ «Трейдайленд» на
підставі Договору поставки-рахунку
№2111-01 від 21.11.2012, згідно якого ТОВ
«Трейдайленд» мав поставити на адресу
ТОВ «БІК «Прима Терм» (м. Київ, вул.
Святошинська, 34 менеджеру ОСОБА_5)
товари (трійник кован.) на загальну суму
67 445,82 грн. (а.с. 244-245 Т. І).

На виконання вказаного договору
поставки-рахунку ТОВ «Трейдайленд»
сторонами підписано видаткову
накладну № 2211-01 від 22.11.2012 на загальну
суму 67 445,82 грн.

ТОВ «Трейдайленд» видав позивачу
податкову накладну від 22.11.2012 № 493 на
суму 67 445,82 грн. в т.ч. ПДВ 11 240,97 грн.

Доказів зберігання, руху по складу та
подальшого використання товару,
придбаного у ТОВ «Трейдайленд» позивач
суду не надав.

З матеріалів справи вбачається, що
розрахунки з ТОВ «Трейдайленд» позивач
здійснював шляхом безготівкового
перерахування грошових коштів у
розмірі 67 445,82 грн., на підтвердження
чого надав копію банківської виписки
(а.с. 36-37 Т. ІІІ).

За результатом здійснення зазначеної
господарської операції позивач
включив до складу податкового кредиту
суму податку на додану вартість у
розмірі 11 241,00 грн. та включив до складу
валових витрат суму витрат у розмірі 46
205,00 грн.

Судом було допитано в якості свідка
директора ТОВ «БІК «Прима Терм» ОСОБА_6,
який пояснив, що договір з ТОВ
«Трейдайленд» він підписував у
власному офісі та примірник вже був
підписаний від імені даного
товариства. Особисто директора ТОВ
«Трейдайленд» він не бачив. Поставка
товарів (деталей трубопроводів) від ТОВ
«Трейдайленд» здійснювалась
безпосередньо на об'єкт - м. Ладижин, де
товар приймався відповідальними
особами. Даний товар потім потрапляв на
склад, де був оформлений та прийнятий
на баланс підприємства. Стосовно
взаємовідносин з ТОВ «Центрдормонтаж»
пояснив, що дане товариство виконувало
роботи з матеріалів позивача, які
видавались йому зі складу, про що
складались акти. На об'єкті працювало
приблизно 80-150 осіб, з яких близько 10
осіб - працівники позивача.

Суд зазначає, що обставини, повідомлені
директором ТОВ «БІК «Прима Терм»
ОСОБА_6 не підтверджуються матеріалами
справи, зокрема місцем поставки у
Договорі поставки-рахунку №2111-01 є м.
Київ, вул. Святошинська, 34 менеджеру
ОСОБА_5, а не на об'єкт будівництва
(місто Ладижин). Актів
приймання-передачі будівельних
матеріалів ТОВ «Центрдормонтаж», суду
надано не було.

Відповідач за результатами перевірки
господарських взаємовідносин ТОВ «БІК
«Прима Терм» з ТОВ «Центрдормонтаж» та
ТОВ «Трейдайленд» дійшов висновку про
відсутність у позивача права на їх
відображення у податковому та
бухгалтерському обліку, в
обґрунтування чого посилався на
матеріали почеркознавчих експертиз
стосовно підписів директорів вказаних
товариств акту про відсутність ТОВ
«Центрдормонтаж» за
місцезнаходженням, а також на
матеріали акту перевірки ТОВ
«Центрдормонтаж» і акту про
неможливість проведення зустрічної
звірки ТОВ «Трейдайленд».

Згідно акту ДПІ у Печерському районі
міста Києва ДПС від 27.03.2013 №273/22-3/38292589
про результати документальної
позапланової невиїзної перевірки ТОВ
«Центрдормонтаж», стосовно даного
товариства інформація про чисельність
працюючих відсутня, відсутні основні
фонди. Також за податковою адресою
товариство не знаходиться. (а.с. 196-205 Т.
ІІ).

Згідно акту ДПІ у Печерському районі
міста Києва ДПС від 13.05.2013 №1616/22-9/38347763
про неможливість проведення
зустрічної звірки ТОВ «Трейдайленд»,
дане товариство за податковою адресою
не знаходиться та ним прийнято рішення
про припинення (розпочато ліквідаційну
процедуру). (а.с. 206-208 Т. ІІ).

До матеріалів справи відповідач надав
копії висновків експерта (а.с.209-223 Т. ІІ),
а саме:

- від 22.06.2013 №522 за результатом
почеркознавчої експертизи підписів
директора ТОВ «Трейдайленд» ОСОБА_7 у
реєстраційній картці, статуті, інших
документах, що надавались державному
реєстратору для проведення
реєстраційної дії щодо заснування
юридичної особи - ТОВ «Трейдайленд»,
згідно якого підписи у вказаних
документах ймовірно виконані не
ОСОБА_7, а іншою особою;

- від 22.06.2013 №521 за результатом
почеркознавчої експертизи підписів
директора ТОВ «Центрдормонтаж» ОСОБА_8
у реєстраційній картці, статуті, інших
документах, що надавались державному
реєстратору для проведення
реєстраційної дії щодо заснування
юридичної особи - ТОВ «Центрдормонтаж»,
згідно якого підписи у вказаних
документах ймовірно виконані не
ОСОБА_8, а іншою особою.

Відповідач зазначив, що господарські
операції позивача з даними
контрагентами не підтверджуються з
урахуванням реального часту
здійснення операцій, відсутності
майна, трудових ресурсів,
виробничо-складських приміщень,
технічного персоналу, основних фондів,
виробничих активів, складських
приміщень, засобів для транспортування
та іншого майна, які економічно
необхідні для здійснення
господарських операцій у зазначених
обсягах, що свідчить про відсутність
необхідних умов для реального настання
результатів відповідної господарської
діяльності.

Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1
статті 131 Податкового кодексу України,
об'єктом оподаткування податку на
прибуток підприємств є прибуток із
джерелом походження з України та за її
межами, який визначається шляхом
зменшення суми доходів звітного
періоду, визначених згідно зі статтями
135-137 цього Кодексу, на собівартість
реалізованих товарів, виконаних робіт,
наданих послуг та суму інших витрат
звітного податкового періоду,
визначених згідно зі статтями 138-143
цього Кодексу, з урахуванням правил,
встановлених статтею 152 цього Кодексу.

Витрати, які враховуються для
визначення об'єкта оподаткування,
визнаються на підставі первинних
документів, що підтверджують
здійснення платником податку витрат,
обов'язковість ведення і зберігання
яких передбачено правилами ведення
бухгалтерського обліку, та інших
документів, встановлених розділом II
цього Кодексу (пункту 138.2 статті 138
Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Кодексу.

Право на віднесення сум податку до
податкового кредиту виникає у разі
здійснення операцій, зокрема, з
придбання або виготовлення товарів та
послуг (пункт 198.1 статті 198 Податкового
кодексу України). Датою виникнення
права платника податку на віднесення
сум податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною (пункт 198.2 статті
198 Кодексу).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна видається платником податку,
який здійснює операції з постачання
товарів/послуг, на вимогу покупця та є
підставою для нарахування сум податку,
що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.4 статті 201
Податкового кодексу України, податкова
накладна виписується у двох
примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця.
Оригінал податкової накладної
видається покупцю, копія залишається у
продавця товарів/послуг.

Суд звертає увагу, що наявність
належним чином оформлених податкових
накладних є обов'язковою, але не
вичерпною обставиною для формування
податкового кредиту. Зокрема, якщо
наведені у договорах товари чи послуги
фактично не поставлялися, то,
відповідно, придбання таких товарів
або послуг не відбулося, право на
податковий кредит у такого платника
податків не виникає, оскільки при цьому
не дотримано обов'язкових умов для
виникнення такого права придбання
товарів (послуг) з метою їх
використання у господарській
діяльності.

Пунктом 198.6 статті 198 Податкового
кодексу України встановлено, що не
відносяться до податкового кредиту
суми податку, сплаченого (нарахованого)
у зв'язку з придбанням товарів/послуг,
не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 69
Кодексу адміністративного судочинства
України доказами в адміністративному
судочинстві є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
осіб, які беруть участь у справі, та
інші обставини, що мають значення для
правильного вирішення справи. Ці дані
встановлюються судом на підставі
пояснень сторін, третіх осіб та їхніх
представників, показань свідків,
письмових і речових доказів, висновків
експертів.

Згідно з положеннями статті 70 Кодексу
адміністративного судочинства
України, належними є докази, які
містять інформацію щодо предмету
доказування. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмету
доказування. Сторони мають право
обґрунтовувати належність конкретного
доказу для підтвердження їхніх вимог
або заперечень. Докази, одержані з
порушенням закону, судом при вирішенні
справи не беруться до уваги. Обставини,
які за законом повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування, крім випадків,
коли щодо таких обставин не виникає
спору.

З аналізу наданих позивачем
документів, з урахуванням встановлених
обставин, суд дійшов висновку, що
позивачем документально не
підтверджено право на включення до
валових витрат та податкового кредиту
сум податку на додану вартість по
операціям з ТОВ «Центрдормонтаж» та
ТОВ «Трейдайленд».

Частиною 2 статті 19 Конституції України
встановлено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, на підставі
зібраних у справі доказів, суд дійшов
висновку, що винесені відповідачем
податкові повідомлення-рішення від
23.09.2013 № та № є правомірними,
а підстави для їх скасування відсутні.

Вирішуючи питання судового збору, суд
враховує наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік» з 1 січня 2014 року установлено
мінімальну заробітну плату в розмірі
1218 гривень.

Ставки сплати судового збору
встановлено частиною 2 статті 4 Закону
України «Про судовий збір», відповідно
до якої за подання до
адміністративного суду позовної заяви
майнового характеру судовий збір
становить 2 відсотки розміру майнових
вимог, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 4 розмірів мінімальної
заробітної плати.

Оскільки сума майнових вимог, з якими
позивач звернувся до суду, складає 1 372
186,75 грн., то сума судового збору у
відповідності до зазначеної норми
становить 4872,00 грн.

Згідно з частиною 3 статті 4 Закону
України «Про судовий збір», під час
подання адміністративного позову
майнового характеру сплачується 10
відсотків розміру ставки судового
збору. Решта суми судового збору
стягується з позивача або відповідача
пропорційно задоволеної чи відхиленої
частини вимоги.

Відповідно до платіжного доручення №
3215 від 14.02.2014 позивач сплатив судовий
збір у розмірі 487,20 грн.

Враховуючи, результат розгляду
адміністративної справи та
вищезазначені правові норми, з
позивача підлягає стягненню на користь
Державного бюджету решта суми судового
збору в розмірі 4384,80 грн.

Керуючись положеннями статей 2, 7, 69-71, 94,
160-163, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, статтею 4 Закону
України «Про судовий збір», Окружний
адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «БІК
«Прима Терм» відмовити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «БІК «Прима Терм»
решту суми судового збору у розмірі
4384,80 грн. (чотири тисячі триста
вісімдесят чотири гривні 80 коп.) на
розрахунковий рахунок №4007 до ГУ
ДКСУ у місті Києві, код 38004897, МФО 820019,
код класифікації доходів бюджету 22030001.

Постанова набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Постанова може бути оскаржена
до суду апеляційної інстанції протягом
десяти днів за правилами,
встановленими ст.ст. 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України, шляхом подання через суд
першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя
К.М.
Кобилянський