Справа № 2-а/2523/1038/2012
Суддя: Бєлова Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2-а/2523/1038/2012 Головуючий у 1-й
інстанції: Хоменко Л. В.
Суддя-доповідач: Бєлова Л.В.
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Гром Л. М.,

Міщука М.С.

при секретарі: Корінець Ю. О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою позивача - ОСОБА_3
на постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 03
лютого 2014 року у справі за
адміністративним позовом ОСОБА_3 до
Управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання дій
протиправними та зобов'язання надати
статус інваліда війни, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2012 року позивач - ОСОБА_3
звернувся до Чернігівського районного
суду Чернігівської області з
адміністративним позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області, в якому просив:

- визнати рішення відповідача про
відмову у надані позивачу статусу
інваліда війни протиправним;

- зобов'язати відповідача надати
позивачу статус інваліда війни.

Постановою Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 16
травня 2012 року позовні вимоги
задоволено частково:

- визнано дії Управління праці та
соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
щодо відмови у встановлені ОСОБА_3
статус інваліда війни;

- зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
вирішити питання про надання ОСОБА_3
статусу інваліда війни;

- в решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року постанову Чернігівського
районного суду Чернігівської області
від 16 травня 2012 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 19 грудня 2013 року постанову
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 16 травня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 12 березня
2013 року - скасовано, а справу направлено
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Постановою Чернігівського районного
суду Черкаської області від 03 лютого 2014
року у задоволені позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням суду першої інстанції,
позивачем подано апеляційну скаргу, в
якій апелянт просить оскаржувану
постанову скасувати та прийняти по
справі нову постанову, якою
задовольнити позовні вимоги, у зв?язку
з порушенням судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції без змін,
виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 198 КАС України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, з 15 травня 1970 року по 02
червня 1972 року позивач проходив
строкову військову службу, військовим
будівельником (а. с. 17-20).

Відповідно до довідки МСЕК ОСОБА_3
встановлено ІІ групу інвалідності,
захворювання по якій пов'язане з
проходженням військової служби (а. с. 4).

Згідно з протоколу засідання
Центральної військово-лікарської
комісії по встановленню причиннового
зв?язку захворювань, поранень,
контузій, травм, каліцтв № 618 від 23
липня 2009 року захворювання позивача
пов'язане з проходженням військової
служби (а. с. 29).

Як вбачається з матеріалі в справи,
позивач звернувся до Управління праці
та соціального захисту населення
Чернігівської районної державної
адміністрації Чернігівської області
із заявою про надання позивачу статусу
інваліда війни.

Згідно з листом від 03 лютого 2012 року №
04/931-М Управління праці та соціального
захисту населення Чернігівської
районної державної адміністрації
Чернігівської області відмовило
позивачу у наданні статусу інваліда
війни, оскільки причина інвалідності
не відповідає жодній із причин,
зазначених у п. 1 ст. 7 «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» (а. с. 3).

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 7 «Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту» до інвалідів
війни належать також інваліди з числа
військовослужбовців, осіб
вільнонайманого складу, які стали
інвалідами внаслідок поранення,
контузії, каліцтва або захворювання,
одержаних під час захисту Батьківщини,
виконання інших обов'язків військової
служби, пов'язаних з перебуванням на
фронті в інші періоди, з ліквідацією
наслідків Чорнобильської катастрофи,
ядерних аварій, ядерних випробувань, з
участю у військових навчаннях із
застосуванням ядерної зброї, іншим
ураженням ядерними матеріалами.

З аналізу вказаної норми вбачається, що
до інвалідів війни належать особи,
захворювання яких отримано під час
виконання обов'язків військової
служби, пов'язаних з перебуванням на
фронті та в інші періоди, з ліквідацією
наслідків на ЧАЕС, з участю у
військових навчаннях із застосуванням
ядерної зброї тощо.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що захворювання позивача
пов'язане з проходження військової
служби, але отримане у мирний час під
час виконання будівельних робіт.

Крім того, ухвалою Вищого
адміністративного суду України від 19
грудня 2013 року встановлено, що
необхідною умовою визнання особи
інвалідом війни є не лише факт
проходження нею військової служби та
отримання захворювання під час її
проходження, а й обставини, при яких
захворювання було отримано, зокрема,
участь у певних військових діях,
навчаннях, або під час інших
аналогічних випадків у відповідності
до положень законодавства.

Відповідно до статті 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що постанова
Чернігівського районного суду
Чернігівської області від 03 лютого 2014
ухвалена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 160, 199, 200, 205, 206, КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_3 на
постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 03
лютого 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Чернігівського районного
суду Чернігівської області від 03
лютого 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
постановлення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів, відповідно до
вимог ст. 212 КАС України, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена в повному обсязі
03.02.2014 р.

Головуючий суддя:
Л.В.Бєлова

Судді:
Л. М. Гром,

М.С. Міщук

.

Головуючий суддя
Бєлова Л.В.

Судді:
Гром Л.М.

Міщук М.С.