Справа № 826/12183/13-а
Суддя: Аліменко В.О.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
Головуючий у 1-й інстанції: Шрамко Ю.Т.
Суддя-доповідач: Аліменко
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду в
складі:

Головуючого судді
Аліменка В.О.,

суддів
Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

при секретарі Кріль
В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача Державної податкової
інспекції у Дніпровському районі
Головного управління Міністерства
доходів і зборів України у м. Києві на
Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.08.2013 року у справі за
адміністративним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Аскоп-Україна» до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві про скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна»
звернулись до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Державної
податкової інспекції у Дніпровському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у м. Києві, в якому просили суд
скасувати податкове
повідомлення-рішення № від 25.07.2013
р..

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
23.08.2013 року зазначений
адміністративний позов - задоволено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить Постанову суду першої
інстанції скасувати та постановити по
справі нове рішення, яким в задоволені
адміністративного позову відмовити
повністю. Свої вимоги апелянт
аргументує тим, що судом першої
інстанції було не правильно
застосовано норми матеріального права,
не надано повної оцінки діючому
законодавству та обставинам, що мають
істотне значення для вирішення справи,
не надано належної правової оцінки
письмовим запереченням по справі,
наданим представником відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги
наявними у справі доказами, колегія
суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
відповідачем проведена документальна
виїзна позапланова перевірка позивача
щодо правомірності бюджетного
відшкодування податку на додану
вартість на рахунок платника у банку в
сумі 3166305 грн. за лютий 2013 року, за
результатами якої, було складено Акт
про результати документальної
позапланової виїзної перевірки ТОВ
«Аскоп-Україна» правомірності
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість на рахунок платника у
банку в сумі 3166305 грн. за лютий 2013 року
№435/15-01/30579869 від 12.07.2013 р.

Згідно висновків, викладених в Акті
перевірки №435/15-01/30579869, позивачем на
порушення п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст. 200
Податкового кодексу України завищено
суму податкового кредиту за лютий 2013
року на суму 103329,60 грн., що призвело до
заниження позитивного значення
різниці між сумою податкового
зобов'язання та сумою податкового
кредиту поточного звітного
(податкового) періоду за лютий 2013 року
на суму 103329,60 грн. та завищено значення
рядків (21), (21.2), (22) та рядка (24)
податкової декларації з податку додану
вартість за лютий 2013 року на суму 103329,60
грн.

На підставі вказаного Акту перевірки
№435/15-01/30579869 відповідачем було прийняте
податкове повідомлення-рішення №
від 25.07.2013 р., яким позивачу зменшено
розмір від'ємного значення суми
податку на додану вартість на загальну
суму 103330,00 грн.

Задовольняючи адміністративний позов,
суд першої інстанції дійшов висновку,
що позивачем правомірно заявлено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість, а висновок Акта
перевірки про порушення позивачем
пункту п. 198.3, п. 198.6 статті 198, 201.1, статті
201 Податкового кодексу України є
помилковим.

З такими висновками суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Аскоп-Україна», як
покупцем, та ТОВ «Ферко» (код за ), як продавцем, був укладений
Договір купівлі-продажу №22/02/13 від
22.02.2013 року (надалі - Договір №22/02/13),
згідно п.1.1. та п.1.2. якого продавець
зобов'язується передати у встановлені
договором строки сою у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти даний товар та сплатити його
вартість. Кількість, назва (асортимент),
ціна та вартість окремої партії товару
визначається видатковими накладними.

Відповідно до умов п. 3.1. даного
Договору приймання-передача сої
здійснюється на умовах СРТ Одеський
зерновий термінал (Інкотермс 2000).
Поставка сої здійснюється
автомобільним транспортом за адресою:
м. Одеса, вул. Хлібна гавань, 4, Філіал
ПАТ «Державна продовольчо-зернова
корпорація України» «Одеський
зерновий термінал», власник товару ТОВ
«Аскоп-Україна», одержувач товару -
експедитор ПП «Блок Баг Сістемс».

28 січня 2013 року між ТОВ «Аскоп-Україна»
та ПП «Блок Баг Сістемс» був укладений
Договір № ББС 575/01/13 на надання послуг з
приймання, зберігання та відвантаження
зернових, зернобобових та олійних
культур, відповідно до умов якого, ПП
«Блок Баг Сістемс», діючи в якості
експедитора, взяло на себе зобов'язання
по обслуговуванню зернових,
зернобобових та олійних культур ТОВ
«Аскоп-Україна», які завозяться на
Філіал ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» «Одеський зерновий термінал»
для подальшого відвантаження на
морські судна в режимі «Експорт».

На виконання умов Договору №22/02/13 ТОВ
«Ферко» були виставлені позивачу
рахунки на оплату товару на загальну
суму 619977,60 грн., в т.ч. ПДВ 103329,60 грн. (№237
від 25.02.2013 р. на суму 214091,68 грн., в т.ч. ПДВ
35681,95 грн.; №278 від 28.02.2013 р. на суму 405885,92
грн., в т.ч. ПДВ 67647,65 грн.).

На виконання умов Договору №22/02/13 ТОВ
«Ферко» 23 лютого 2013 року та 28 лютого 2013
року було поставлено позивачу сою в
кількості 136,8 тон на загальну суму 619977,60
грн., в т.ч. ПДВ 103329,60 грн., що
підтверджується товарно-транспортними
накладними № 551540 від 23.02.2013 р., № 601543 від
26.02.2013 р. та № 551541 від 27.02.2013р., а також
видатковими накладними №2608 від 25.02.2013
р. (на суму 214091,68 грн., в т.ч. ПДВ 35681,95
грн.), та №2665 від 28.02.2013 р. (на суму 405885,92
грн., в т.ч. ПДВ 67647,65 грн.).

ТОВ «Ферко» були оформлені на користь
позивача податкові накладні на
загальну суму 619977,60 грн., в т.ч. ПДВ 103329,60
грн. (№176 від 25.02.2013 р. на суму 214091,68 грн.,
в т.ч. ПДВ 35681,95 грн.; №232 від 28.02.2013 р. на
суму 405885,92 грн., в т.ч. ПДВ 67647,65 грн.).

Факт оплати позивачем за отриманий
згідно Договору №22/02/13 товар
підтверджується платіжними
дорученнями з відміткою банку про
проведення операції № 121 від 25.02.2013 р., №
145 від 25.02.2013 р., № 161 від 04.03.2013 р. та № 328
від 04.03.2013 р.

Судом першої інстанції, встановлено, що
вищевказані партії товару були
прийнятті на зберігання ПАТ «Державна
продовольчо-зернова корпорація
України» відповідно до умов Договору №
ББС 575/01/13 від 28 січня 2013 року на надання
послуг з приймання, зберігання та
відвантаження зернових, зернобобових
та олійних культур, укладеного між ТОВ
«Аскоп-Україна» та ПП «Блок Баг
Сістемс», що підтверджується
складськими квитанціями на зерно №1609
від 25.02.2013 р. та №1637 від 01.03.2013 р.

Факт передачі сої на зберігання
підтверджуються також Витягами №6795
від 03.07.2013р. та №6796 від 03.07.2013р. з Реєстру
складських документів на зерно,
виданими Державним підприємством
«Держреєстри України».

Аналізуючи наведені доводи, колегія
суддів зважає на таке.

Відповідно до пп. «а» п. 198.1 ст. 198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з придбання або виготовлення
товарів (у тому числі в разі їх ввезення
на митну територію України) та послуг.

Відповідно до пп. 198.2 ст. 198 Податкового
кодексу України датою виникнення права
платника податку на віднесення сум
податку до податкового кредиту
вважається дата тієї події, що
відбулася раніше: дата списання коштів
з банківського рахунка платника
податку на оплату товарів/послуг; дата
отримання платником податку
товарів/послуг, що підтверджено
податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового
кодексу України податковий кредит
звітного періоду визначається
виходячи з договірної (контрактної)
вартості товарів/послуг, але не вище
рівня звичайних цін, визначених
відповідно до статті 39 цього Кодексу,
та складається з сум податків,
нарахованих (сплачених) платником
податку за ставкою, встановленою
пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу,
протягом такого звітного періоду у
зв'язку з придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та
послуг з метою їх подальшого
використання в оподатковуваних
операціях у межах господарської
діяльності платника податку.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового
кодексу України не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу). У
разі якщо на момент перевірки платника
податку органом державної податкової
служби суми податку, які попередньо
віднесені до податкового кредиту,
залишаються не підтвердженими
зазначеними цим пунктом документами,
платник податку несе відповідальність
відповідно до закону.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
податкові накладні які містяться в
матеріалах справи повністю
відповідають вимогам, встановлених до
первинних документів, які
пред'являються п.2 ст.9 Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» та п.2 Положення
про документальне - забезпечення
записів у бухгалтерському обліку,
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Відповідно до п. 201.4 ст. 201 Податкового
кодексу України податкова накладна
виписується у двох примірниках у день
виникнення податкових зобов'язань
продавця. Оригінал податкової
накладної видається покупцю, копія
залишається у продавця товарів/послуг.

Відповідно до п. 201.6 ст. 206 Податкового
кодексу України податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Органи державної
податкової служби за даними реєстрів
виданих та отриманих податкових
накладних, наданих в електронному
вигляді, повідомляють платника податку
про наявність у такому реєстрі
розбіжностей з даними контрагентів.
При цьому платник податку протягом 10
днів після отримання такого
повідомлення має право уточнити
податкові зобов'язання без
застосування штрафних санкцій,
передбачених розділом II цього Кодексу.

Колегія суддів, погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
документально підтверджено спільні
дії сторін при укладені та виконанні
договору були направлені на набуття
прав та обов'язків, які випливають саме
з договору по зборки
сільськогосподарської техніки та
пусконалагоджувальних робіт зібраної
сільськогосподарської техніки, що
фактичне виконання робіт підтверджує,
що господарські операції виконувалися,
тому договір не має ознак фіктивності.

Крім того, колегія суддів, зазначає, що
контрагент позивача ТОВ «Ферко» на
момент складання податкових накладних
був зареєстрований як платник податку
на додану вартість у встановленому
законодавством порядку та має
свідоцтва про реєстрацію платників
податку на додану вартість.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем правомірно заявлено суму
бюджетного відшкодування податку на
додану вартість за перевіряємий
період.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
викладені в апеляційній скарзі не
знайшли свого підтвердження,
оскаржувана постанова прийнята судом
відповідно до норм матеріального та
процесуального права, а тому підстави
для задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 200, 205, 206, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача
Державної податкової інспекції у
Дніпровському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у м. Києві на Постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 23.08.2013 року - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва від 23.08.2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
Ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя
В.О. Аліменко

Судді
Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

(Повний текст Ухвали виготовлений
01.04.2014 року)

.

Головуючий суддя
Аліменко В.О.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.