Справа № 826/15736/13-а
Суддя: Старова Н.Е.
Дата ухвалення: 2014-04-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Донець В. А.
Суддя-доповідач: Старова Н.Е.
У Х В А Л А

Іменем України

09 квітня 2014 року
м.
Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді суддів:
Старової Н. Е. Мєзєнцева Є. І., Файдюка В.
В. розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Подільському районі міста Києва на
постанову Окружного адміністративного
суду м. Києва по справі за
адміністративним позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі міста Києва (далі
позивач) до Державної установи
"Інститут харчової біотехнології та
геноміки Національної академії наук
України" (далі відповідач) про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулося Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі міста Києва з
позовом до Державної установи
"Інститут харчової біотехнології та
геноміки Національної академії наук
України" про стягнення з Державної
установи "Інститут харчової
біотехнології та геноміки
Національної академії наук України"
заборгованості з відшкодування витрат
на фінансування різниці між сумою
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України "Про наукову і
науково-технічну діяльність" і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів за період з березня
2013 року по липень 2013 року включно в
розмірі 11500,42 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
30.10.2013 року в задоволенні позову
відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
суду першої інстанції, подав
апеляційну скаргу, в якій просив
скасувати постанову та прийняти нову,
якою задовольнити позов.

Справа розглянута відповідно до вимог
п. 2 ч. 1 ст. 197 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, Державна установа "Інститут
харчової біотехнології та геноміки
Національної академії наук України"
зареєстрована як юридична особа 16.06.1992
року, присвоєно ідентифікаційний код
02128514, місцезнаходження: 04123, м. Київ, вул.
Осиповського, 2-А.

З матеріалів судової справи
вбачається, що Управління Пенсійного
фонду України в Подільському районі
міста Києва супровідними листами №
3864/03 від 04.04.2013 року, № 5617/03 від 13.05.2013
року, № 6733/03 від 05.06.2013 року, № 8382/03 від
від 11.07.2013 року, № 9763/03 від 07.08.2013 року
надіслало на адресу відповідача
повідомлення про суму витрат на
фінансування різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність", і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, за березень-липень
2013 року на загальну суму 11500,42 грн.
Вказані повідомлення були отримані
відповідачем, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
повідомленнями про вручення поштового
відправлення з відміткою про
отримання.

Оскільки сума різниці між сумою пенсії,
призначеної відповідно до Закону
України "Про наукову та
науково-технічну діяльність", і сумою
пенсії, обчисленою відповідно до інших
законодавчих актів, за березень-липень
2013 року, відповідачем не сплачена, що
ним не заперечується, позивач
звернувся з позовом до суду.

Колегія суддів не вбачає порушень
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
на які посилається апелянт, та вважає,
що судом надана їм правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
регулює спірні правовідносини.

Чинним законодавством України,
зокрема, ч. 9 ст. 24 Закону України «Про
наукову і науково-технічну
діяльність», передбачено, що державні
бюджетні наукові установи, організації
та вищі навчальні заклади 3- 4 рівнів
акредитації не сплачують різницю між
сумою пенсії, призначеної за Законом
України «Про наукову та
науково-технічну діяльність», та сумою
пенсії, обчисленої відповідно до інших
законодавчих актів, на яку має право
науковий працівник.

Як свідчить п. 1. 5 статуту Державної
установи "Інститут харчової
біотехнології та геноміки
Національної академії наук України",
відповідач є неприбутковою державною
бюджетною науковою установою з правами
юридичної особи (а. с. 85).

З Довідок Національної академії наук
України № 12/98 від 04.03.2008 року, № 12/127 від
від 30.06.2009 року, № 12/181 від 04.11.2010 року, №
12/59 від 14.02.2011 року, № 12/1066-8 від 12.06.2012
року, № 12/2049-8 від 23.10.2013 року, постанови
Президії НАН України № 194 від 02.07.2008
року, розпорядження Президії НАН
України № 539 від 29.08.2002 року вбачається,
що Державна установа "Інститут
харчової біотехнології та геноміки
Національної академії наук України" є
державною науковою установою, що
підпорядкована НАН України з серпня 2002
року і повністю фінансується з
Державного бюджету України (а. с. 54-63).

Оскільки, відповідач в період
виникнення заборгованості з березня 2013
року по липень 2013 року був саме
неприбутковою державною бюджетною
науковою установою, то колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що, у відповідності до ч. 9 ст.
24 Закону України «Про наукову і
науково-технічну діяльність», відсутні
правові підстави для стягнення з
Державної установи "Інститут харчової
біотехнології та геноміки
Національної академії наук України"
вказаних коштів, як різниці між сумою
пенсії, призначеної за Законом України
«Про наукову і науково-технічну
діяльність», та сумою пенсії,
обчисленої, відповідно до інших
законодавчих актів, що фінансується за
рахунок коштів державного бюджету.

Судова колегія апеляційної інстанції
не вбачає порушень судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, на які
посилається позивач в апеляційній
скарзі, та вважає, що судом першої
інстанції повно встановлені обставини
справі, яким надана правильна правова
оцінка на підставі законодавства, яке
врегульовує спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, викладені у постанові від
30.10.2013 року, та не можуть бути підставою
для її скасування.

За таких обставин, у відповідності до
ст. 200 КАС України, апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись статтями 186, 195, 198, 200, 205, 206, 212,
254 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в
Подільському районі міста Києва
залишити без задоволення, а постанову
Окружного адміністративного суду м.
Києва від 30.10.2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку і строки, визначені ст. 212 КАС
України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Старова Н.Е.

Судді:
Мєзєнцев Є.І.

Файдюк В.В.