Справа № 872/14374/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

"23" січня 2014 р.справа № 808/5289/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Шелепової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу Бердянського
міського центру зайнятості

на постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2013р.
у справі № 808/5289/13-а за
адміністративним позовом Бердянського
міського центру зайнятості до ОСОБА_1
про стягнення коштів у розмірі 4 608,80
грн., -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2013 року до суду звернувся
Бердянський міський центр зайнятості
(далі позивач) з позовом про стягнення з
ОСОБА_1 (далі відповідачка)
4 608,80 грн., виплачених як допомога по
безробіттю, та отриманих незаконним
шляхом.

В обґрунтування позову зазначено, що в
результаті проведення перевірки
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення відповідно до Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття» та на підставі
відомостей, наданих Державною
податковою адміністрацією України,
було виявлено, що ОСОБА_1 в період
перебування на обліку в центрі
зайнятості як безробітна, відносилась
до зайнятого населення, а сааме, в
період з 12.09.2011 по 30.11.2012р. навчалась на
денній формі навчання в Державному
навчальному закладі «Бердянський
професійний ліцей» за професією «Агент
з організації туризму, адміністратор».
З огляду на ст. 1 Закону України «Про
зайнятість населення» та ст. 36 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування на
випадок безробіття», відповідачка
відносилась до зайнятого населення та
повинна повернути суму виплаченого
забезпечення за період з 10.09.2012 по 26.03.2013
у розмірі 4 608,80 грн..

Постановою Запорізького
окружного адміністративного суду від 09
липня 2013р. у справі № 808/5289/13-а в
задоволенні позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись із прийнятим судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
постанову суду першої інстанції
скасувати та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог.

В судове засідання апеляційної
інстанції представники сторін не
з'явились, про час та місце слухання
справи повідомлялися належним чином,
тому, відповідно до ст. 41 КАС України,
фіксування судового засідання за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах доводів
апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 03.09.2012
відповідачка звернулась до
Бердянського міського центру
зайнятості із заявою, у якій просила до
вирішення питання працевлаштування
надати їй статус безробітної з
виплатою допомоги по безробіттю,
відповідно до законів України «Про
зайнятість населення» та «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття». У поданій заяві
відповідачкою зазначено, що на момент
звернення вона не зареєстрована як
суб'єкт підприємницької діяльності,
трудовою діяльністю не займається, не є
найманим працівником, не укладала
договір цивільно-правового характеру і
не зареєстрована як фізична
особа-підприємець, не є членом
особистого селянського господарства,
пенсію не отримує, не має права на
пенсію за віком в тому числі на
пільгових умовах та на пенсію за
вислугу років. У даній заяві остання
також власноруч зазначила, що у разі
надання до центру зайнятості
документів, що містять неправдиві
відомості, а також неповідомлення про
отримання будь-якого доходу в період
перебування на обліку у центрі
зайнятості, вона зобов'язується
добровільно повернути зайво виплачене
матеріальне забезпечення на випадок
безробіття.

10.09.2012 відповідачці надано статус
безробітної та призначено виплату
допомоги по безробіттю. 26.03.2013 виплату
допомоги по безробіттю припинено, а
ОСОБА_1 знято з обліку.

За період з 10.09.2012 по 26.03.2013
відповідачкою отримано матеріальне
забезпечення на період безробіття та
соціальні послуги в розмірі 4 608 грн. 80
коп., а саме 59 грн. 20 коп. - сума коштів на
оплату заробітної плати за участь у
громадських роботах, 44 грн. 40 коп. - сума
коштів, витрачених на проходження
медичної комісії, 1 626 грн. 74 коп. -
допомога по безробіттю, 1474 грн. 06 коп. -
матеріальна допомога на період
перенавчання, 1 404 грн. 40 коп. - вартість
професійного навчання.

В результаті проведення перевірки
обґрунтованості виплат матеріального
забезпечення, встановлено, що,
перебуваючи на обліку в Бердянському
міському центрі зайнятості як
безробітна, ОСОБА_1 одночасно
відносилась до зайнятого населення,
навчаючись на денній формі навчання у
ДНЗ «Бердянський професійний ліцей».

Відповідачка з 12.09.2011 була зарахована
до складу учнів ДНЗ «Бердянський
професійний ліцей», прийнятих на
навчання за державним замовленням,
30.11.2012 - відрахована зі складу учнів у
зв'язку з їх випуском. На підставі
рішення стипендіальної комісії
(протокол № 7 від 25.06.2012) ОСОБА_1 була
призначена стипендія з
01.07.2012 по 30.11.2012рр..

Дане розслідування страхового випадку
було проведено Бердянським міським
центром зайнятості 25.03.2013, про що було
складено відповідний Акт № 114.

18.04.2013 за вих. № 1339/07-04 позивачем
направлено відповідачу повідомлення
про необхідність повернути незаконно
виплачені кошти та копію витягу з
наказу № 329 від 17.04.2013р..

Повідомлення про повернення коштів
відповідачкою отримано особисто 20.04.2013,
про що свідчить копія поштового
повідомлення, яка міститься в
матеріалах справи.

Оскільки у добровільному порядку
відповідачкою кошти у сумі 4 608 грн. 80
коп. позивачу не відшкодовано, позивач
звернувся до суду з відповідним
позовом про їх стягнення у примусовому
порядку.

Суд першої інстанції у задоволенні
позовних вимог відмовив і колегія
суддів погоджується з його висновками,
виходячи з наступного.

Підставою для вимог про стягнення з
відповідачки виплачених коштів стало
те, що остання навчалась на денній
формі навчання у Державному
навчальному закладі під час
перебування на обліку у Бердянському
міському центрі зайнятості.

Згідно ст. 2 Закону України «Про
зайнятість населення» від 01.03.1991 №
803-ХІІ, редакція відповідно до Закону №
5290-VI від 18.09.2012, (далі - Закон № 803-ХІІ)
безробітними визнаються працездатні
громадяни працездатного віку, які
через відсутність роботи не мають
заробітку або інших передбачених
законодавством доходів
і зареєстровані у державній службі
зайнятості як такі, що шукають роботу,
готові та здатні приступити до
підходящої роботи.

Згідно пп. «е» п. 3 ст. 1 Закону № 803-ХІІ, в
Україні до зайнятого населення
належать громадяни, що проживають на
території держави на законних
підставах громадяни, які проходять
професійну підготовку, перепідготовку
і підвищення кваліфікації з відривом
від виробництва; навчаються в денних
загальноосвітніх школах і вищих
навчальних закладах.

01.01.2013 Закон України «Про зайнятість
населення» № 803-ХІІ від 01.03.1991 втратив
чинність. В дію вступив Закон України
«Про зайнятість населення» № 5067-VI від
05.07.2012. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону №
5067-VI, до зайнятого населення належать
особи, які працюють за наймом на умовах
трудового договору (контракту) або на
інших умовах, передбачених
законодавством, особи, які
забезпечують себе роботою самостійно
(у тому числі члени особистих
селянських господарств), проходять
військову чи альтернативну
(невійськову) службу, на законних
підставах працюють за кордоном, та які
мають доходи від такої зайнятості, а
також особи, що навчаються за денною
формою у загальноосвітніх,
професійно-технічних та вищих
навчальних закладах та поєднують
навчання з роботою.

Тобто, відповідачка, відповідно до
норми ст. 4 Закону № 5067-VI, як на час
виявлення порушення, так і на час
продовження відповідних виплат
(оскільки такі виплати здійснювалися
до 26.03.2013р.), не відносилася до зайнятого
населення, оскільки факту поєднання
останньою навчання з роботою не
встановлено та не доведено.

Мотивація та докази, наведені у
апеляційній скарзі, не дають колегії
суддів підстав для постановлення
висновків, які б спростовували правову
позицію суду першої інстанції, а тому
апеляційну скаргу позивача слід
залишити без задоволення, а оскаржену
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 198, ст.ст. 200, 205, 206
КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Бердянського
міського центру зайнятості - залишити
без задоволення.

Постанову Запорізького окружного
адміністративного суду від 09 липня 2013р.
у справі № 808/5289/13-а - залишити без
змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Повний текст ухвали виготовлено
27.01.2014р..

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак