Справа № 2а/6537/11/1270
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ К/9991/89297/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Українська промислово-ресурсна
компанія «Віктор» на ухвалу Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 13.10.2011 року та додаткову ухвалу
Луганського окружного
адміністративного суду від 12.09.2011 року
по справі № 2а-6537/11/1270 за позовом
Державної податкової інспекції в
Артемівському районі міста Луганська
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислово-ресурсна компанія «Віктор»
про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2011 року до Луганського
окружного адміністративного суду
надійшов адміністративний позов
Державної податкової інспекції в
Артемівському районі у місті Луганську
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
промислово-ресурсна компанія «Віктор»
про стягнення податкового боргу в сумі
3582,22 грн.

15.08.2011 року в судовому засіданні суду
першої інстанції від представника
позивача надійшло клопотання про
відкликання позовної заяви.

Ухвалою Луганського окружного
адміністративного суду від 15.08.2011 року
адміністративний позов був залишений
без розгляду.

Додатковою ухвалою Луганського
окружного адміністративного суду від
12.09.2011 року, залишеною без змін ухвалою
Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011 року
в порядку ст. 168 КАС України стягнуто з
Державного бюджету України на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислово-ресурсна компанія «Віктор»
судові витрати, понесені відповідачем,
у розмірі 48,00 грн.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати, оскільки вважає, що рішення
судів було прийнято з порушенням норм
процесуального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
судом першої інстанції не вирішувалось
питання щодо розподілу судових витрат,
понесених відповідачем на отримання
правової допомоги у розмірі 1500,00грн.

19.08.2011 року відповідач звернувся до
суду першої інстанції із заявою про
ухвалення додаткового рішення щодо
відшкодування вказаних судових витрат.

В матеріалах справи містяться
документи: договір про надання
адвокатом юридичної допомоги
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислово-ресурсна компанія «Віктор»,
свідоцтво про право на заняття
адвокатською діяльністю, довідка щодо
сплати Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислово-ресурсна компанія «Віктор»
адвокату за отриману юридичну допомогу
за послуги за вищевказаним договором у
розмірі 1500,00 грн., довіреність
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська
промислово-ресурсна компанія «Віктор»
на участь адвоката у даній справі,
протоколи судового засідання, в яких
брав участь адвокат, та інші.

Приймаючи рішення по даній справі, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст.94 КАС України, у
разі залишення адміністративного
позову позивача, звільненого від
сплати судових витрат, без розгляду,
судові витрати, понесені відповідачем,
компенсуються за рахунок Державного
бюджету України.

Статтею 168 КАС України встановлено, що
суд, що ухвалив судове рішення, може за
заявою особи, яка брала участь у справі,
чи з власної ініціативи прийняти
додаткову постанову чи постановити
додаткову ухвалу у випадках, якщо: 1)
щодо однієї із позовних вимог, з
приводу якої досліджувалися докази, чи
одного з клопотань не ухвалено рішення;
2)суд, вирішивши питання про право, не
визначив способу виконання судового
рішення; 3)судом не вирішено питання про
судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 КАС України,
судові витрати складаються із судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи.

Пунктом 3 частини 3 ст. 87 КАС України
встановлено, що до витрат, пов'язаних з
розглядом справи, належать виграти на
правову допомогу.

Частиною 3 ст. 90 КАС України
передбачено, що граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Відповідно до ст. 97 КАС України, суд за
клопотанням однієї зі сторін визначає
грошовий розмір судових витрат, які
повинні бути їй компенсовані.

Відповідно до додатку до постанови КМУ
від 27.04.2006 року № 590 витрати, пов'язані з
правовою допомогою стороні, на користь
якої ухвалено судове рішення і яка не є
суб'єктом владних повноважень, якщо
компенсація відповідно до закону
сплачується за рахунок держави не
перевищує суму, що обчислюється
виходячи з того, що особі, яка надає
правову допомогу, виплачується 5
відсотків розміру мінімальної
заробітної плати за повний робочий
день.

Таким чином, оскільки Законом України
«Про державний бюджет України на 2011
рік» визначена місячна мінімальна
заробітна плата з 01.04.2011 року по 30.09.2011
року 960,00 грн., то 5% - 48,00 грн., а погодинна
6,00 грн.

Стаття 71 КАС України передбачає, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення.

З урахуванням вказаного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
судів є законними та обґрунтованими.

Отже, колегія суддів вважає,
що в межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українська промислово-ресурсна
компанія «Віктор» відхилити.

Ухвалу Донецького апеляційного
адміністративного суду від 13.10.2011 року
та додаткову ухвалу Луганського
окружного адміністративного суду від
12.09.2011 року по справі № 2а-6537/11/1270
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.