Справа № 2а-225/12/2670
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 березня 2014 року м.
Київ В/800/383/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Голубєва Г.К., Маринчак Н.Є.,
Рибченко А.О., Степашко О.І.,

розглянувши заяву Гадяцької об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області (далі - Гадяцька
ОДПІ) про перегляд Верховним Судом
України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 21.10.2013

у справі № 2а-225/12/2670

за позовом публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування»

до Гадяцької ОДПІ

про визнання бездіяльності
протиправною та зобов'язання вчинити
певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Постановою окружного
адміністративного суду міста Києва від
23.04.2012, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 10.10.2012,
позов задоволено частково; визнано
протиправною бездіяльність Гадяцької
ОДПІ, що полягала у несписанні
податкового боргу Товариства в
загальній сумі 2 800 709,96 грн. (який виник
за наслідками набрання законної сили
рішеннями судів); визнано протиправною
бездіяльність відповідача щодо
відмови у списанні визначених
контролюючим органом станом на 01.01.2011
неузгоджених податкових зобов'язань,
по яких триває процедура судового
оскарження, в сумі 251 918,34 грн. та
зобов'язано Гадяцьку ОДПІ провести
відповідне списання; у задоволенні
решти позову відмовлено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 21.10.2013 зазначені
судові акти попередніх інстанцій
залишено без змін.

Гадяцька ОДПІ звернулася із заявою
про перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 21.10.2013, в якій просить
зазначену ухвалу скасувати та прийняти
рішення про відмову в задоволенні
позову, мотивуючи свої вимоги
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права (зокрема,
статей 14, 16, 21, 36, 38, пункту 87.9 статті 87
Податкового кодексу України),
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

На виконання ухвали Вищого
адміністративного суду України від
27.01.2014 як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 24.09.2013.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
21.10.2013, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України
погодився з висновком попередніх
судових інстанцій про те, що податковий
орган неправомірно зарахував сплачені
позивачем поточні платежі на оплату
податкового боргу, що утворився станом
на 01.01.2011 та підлягав списанню в порядку
пункту 2-1 підрозділу 10 «Інші перехідні
положення» Податкового кодексу
України, безпідставно поширивши
положення підпункту 87.9 статті 87
Податкового кодексу України на спірні
правовідносини, які виникли до часу
набрання цим Кодексом законної сили.

У той же час ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
24.09.2013 у справі № 2а-0870/7247/11, на яку
посилається заявник, скасовано рішення
судів попередніх інстанцій та
направлено справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з направленням
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору зі справи,
а тому на відповідні ухвали не може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 237 КАС.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Гадяцькій об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Полтавській області у допуску справи №
2а-225/12/2670 до провадження Верховного
Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Г.К. Голубєва Н.Є. Маринчак А.О.
Рибченко О.І. Степашко