Справа № 2а-5689/11, 2а-711/1376/12
Суддя: Онишкевич Т.В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
Справа №
104937/12/9104

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Онишкевича Т.В.,

суддів
Дяковича В.П., Іщук Л.П.,

з участю секретаря судового засідання
Сідельник Г.М.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1, до якої
приєднався ОСОБА_3, на постанову
Тячівського районного суду
Закарпатської області від 24 квітня 2012
року у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Дубівської селищної
ради Тячівського району Закарпатської
області, треті особи на стороні
відповідача, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору,
інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Закарпатській області, ОСОБА_6 про
визнання бездіяльності неправомірною
та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ :

У листопаді 2011 року ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 (далі - позивачі)
звернулися до суду з адміністративним
позовом, у якому просили визнати
протиправною бездіяльність
виконавчого комітету Дубівської
селищної ради Тячівського району
Закарпатської області (далі - ВК
Дубівської СР) щодо нездійснення
повноважень, передбачених пп. 1 п. «а» ч.
1 ст. 31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», та
зобов'язати відповідача організувати
на пайових засадах за участю позивачів
будівництво шляху місцевого значення -
проїзду шириною 3,5 метри від основної
частини дороги вул. Шевченка до
комплексу будинків АДРЕСА_1 через
земельну ділянку, яка
використовувалась жителями цих
будинків з метою під'їзду до власних
дворогосподарств.

Постановою Тячівського районного суду
Закарпатської області від 24 квітня 2012
року у справі № 2а-5689/11 у задоволенні
позову було відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
просить зазначену постанову суду
першої інстанції скасувати і прийняти
нову про задоволення позову. Вимоги за
апеляційною скаргою обґрунтовує тим,
що бездіяльністю відповідача порушено
права позивачів, оскільки саме
відповідач повинен був організувати
будівництво під'їзної дороги до
помешкань позивачів. Зазначає, що
предмет спору становлять не земельні
відносини, на які посилається суд
першої інстанції, а відносини у сфері
містобудування.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апелянта у їх сукупності, апеляційний
суд приходить до переконання, що подана
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
доводи позивачів щодо порушення їх
права на користування землею в урочищі
«Погарь» з боку Дубівської селищної
ради у зв'язку з її бездіяльністю щодо
вирішення питання організації
будівництва шляху місцевого значення є
безпідставними, оскільки спірна
земельна ділянка знаходиться за межами
населеного пункту смт. Дубове
Тячівського району Закарпатської
області і розпорядження нею здійснює
Тячівська районна державна
адміністрація Закарпатської області,
а не Дубівська селищна рада.

Такі висновки суду першої інстанції, на
думку апеляційного суду, відповідають
нормам матеріального і процесуального
права та фактичним обставинам справи.

Як безспірно встановлено судом першої
інстанції та згідно з реєстраційним
посвідченням Тячівського районного
підприємства технічної інвентаризації
позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_7 є власниками
житлового будинку по АДРЕСА_1 , про що
зроблено запис в реєстрову книгу № 17 за
реєстром № 2257 (а.с. 9).

Згідно з письмовою заявою від 11.01.2011
року ОСОБА_1 просив направити земельну
комісію по спірному питанню з ОСОБА_6,
так як вона закрила проїзну дорогу до
його дворогосподарства та
дворогосподарств ОСОБА_4, ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до протоколу засідання
постійної депутатської комісії з
питань охорони навколишнього
природного середовища рекреації
раціонального використання земельних
ресурсів та земельних відносин
Дубівської селищної ради від 11 січня 2011
року за № 5, затвердженого рішенням 8-ї
сесії 6-го скликання Дубівської
селищної ради від 31 травня 2011 року за №
99, запропоновано дорогу залишити без
змін та звернутися ОСОБА_8 і ОСОБА_6 в
районний відділ земельних ресурсів,
так як земельна ділянка знаходиться за
межами населеного пункту (а.с. 11, 13).

З листа Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю в
Закарпатській області від 26.09.2011 року
за №7/7-473 видно, що Інспекцією на
підставі заяви ОСОБА_1 в присутності
забудовника ОСОБА_6 та свідків була
здійснена перевірка щодо будівництва
огорожі та господарської споруди без
правовстановлюючих документів в
АДРЕСА_1, ОСОБА_6 За результатами
перевірки встановлено, що самочинно
збудована господарська споруда
збудована без правовстановлюючих
документів на будівництво та відсутні
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку, про що 23.09.2011 року був
складений акт, протокол та винесено
припис забудовнику на виготовлення
правовстановлюючих документів на
збудовану господарську споруду.
Питання щодо огорожі не відноситься до
компетенції Інспекції ДАБК.

Як видно зі схем розміщення земельної
ділянки ОСОБА_6 в урочищі «Погарь»,
ситуаційного плану, земельна ділянка,
яка знаходиться в користуванні ОСОБА_6
знаходиться за межами населеного
пункту смт. Дубове Тячівського району
Закарпатської області.

Відповідно до розпорядження голови
Тячівської районної державної
адміністрації Закарпатської області
від 02.03.2012 року за № 118 ОСОБА_6 надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації щодо передачі земельної
ділянки у власність, яка знаходиться за
межами населеного пункту смт. Дубове в
урочищі «Погарь», площею 0,2699 га та
площею 0,0301 га для ведення особистого
селянського господарства.

Підпунктом 1 пункту «а» частини 1 статті
31 Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» встановлено,
що до відання виконавчих органів
сільських, селищних, міських рад
належать власні (самоврядні)
повноваження, а саме організація за
рахунок власних коштів і на пайових
засадах будівництва, реконструкції і
ремонту об'єктів комунального
господарства та соціально-культурного
призначення, жилих будинків, а також
шляхів місцевого значення.

Згідно з пунктом 2 та пунктом 12 розділу
10 Перехідних положень Земельного
Кодексу клопотання і заяви щодо
відведення земельних ділянок, не
вирішені на момент введення в дію цього
Кодексу, реалізуються органами
виконавчої влади та органами місцевого
самоврядування відповідно до їх
компетенції у порядку та з додержанням
вимог цього Кодексу. До розмежування
земель державної та комунальної
власності повноваження щодо
розпорядження землями (крім земель,
переданих у приватну власність, та
земель, зазначених в абзаці другому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради з урахуванням
вимог абзацу третього цього пункту, а
за межами населених пунктів -
відповідні органи виконавчої влади.

Пунктом 2 частини 1 статті 21 Закону
України «Про місцеві державні
адміністрації» передбачено, що місцева
державна адміністрація
розпоряджається землями державної
власності відповідно до закону.

З огляду на викладене суд апеляційної
інстанції приходить до переконання, що
суд першої інстанції, вирішуючи даний
публічно-правовий спір, правильно
встановив фактичні обставини справи та
надав їм належну правову оцінку, а
відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254
КАС України апеляційний суд,

УХВАЛИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
постанову Тячівського районного суду
Закарпатської області від 24 квітня 2012
року у справі № 2а-5689/11 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого адміністративного суду
України протягом двадцяти днів з дня
складання у повному обсязі шляхом
подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя Т.В.Онишкевич

Судді В.П.Дякович

Л.П.Іщук

Ухвала у повному обсязі складена 03
квітня 2014 року.