Справа № 826/15820/13-а
Суддя: Файдюк В.В.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Дегтярьова О.В.
Суддя-доповідач: Файдюк В.В.
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді
Файдюка В.В.

суддів: Старової
Н.Е.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Бібко
А.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці на постанову
Окружного адміністративного суду
міста Києва від 18 грудня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Белтім полімери" до
Київської регіональної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості, стягнення суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
18 грудня 2013 року адміністративний
позов ТОВ "Белтім полімери" до
Київської регіональної митниці,
Головного управління Державної
казначейської служби України у місті
Києві про визнання протиправним та
скасування рішення про коригування
митної вартості, стягнення суми
надмірно сплаченого податку на додану
вартість - задоволено частково.

Не погоджуючись з зазначеною
постановою, відповідач звернувся до
суду з апеляційною скаргою в якій
просить її скасувати та ухвалити нову,
якою відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
вірно встановлено судом першої
інстанції, 27 травня 2013 року між TOB
«Белтім Полімери (Покупець за
договором) та фірмою "PETROL RPA, s.r.o.» (Чехія,
Продавець за договором), було укладено
договір купівлі- продажу № 297-2013, за
умовами якого продавець зобов'язується
передати у власність, а покупець
прийняти та оплатити Товар - поліетилен
HDPE Liten, поліпропілен ПП мостен - в
кількості, асортименті за цінами
відповідно до специфікації, що є
невід'ємною частиною даного договору.

На підставі вказаного договору,
позивачем було ввезено на митну
територію України обумовлений
договором товар - поліетилен низького
тиску (HDPE) LITEN VB33 нелінійний у гранулах,
вміст мономерних ланок етилену не менш
97%, хімічна модифікація поліетилену
відсутня: з питомою густиною 0,956 г/смЗ
при 23 градусів Цельсія - 15123 кг; з
питомою густиною 0,955 г/смЗ при 23
градусів Цельсія - 6875 кг.; Виробник -
UNIPETROL RPA р.г.о Торгівельна марка LITEN.
Країна виробництва CZ.

З метою митного оформлення придбаного
Товару ТОВ «Белтім Полімери» було
подано Київської обласної митниці
митну декларацію від 24 липня 2013 року
№125110010/2013/937582, а також відповідні
документи згідно ч. 2 статті 53 Митного
кодексу України.

Митна вартість товарів була визначена
за ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються (вартість
операції).

За результатами розгляду поданих
позивачем до митного оформлення
документів, відповідачем було
виявлено, що вони не містили всіх даних
відповідно до обраного методу
визначення митної вартості, а також
містили розбіжності.

Відповідно до ч.3 статті 53 МКУ посадовою
особою митного органу було
запропоновано декларанту надати
додаткові документи на підтвердження
заявленої митної вартості товару, про
що декларант був повідомлений.

Позивач не надав додаткові документи, у
зв'язку з цим, відповідачем було
прийнято рішення від 25 липня 2013 року
№125110010/2013/010050/2 про коригування митної
вартості товарів за шостим (резервним)
методом.

Не погоджуючись з винесеними
рішеннями, позивач оскаржив його в
адміністративному порядку.

Згідно зі статтею 49 Митного кодексу
України митною вартістю товарів, які
переміщуються через митний кордон
України, є вартість товарів, що
використовується для митних цілей, яка
базується на ціні, що фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 52 МКУ передбачено, що декларант
зобов'язаний подавати митному органу
достовірні відомості про визначення
митної вартості, які повинні
базуватися на об'єктивних,
документально підтверджених даних, що
піддаються обчисленню.

Пунктом 2 (а) статті VII ГАТТ визначено, що
оцінка ввезеного товару для митних
цілей повинна ґрунтуватися на дійсній
вартості ввезеного товару, який
обкладається митом, або на вартості
аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2 (b) статті VII ГАТТ,
під «дійсною вартістю» повинна
розумітися ціна, за якою такий або
аналогічний товар продається або
пропонується для продажу при
нормальній ході торгівлі в умовах
вільної конкуренції. Якщо дійсна
вартість не може бути визначена
відповідно до пункту (b), оцінка для
митних цілей повинна ґрунтуватися на
найближчому еквіваленті, який може
бути встановлений.

Відповідно до статті 54 МКУ контроль за
правильністю визначення митної
вартості товарів здійснюється митним
органом під час проведення митного
контролю і митного оформлення шляхом
перевірки числового значення
заявленої митної вартості. При цьому,
митний орган має право упевнитися в
достовірності або точності будь-якої
заяви, документа чи розрахунку, поданих
для цілей визначення митної вартості.

Частиною 2 статті 53 Митного кодексу
України визначено перелік основних
документів, які подаються декларантом
для підтвердження митної вартості
товарів, а саме: декларація митної
вартості, що подається у випадках,
визначених у частинах п'ятій і шостій
статті 52 цього Кодексу, та документи, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості, на підставі
яких проводився розрахунок митної
вартості; зовнішньоекономічний
договір (контракт) або документ, який
його замінює, та додатки до нього у разі
їх наявності; рахунок-фактура (інвойс)
або рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу); якщо рахунок
сплачено, - банківські платіжні
документи, що стосуються оцінюваного
товару; за наявності - інші платіжні
та/або бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;
транспортні (перевізні) документи, якщо
за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів; копія імпортної
ліцензії, якщо імпорт товару підлягає
ліцензуванню; якщо здійснювалося
страхування, - страхові документи, а
також документи, що містять відомості
про вартість страхування.

Відповідно до графи 44 митної
декларації для підтвердження
заявлених відомостей було подано також
наступні документи: картку обліку
особи, яка здійснює операції з
товарами; міжнародну автомобільну
накладну (CMR), банківський платіжний
документ, що стосується товару; лист на
транспортні витрати; документ, що
містить інформацію біржових
організацій про вартість товару;
інвойс; зовнішньоекономічний договір
та доповнення до нього; договір на
перевезення; довідку про проведення
декларування валютних цінностей,
доходів та майна, що належать резиденту
України та знаходяться за її межами;
інформацію про позитивні результати
здійснення
санітарно-епідеміологічного,
фітосанітарного, радіологічного
контролю товару; декларацію про
походження товару; копію експортної
декларації.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу митного
органу зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи: 1) договір
(угоду, контракт) із третіми особами,
пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається; 2) рахунки
про здійснення платежів третім особам
на користь продавця, якщо такі платежі
здійснюються за умовами, визначеними
договором (угодою, контрактом); 3)
рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту); 4) виписку з бухгалтерської
документації; 5) ліцензійний чи
авторський договір покупця, що
стосується оцінюваних товарів та є
умовою продажу оцінюваних товарів; 6)
каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару; 7) копію
митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта
або уповноваженої ним особи будь-які
інші документи, відмінні від тих, що
зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа
за власним бажанням може подати
додаткові наявні у них документи для
підтвердження заявленої ними митної
вартості товару.

Позивачем не було подано додаткових
документів, тому митну вартість
вказаного товару було визначено митним
органом за резервним методом - за ціною
договору щодо ідентичних товарів
шляхом співставлення рівня заявленої
митної вартості з рівнем митної
вартості товарів, шляхом складання
рішення про коригування митної
вартості товарів від 25 липня 2013 року №
125110010/2013/010050/2, яким було скориговано
митну вартість товару до 1,4971 EUR за кг.

Згідно із пунктом 1 глави 1 Правил
заповнення рішення про коригування
митної вартості товарів (далі -
Правила), затверджених наказом Мінфіну
від 24 травня 2012 року № 598,
зареєстрованим у Міністерстві юстиції
України 01 червня 2012 року за № 883/21195,
рішення про коригування митної
вартості товарів (далі - Рішення) - це
закріплення результатів здійснення
контролю за правильністю визначення
митної вартості товарів як до, так і
після їх випуску відповідно до вимог
статей 54 і 55 Митного кодексу України.

Статтею 57 МКУ передбачені такі методи
визначення митної вартості товарів:
основний - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які імпортуються
(вартість операції); другорядні: за
ціною договору щодо ідентичних
товарів; за ціною договору щодо
подібних (аналогічних) товарів; на
основі віднімання вартості; на основі
додавання вартості (обчислена
вартість); резервний.

Кожний наступний метод застосовується
лише у разі, якщо митна вартість
товарів не може бути визначена шляхом
застосування попереднього методу
відповідно до норм цього Кодексу.

Контроль правильності визначення
митної вартості товарів за основним
методом - за ціною договору (контракту)
щодо товарів, які ввозяться на митну
територію України відповідно до
митного режиму імпорту (вартість
операції), здійснюється митним органом
шляхом перевірки розрахунку,
здійсненого декларантом, за
відсутності застережень щодо
застосування цього методу, визначених
у частині першій статті 58 цього
Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному
оформленні товарів за заявленою
декларантом або уповноваженою ним
особою митною вартістю виключно за
наявності обґрунтованих підстав
вважати, що заявлено неповні та/або
недостовірні відомості про митну
вартість товарів, у тому числі невірно
визначено митну вартість товарів, у
разі: 1) невірно проведеного
декларантом або уповноваженою ним
особою розрахунку митної вартості; 2)
неподання декларантом або
уповноваженою ним особою документів
згідно з переліком та відповідно до
умов, зазначених у частинах другій -
четвертій статті 53 цього Кодексу, або
відсутності у цих документах всіх
відомостей, що підтверджують числові
значення складових митної вартості
товарів, чи відомостей щодо ціни, що
була фактично сплачена або підлягає
сплаті за ці товари; 3) невідповідності
обраного декларантом або
уповноваженою ним особою методу
визначення митної вартості товару
умовам, наведеним у главі 9 цього
Кодексу; 4) надходження до митного
органу документально підтвердженої
офіційної інформації митних органів
інших країн щодо недостовірності
заявленої митної вартості

У разі якщо під час проведення митного
контролю митний орган не може
аргументовано довести, що заявлено
неповні та/або недостовірні відомості
про митну вартість товарів, у тому
числі невірно визначено митну вартість
товарів, заявлена декларантом або
уповноваженою ним особою митна
вартість вважається визнаною
автоматично.

Відповідно до частини 2 статті 58
Митного кодексу України метод
визначення митної вартості товарів за
ціною договору (контракту) щодо
товарів, які імпортуються, не
застосовується, якщо використані
декларантом або уповноваженою ним
особою відомості не підтверджені
документально або не визначені
кількісно і достовірні та/або відсутня
хоча б одна із складових митної
вартості, яка є обов'язковою при її
обчисленні.

Отже, при коригуванні митної вартості
товарів митний орган посилається на
неподання позивачем додаткових
документів, проте, суд зазначає, що
витребування митним органом
додаткових документів можливе у разі,
якщо вже подані документи містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Однак, відповідачем не надано доказів
того, що подані позивачем документи для
митного оформлення товару за першим
методом містять розбіжності або ознаки
підробки чи не містять всіх відомостей,
що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари.

Оскільки за результатами розгляду
справи судом не встановлено обставин,
які унеможливлюють визнання
задекларованої митної вартості
товарів за першим методом, то
відповідачем протиправно було
винесено рішення про коригування
митної вартості товарів 25 липня 2013
року №125110010/2013/010050/2.

Таким чином, вірним є рішення суду
першої інстанції про часткове
задоволення даного адміністративного
позову.

Отже при винесенні оскаржуваної
постанови судом першої інстанції було
дотримано всіх вимог законодавства, а
тому відсутні підстави для її
скасування.

Відповідно до статті 200 КАС України -
суд апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду - без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 КАС
України суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Київської
регіональної митниці - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 18 грудня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили в порядку,
встановленому статтею 254 КАС України та
може бути оскаржена безпосередньо до
адміністративного суду касаційної
інстанції в порядку і строки,
встановлені статтею 212 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді:.

Головуючий суддя
Файдюк В.В.

Судді:
Старова Н.Е.

Мєзєнцев Є.І.