Справа № 805/435/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Дмитрієв В.С.
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
справа №805/435/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів: Лях
О.П., Жаботинської С.В.

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 24
лютого 2014 року у справі за позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до
Красноармійської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Донецькій
області про визнання протиправною та
скасування вимоги про сплату боргу
(недоїмки) від 07.12.2013 № Ф-29157-17 в розмірі 9
852,74 грн., -

В С Т А Н О В И В
:

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
визнання протиправною та скасування
вимоги про сплату боргу (недоїмки) від
07.12.2013 № Ф-29157-17 в розмірі 9 852,74 грн.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року позов фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 задоволено.

З постановою суду першої інстанції не
погодився відповідач та звернувся з
апеляційною скаргою на неї, в якій
зазначено, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу, вважає, що
постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно встановив
правовідносини між сторонами по
справі, застосував відповідні норми
матеріального та процесуального
права та виходив з наступного.

Позивач - фізична особа-підприємець
ОСОБА_2 зареєстрована у встановленому
порядку Виконавчим комітетом
Красноармійської міської ради
Донецької області 06.09.2005,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, що
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію фізичної
особи-підприємця Серії НОМЕР_2 (а.с.9), та
перебуває на обліку в Красноармійській
об'єднаній державній податковій
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області як
платник на спрощеній системі
оподаткування та платник єдиного
внеску на загальнообов'язкове
соціальне страхування.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено пенсію
за віком, що підтверджується пенсійним
посвідченням Серії НОМЕР_3 (а.с.13).

Згідно листа Управління Пенсійного
фонду України в м. Красноармійську та
Красноармійському районі Донецької
області від 20.02.2014 № 3517/10/23 та не
заперечується позивачем, з 16.08.2001
ОСОБА_2 призначено пенсію за віком при
повному стажі, а з 22.01.2004 вона отримує
пенсію по втраті годувальника.

07.12.2013 Красноармійською об'єднаною
державною податковою інспекцією
Головного управління Міндоходів у
Донецькій області винесено вимогу про
сплату боргу (недоїмки) № Ф-29157-17, за
якою відповідно до ст. 25 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" фізична
особа-підприємець ОСОБА_2 повинна
сплатити суму недоїмки зі сплати
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування в
розмірі 9852,74 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19
Конституції України органи державної
влади, їх посадові особи зобов'язані
діяти лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.
Обов'язок суду вирішувати спори на
підставі Конституції України
закріплений положеннями принципу
законності викладеного у пункті 1
частини першої статті 9 КАС України.

Нормою ч. 3 ст. 2 КАС України також
визначено, що у справах щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень адміністративні
суди перевіряють, чи прийняті (вчинені)
вони: на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України; з
використанням повноваження з метою, з
якою це повноваження надано;
обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх
обставин, що мають значення для
прийняття рішення (вчинення дії);
безсторонньо (неупереджено);
добросовісно; розсудливо; з
дотриманням принципу рівності перед
законом, запобігаючи всім формам
дискримінації; пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між
будь-якими несприятливими наслідками
для прав, свобод та інтересів особи і
цілями, на досягнення яких спрямоване
це рішення (дія); з урахуванням права
особи на участь у процесі прийняття
рішення; своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Правовідносини, що виникли між
сторонами регулюються Законом України
"Про збір на облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" від 08.07.2010 №
2464-VI, Законом України "Про пенсійне
забезпечення" від 05.11.1991
№1788-ХІІ,Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про збір та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" - єдиний внесок
на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування - це
консолідований страховий внесок, збір
якого здійснюється до системи
загальнообов'язкового державного
соціального страхування в
обов'язковому порядку та на регулярній
основі з метою забезпечення захисту у
випадках, передбачених законодавством,
прав застрахованих осіб та членів
їхніх сімей на отримання страхових
виплат (послуг) за діючими видами
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

Платниками єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування згідно статті 4
Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування" є,
зокрема: фізичні особи - підприємці, в
тому числі ті, які обрали спрощену
систему оподаткування, та члени сімей
цих осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької
діяльності; особи, які забезпечують
себе роботою самостійно - займаються
незалежною професійною діяльністю, а
саме науковою, літературною,
артистичною, художньою, освітньою або
викладацькою, а також медичною,
юридичною практикою, в тому числі
адвокатською, нотаріальною діяльністю,
або особи, які провадять релігійну
(місіонерську) діяльність, іншу подібну
діяльність та отримують дохід
безпосередньо від цієї діяльності, за
умови, що такі особи не є найманими
працівниками чи підприємцями.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України "Про збір
та облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" № 2464-VI (далі за
тестом - Закону № 2464-VI) платниками
єдиного внеску є фізичні особи -
підприємці, особи, які обрали спрощену
систему оподаткування, що звільняються
від сплати за себе єдиного внеску, якщо
вони є пенсіонерами за віком або
інвалідами та отримають відповідно до
закону пенсію або соціальну допомогу.
Такі особи можуть бути платниками
єдиного внеску виключно за умови їх
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування.

З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 № 1058-IV (далі за текстом - Закон
№1058-IV), який відповідно до його
преамбули визначає принципи, засади і
механізм функціонування системи
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, призначення,
перерахунку і виплати пенсій. Абзацом 2
преамбули цього Закону передбачено, що
зміна умов і норм
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування здійснюється
виключно шляхом внесення змін до цього
Закону.

Як встановлено статтею 1 Закону України
№ 1058-IV, пенсіонер - особа, яка
відповідно до цього Закону отримує
пенсію, довічну пенсію, або члени її
сім'ї, які отримують пенсію в разі
смерті цієї особи у випадках,
передбачених цим Законом.

Частиною 3 статті 4 Закону № 1058-IV
передбачено, що умови, норми та порядок
пенсійного забезпечення визначається
виключно законами про пенсійне
забезпечення.

Статтею 9 Закону № 1058-IV передбачено, що
відповідно до цього Закону за рахунок
коштів Пенсійного фонду в солідарній
системі, серед іншого, призначається і
пенсія у зв'язку з втратою
годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV визначено, що
особа, яка має одночасно право на різні
види пенсії (за віком, в зв'язку із
інвалідністю, в зв'язку із втратою
годувальника) призначається один з цих
видів пенсії за її вибором.

Згідно абзацу 2 частини 1 статті 36
Закону № 1058-IV батьки і чоловік
(дружина) померлого, які не були на
його утриманні, мають право на пенсію у
зв'язку з втратою годувальника, якщо
втратили джерело засобів до існування.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону
№ 1058-IV пенсія у зв'язку з втратою
годувальника призначається в розмірі:
на одного непрацездатного члена
сім'ї - 50 відсотків пенсії за віком
померлого годувальника; на двох та
більше непрацездатних членів сім'ї -
100 відсотків пенсії за віком
померлого годувальника, що
розподіляється між ними рівними
частками.

Частина 4 статті 4 Закону № 2464-VI вказує,
що для користування пільгами зі сплати
єдиного податку особа повинна бути
пенсіонером за віком або інвалідом та
отримувати відповідно до закону
пенсію, тобто законом визначена
категорія пенсіонерів, але не вказано
конкретний вид пенсії, з отриманням
якої пов'язується пільга.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначені умови
призначення пенсії за віком.

Відповідно до зазначеної статті особи
мають право на призначення пенсії за
віком після досягнення віку 60 років та
наявності страхового стажу не менше 15
років.

До досягнення віку, встановленого
абзацом першим цієї статті, право на
пенсію за віком мають жінки 1961 року
народження і старші після досягнення
ними такого віку: 55 років - які
народилися до 30 вересня 1956 року
включно; 55 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1956 року по 31
березня 1957 року; 56 років - які
народилися з 1 квітня 1957 року по 30
вересня 1957 року; 56 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1957 року по 31
березня 1958 року; 57 років - які
народилися з 1 квітня 1958 року по 30
вересня 1958 року; 57 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1958 року по 31
березня 1959 року; 58 років - які
народилися з 1 квітня 1959 року по 30
вересня 1959 року; 58 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1959 року по 31
березня 1960 року; 59 років - які
народилися з 1 квітня 1960 року по 30
вересня 1960 року; 59 років 6 місяців - які
народилися з 1 жовтня 1960 року по 31
березня 1961 року; 60 років - які
народилися з 1 квітня 1961 року по 31
грудня 1961 року.

Позивач досягла визначеного УПФУ
граничного пенсійного віку - 60 років, є
пенсіонером за віком, отримує
відповідно до закону пенсію по втраті
годувальника, тому основною умовою для
сплати єдиного внеску, в даному
випадку, є укладення договору
добровільної участі у системі
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, який між
позивачем та відповідачем не
укладався.

Позивач має право користуватися
пільгою зі сплати єдиного внеску
встановленою частиною 4 статті 4 Закону
№ 2464, вимога Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області про
сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2013 №
Ф-29157-17 в розмірі 9 852,74 грн. є
протиправною та такою, що підлягає
скасуванню.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції дотримався норм
матеріального та процесуального
права під час вирішення справи, тобто
відсутні підстави для скасування або
зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Красноармійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Донецькій області на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року - залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 24 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копії особам, які беруть участь в
справі, та може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

О.П.Лях

С.В.Жаботинська