Справа № 872/235/13
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2014-02-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

18 лютого 2014 рокусправа № 2а/0470/11616/12

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Баранник Н.П.

суддів: Малиш Н.І.
Щербака А.А.

за участю секретаря судового
засідання: Фірсік Д.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська Державної
податкової служби на постанову
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду від 16 жовтня
2012року у справі № 2а/0470/11612/12 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду, Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська, Головного
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області про визнання дій
неправомірними, зобов'язання вчинити
певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка)
звернулася до суду з позовом про
визнання протиправними дій
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду (далі відповідач-1)
щодо утримання та перерахування до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська (далі відповідач-2) за
період з січня 2011 року по листопад
2011року податку з фізичних осіб у сумі 17
244,33грн.; стягнення через Головне
управління Державної казначейської
служби України у Дніпропетровській
області (далі відповідач-3), Державну
податкову інспекцію у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська на користь
позивача з місцевого бюджету
Бабушкінського району м.
Дніпропетровська грошових коштів у
розмірі 17 244,33грн., які було утримано та
сплачено у якості прибуткового податку
з сум довічного грошового утримання в
зазначений період.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16 жовтня 2012 року позовні вимоги ОСОБА_1
було задоволено у повному обсязі.

Суд першої інстанції, задовольняючи
позовні вимоги, виходив із того,
що щомісячне грошове утримання
судді, який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді, є
виплатою, звільненою від
оподаткування. Сума щомісячного
грошового утримання позивача за 2011рік
не підлягала оподаткуванню , тому,
помилково перераховані до місцевого
бюджету кошти належить повернути
позивачеві.

Не погодившись із судовим
рішенням, Державна податкова інспекції
у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська -
відповідач-2 у справі, подала
апеляційну скаргу. Посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального права при ухваленні
рішення, відповідач-2 просив скасувати
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
16 жовтня 2012 року у даній справі та
прийняти нову, якою в задоволенні
адміністративного позову відмовити
повністю.

В судове засідання апеляційної
інстанції сторони не з'явились, про час
та місце слухання справи повідомлялися
належним чином, а тому відповідно до ст.
41 КАС України фіксування судового
засідання технічними засобами не
здійснювалося.

До початку розгляду апеляційної скарги
від відповідача-1 на адресу суду
надійшло письмове клопотання про
визнання, на підставі п.5 ч.1 ст. 198, ч.2 ст.
203 КАС України, постанови суду першої
інстанції нечинною та закриття
провадження у справі №
2а/0470/11612/12.

Клопотання обґрунтоване тим, що
позивачу на час перегляду справи судом
апеляційної інстанції вже
відшкодовано податок на доходи
фізичних осіб, утриманий із сум
щомісячного грошового утримання за
січень-листопад 2011р., на загальну суму 17
244,33грн., тобто здійснено повне
погашення надміру сплаченого податку
позивачу.

Відповідно до ч.2 ст. 203 КАС
України, якщо судом першої інстанції
ухвалено законне та обґрунтоване
судове рішення, а обставини, які стали
підставою для закриття провадження у
справі, виникли після його ухвалення,
суд апеляційної інстанції визнає таке
рішення нечинним і закриває
провадження у справі.

Підстави для закриття
провадження у адміністративній справі
визначено у ч.1 ст. 157 КАС
України і їх перелік є вичерпним.

Відповідачем-1 у заявленому
клопотанні не наведено підстав,
передбачених ст. 157 КАС України
для закриття провадження у справі, а
лише зазначено про відшкодування сум,
визначених позивачкою у позовній
заяві. Такі обставини можуть бути
враховані під час виконання судового
рішення, а не слугувати підставами для
закриття провадження у даній справі,
оскільки позивачка від своїх позовних
вимог не відмовлялась.

З урахуванням викладеного,
клопотання відповідача-1 задоволенню
не підлягає.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази та оцінивши їх в
сукупності, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу відповідача-2 слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Як встановлено судом першої
інстанції, в період з січня 2011 року по
листопад 2011 року Дніпропетровським
апеляційним господарським судом було
утримано з позивача та перераховано до
Управління державної казначейської
служби в Бабушкінському районі
м.Дніпропетровська податок на дохід
фізичних осіб із щомісячного грошового
утримання працюючих суддів у сумі 17244,33
грн., що підтверджується довідкою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду №05-56/11 від 17.07.2012.

20.07.2012 позивач звернулася з
заявою про повернення безпідставно
утриманих коштів до Державної
податкової інспекції у Жовтневому
районі м. Дніпропетровська.

Листом №20830/10/20-226 від 08.08.2012
податкова інспекція- відповідач-2 у
справі - повідомила, що з метою
отримання письмового роз'яснення щодо
правомірності повернення надміру
сплачених грошових зобов'язань за 2011
рік у вигляді податку з доходів
фізичних осіб, утриманого із
щомісячного грошового утримання
суддів, направлено запит до ДПС у
Дніпропетровській області від 07.08.2012
№20626.

02.08.2012 листом №05-08/807
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд звернувся з запитом
до Державної податкової служби у
Дніпропетровській області.

За дорученням Державної
податкової служби у Дніпропетровській
області Державна податкова інспекція у
Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська повідомила суд, що,
відповідно до положень п.102.5 ст.102
Податкового кодексу України, заяви про
повернення надміру сплачених грошових
зобов'язань або про їх відшкодування у
випадках, передбачених цим Кодексом,
можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що
настає за днем здійснення такої
переплати або отримання права на таке
відшкодування.

13.09.2012 позивач звернулася із
заявою в порядку, визначеному ст.102
Податкового кодексу України, до
Державної податкової інспекції у
Бабушкінському районі
м. Дніпропетровська. Зазначена заява
була залишена відповідачем-2 без
відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 6 Конституції
України державна влада в Україні
здійснюється на засадах її поділу
на законодавчу, виконавчу та судову.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції
України статус суддів визначається
виключно законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 126
Конституції України, Конституція і
закони України повинні гарантувати
незалежність і недоторканість суддів.

Згідно до пп. 8 п. 4, п.п. 5-6 ст. 47
Закону України «Про судоустрій та
статус суддів» № 2453-VI від 07.07.2010
незалежність суддів забезпечується,
крім іншого, належним матеріальним та
соціальним забезпеченням судді.

Органи державної влади, органи
місцевого самоврядування, їх посадові
та службові особи, а також фізичні і
юридичні особи та їх об'єднання
зобов'язані поважати незалежність
судді і не посягати на неї. При
прийнятті нових законів або внесенні
змін до чинних законів не допускається
звуження змісту та обсягу визначених
Конституцією України гарантій
незалежності судді.

Відповідно до абз. «е» пп. 165.1.1. п.
165.1 ст. 165 Податкового кодексу України,
до загального місячного (річного)
оподатковуваного доходу платника
податку не включаються
такі доходи: сума державної та
соціальної матеріальної допомоги,
державної допомоги у вигляді адресних
виплат та надання соціальних і
реабілітаційних послуг відповідно до
закону, житлових та інших субсидій або
дотацій, компенсацій (включаючи
грошові компенсації інвалідам, на
дітей-інвалідів при реалізації
індивідуальних програм реабілітації
інвалідів, суми допомоги по вагітності
та пологах), винагород і страхових
виплат, які отримує платник податку з
бюджетів та фондів
загальнообов'язкового державного
соціального страхування та у формі
фінансової допомоги інвалідам з Фонду
соціального захисту інвалідів згідно
із законом, у тому числі (але не
виключно): сума пенсій або щомісячного
довічного грошового утримання,
отримуваних платником податку з
Пенсійного фонду України чи бюджету
згідно із законом, а також з іноземних
джерел, якщо згідно з міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України,
такі пенсії не підлягають
оподаткуванню чи оподатковуються в
країні їх виплати.

Згідно Рішення Конституційного
Суду України у справі за
конституційним поданням Верховного
Суду України щодо офіційного
тлумачення поняття "щомісячне довічне
грошове утримання", що міститься у
підпункті "е" підпункту 165.1.1 пункту 165.1
статті 165 Податкового кодексу України
№ 18-рп/2011 від 14.12.2011, особливість
щомісячного грошового утримання судді
полягає в тому, що воно не належить до
суддівської винагороди і тому не є
складовою заробітної плати судді.

Виходячи з системного аналізу
положень Закону це утримання є
самостійною гарантією незалежності
судді та складовою його правового
статусу. Щомісячне грошове утримання
судді, який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді,
встановлюється у зв'язку з виконанням
ним своїх обов'язків щодо здійснення
незалежного, неупередженого та
справедливого правосуддя.

Зазначене узгоджується з
правовою позицією Конституційного
Суду України, за якою щомісячне
довічне грошове утримання є
гарантованою державою щомісячною
звільненою від сплати податків
грошовою виплатою, що слугує
забезпеченню належного утримання
судді, в тому числі після звільнення
від виконання обов'язків судді (абзац
п'ятий пункту 7 мотивувальної частини
Рішення від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005;
абзац третій підпункту 3.3 пункту 3
мотивувальної частини Рішення від 18
червня 2007 року № 4-рп/2007).

Правова природа щомісячного
довічного грошового утримання судді у
відставці та щомісячного
грошового утримання працюючого судді є
однаковою, а самі ці поняття -
однорідними та взаємопов'язаними.
Щомісячне грошове утримання ідентичне
щомісячному довічному грошовому
утриманню та є звільненою від
оподаткування виплатою.

Відмінність щомісячного
грошового утримання працюючого судді
від щомісячного довічного грошового
утримання судді у відставці полягає у
тому, що судді, які мають право на
відставку та продовжують працювати на
посаді судді, цю виплату одержують
виключно з Державного бюджету України,
а судді у відставці - з Пенсійного фонду
України за рахунок коштів Державного
бюджету України (частина п'ята статті 138
Закону).

В аспекті конституційного
подання поняття "щомісячне довічне
грошове утримання", що міститься у
підпункті "е" підпункту 165.1.1 пункту 165.1
статті 165 Податкового кодексу України,
в системному зв'язку з положеннями
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI з
наступними змінами, означає
неоподатковану грошову виплату як
судді, який, маючи право на відставку,
продовжує працювати на посаді судді та
одержує її з Державного бюджету
України у вигляді щомісячного
грошового утримання, що є складовою
правового статусу судді однією з
гарантій його незалежності, так і судді
у відставці, який одержує таку виплату
з Пенсійного фонду України за рахунок
коштів Державного бюджету України.

Рішення Конституційного Суду
України є обов'язковим до виконання на
території України, остаточним і не може
бути оскаржене.

З наведених вище положень
нормативно-правових актів, рішення
Конституційного суду України
вбачається, що щомісячне грошове
утримання судді, який, маючи право на
відставку, продовжує працювати на
посаді судді, є виплатою, звільненою
від оподаткування.

З огляду на викладене судом
першої інстанції здійснено
обґрунтований висновок, що сума
щомісячного грошового утримання
позивача за період з січня по листопад
2011 року не підлягала оподаткуванню,
тому помилково перераховані до
місцевого бюджету кошти повинні бути
повернені позивачеві.

Судова колегія вважає, що судом
першої інстанції правильно
встановлені обставини справи, рішення
суду ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
і підстави для задоволення апеляційної
скарги та скасування судового рішення
відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст. 200, ст. 205,
206 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Бабушкінському
районі м. Дніпропетровська
Державної податкової служби - залишити
без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
жовтня 2012року у справі № 2а/0470/11612/12 -
залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені ст. 212
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Головуючий:
Н.П. Баранник

Суддя:
Н.І. Малиш

Суддя:
А.А. Щербак