Справа № 810/1268/14
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2014-03-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2014 року 810/1268/14

Київський окружний адміністративний
суд у складі головуючої судді
Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку
письмового провадження в м. Києві
адміністративну справу за позовом
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трезор-Груп» про
стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Вишгородська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Київській
області звернулась до суду з позовом, в
якому просить стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Трезор-Груп» у сумі 1 321 594,45 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за
ТОВ «Трезор-Груп» рахується
заборгованість зі сплати податку на
додану вартість у сумі 1 321 594,45 грн., яка
визначена платником самостійно у
поданих податкових деклараціях з ПДВ
та несплата штрафних санкцій
нарахованих за несвоєчасну сплату
податкових зобов'язань.

Представник позивача в судове
засідання не прибув, надав суду заяву
про розгляд справи в письмовому
провадженні.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про дату, час та
місце розгляду справи двічі
повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.6 ст.128 КАС України якщо
немає перешкод для розгляду справи у
судовому засіданні, визначених цією
статтею, але прибули не всі особи, які
беруть участь у справі, хоча і були
належним чином повідомлені про дату,
час і місце судового розгляду, суд має
право розглянути справу у письмовому
провадженні в разі відсутності потреби
заслухати свідка чи експерта.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає
за можливе розглядати справу в порядку
письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

ТОВ «Трезор-Груп» знаходиться на
обліку в Вишгородській ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Київській
області з 1 жовтня 2012 року.

Відповідно до даних відділу обліку
Вишгородської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області рахується податковий борг з
податку на додану вартість у сумі 1 321
594,45 грн., який визначений боржником
самостійно у податних до Вишгородської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області з
податку на додану вартість та
нараховано штрафна санкція за
несвоєчасну сплату податкових
зобов'язань, а саме:

- уточнюючий розрахунок від 16 квітня 2013
року № 902958010, яким самостійно визначено
податкове зобов'язання з податку на
додану вартість у сумі 413710,00 грн. та
штраф у сумі 12411,00 грн.;

- декларація з податку на додану
вартість від 20 квітня 2013 року №
за березень 2013 року, якою самостійно
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 5945,00
грн.;

- декларація з податку на додану
вартість від 18 травня 2013 року №
за квітень 2013 року, якою самостійно
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 7196,00
грн.;

- уточнюючий розрахунок від 29 травня 2013
року № , яким самостійно
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 588565,00
грн. та штраф у сумі 17657,00 грн.;

- декларація з податку на додану
вартість від 19 червня 2013 року №
за травень 2013 року, якою самостійно
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 124787,00
грн.;

- уточнюючий розрахунок від 28 липня 2013
року № , яким самостійно
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 141122,00
грн. та штраф у сумі 4234,00 грн.;

- уточнюючий розрахунок від 28 липня 2013
року № , яким самостійно
визначено податкове зобов'язання з
податку на додану вартість у сумі 3457,00
грн. та штраф у сумі 104,00 грн.

Відповідно ст. 57 Податкового кодексу
України платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового
зобов'язання, зазначену у податковій
декларації, протягом 10 календарних
днів, що настають за останнім днем
відповідного граничного строку
передбаченого цим Кодексом для подання
податкової декларації.

Відповідно п. 56.11 ст. 56 Податкового
кодексу України податкове зобов'язання
самостійно визначене платником
податків у податковій декларації,
оскарженню не підлягає.

Термін сплати останнього платежу
настав 30.07.2013 року, проте в
добровільному порядку сума
заборгованості не сплачена.

Податковий борг у визначенні п.п.14.1.175
п.14.1 ст.14 ПК України та ст. 59 Податкового
кодексу України - це сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого платником податків в
порядку оскарження, але не сплаченого у
встановлений цим Кодексом строк, а
також пеня, нарахована на суму такого
грошового зобов'язання.

Податковий борг ТОВ «Трезор-Груп»
станом на час розгляду справи складає 1
321 594,45 грн.

Так, відповідно до п. 59.1 ст. 59
Податкового кодексу України у разі
коли платник податків не сплачує
узгодженої суми податкового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає йому
податкову вимогу.

Враховуючи вимоги статті 59 Податкового
кодексу України, податковим органом
виставлено відповідачу податкову
вимогу від 17 квітня 2013 року № 145, яка
була отримана 18 червня 2013 року
відповідачем.

ТОВ «Трезор-Груп» у добровільному
порядку заборгованість не сплачено.

Відповідно до статті 67 Конституції
України кожен зобов'язаний сплачувати
податки і збори в порядку і розмірах,
встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів з 1 січня
2011 року регулюються Податковим
кодексом України.

Так, Податковий кодекс України
визначає вичерпний перелік податків та
зборів, що справляються в Україні,
порядок їх адміністрування, платників
податків та зборів, їх права та
обов'язки, компетенцію контролюючих
органів, повноваження і обов'язки їх
посадових осіб під час здійснення
податкового контролю, а також
відповідальність за порушення
податкового законодавства.

Згідно з пунктом 38.1 статті 38
Податкового кодексу України,
виконанням податкового обов'язку
визнається сплата в повному обсязі
платником відповідних сум податкових
зобов'язань у встановлений податковим
законодавством строк.

Відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього
Кодексу, податком є обов'язковий,
безумовний платіж до відповідного
бюджету, що справляється з платників
податку відповідно до цього Кодексу.

Згідно з приписами підпунктів 16.1.3 та
16.1.4 пункту 16.1 статті 16 цього Кодексу,
платник податків зобов`язаний подавати
до контролюючих органів у порядку,
встановленому податковим та митним
законодавством, декларації, звітність
та інші документи, пов'язані з
обчисленням і сплатою податків та
зборів; сплачувати податки та збори в
строки та у розмірах, встановлених цим
Кодексом та законами з питань митної
справи.

Строком сплати податку та збору
визнається період, що розпочинається з
моменту виникнення податкового
обов'язку платника податку із сплати
конкретного виду податку і
завершується останнім днем строку,
протягом якого такий податок чи збір
повинен бути сплачений у порядку,
визначеному податковим
законодавством. Податок чи збір, що не
був сплачений у визначений строк,
вважається не сплаченим своєчасно
(пункт 31.1 статті 31 Податкового кодексу
України).

Пунктом 57.3 статті 57 Податкового
кодексу України визначено, що у разі
визначення грошового зобов'язання
контролюючим органом за підставами,
зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6
пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу,
платник податків зобов'язаний сплатити
нараховану суму грошового зобов'язання
протягом 10 календарних днів, що
настають за днем отримання податкового
повідомлення-рішення, крім випадків,
коли протягом такого строку такий
платник податків розпочинає процедуру
оскарження рішення контролюючого
органу.

Отже, у випадку визначення податкового
(грошового) зобов'язання органом ДПС
граничним днем сплати буде десятий
календарний день, що настає за днем
отримання платником відповідного
податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14
Податкового кодексу України,
передбачено, що сума грошового
зобов'язання (з урахуванням штрафних
санкцій за їх наявності), самостійно
узгодженого платником податків або
узгодженого в порядку оскарження, але
не сплаченого у встановлений цим
Кодексом строк, а також пеня,
нарахована на суму такого грошового
зобов'язання, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 цього
Кодексу, у разі, коли платник податків
не сплачує узгодженої суми грошового
зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається також
платникам податків, які самостійно
подали податкові декларації, але не
погасили суми податкових зобов'язань у
встановлені цим Кодексом строки, без
попереднього надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення
(пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу
України).

Згідно з пунктом 59.5 зазначеної статті,
у разі, коли у платника податків, якому
надіслано (вручено) податкову вимогу,
сума податкового боргу збільшується,
погашенню підлягає вся сума
податкового боргу такого платника
податку, що виник після надіслання
(вручення) податкової вимоги.

Оскільки відповідач не оскаржував
прийняту податкову вимогу, податковий
борг є узгодженим.

Отже, Відповідачем не виконане
зобов'язання платника податків
сплатити до бюджету відповідну суму
податкової заборгованості у порядку та
у строки визначені Податковим
кодексом України, у зв'язку з чим за
Відповідачем рахується податкова
заборгованість перед бюджетом на
загальну суму 1321594,45 грн.

Відповідно до підпункту 20.1.18 пункту 20.1
статті 20 Податкового кодексу України,
органи державної податкової служби
мають право звертатися до суду щодо
стягнення коштів платника податків,
який має податковий борг, з рахунків у
банках, обслуговуючих такого платника,
на суму податкового боргу або його
частини.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Доказів, які б спростовували доводи
позивача відповідачем суду не надано.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши їх у сукупності, дійшов
висновку, що викладені в позовній заяві
доводи позивача є обґрунтованими а
позовні вимоги такими, що підлягають
задоволенню.

Оскільки спір вирішено на користь
суб'єкта владних повноважень,
звільненого від сплати судового збору,
а також за відсутності витрат позивача
- суб'єкта владних повноважень,
пов'язаних із залученням свідків та
проведенням судових експертиз, судові
витрати (судовий збір) стягненню з
відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 128, 158-163, 167, 257 КАС
України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути кошти Товариства з обмеженою
відповідальністю «Трезор-Груп» з
рахунків у банках, обслуговуючих
такого платника, в рахунок погашення
податкового боргу у сумі 1321594 (один
мільйон триста двадцять одна тисяча
п'ятсот дев'яносто чотири) грн. 45 коп.

Постанова набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано в
установлені строки. У разі подання
апеляційної скарги постанова, якщо її
не скасовано, набирає законної сили
після повернення апеляційної скарги,
відмови у відкритті апеляційного
провадження або набрання законної сили
рішенням за наслідками апеляційного
провадження.

Апеляційна скарга на постанову суду
подається до Київського апеляційного
адміністративного суду через
Київський окружний адміністративний
суд протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Суддя
Василенко Г.Ю.