Справа № 2а-4671/10/2270
Суддя: Клюба В.В.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 р.
Справа № 9104/33580/10

Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Клюби В. В.

суддів:
Рибачука А.І., Яворського І.О.

розглянувши в порядку письмового
провадження у м. Львові апеляційну
скаргу агрофірми «Проскурів» на
постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2010 року по справі №2а - 4671/10/2270 за
адміністративним позовом прокурора
Хмельницького району в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Хмельницькому районі
Хмельницької області до агрофірми
«Проскурів» про стягнення
заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Прокурор Хмельницького району
звернувся в інтересах держави в особі
Управління Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області до Хмельницького окружного
адміністративного суду з
адміністративним позовом до агрофірми
«Проскурів» і просив стягнути з
відповідача 2 142 гривні 27 коп.
заборгованості по внесках на
загальнообов'язкове державне пенсійне
забезпечення.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач у відповідності до ст. 20
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зобов'язаний не пізніше
ніж через 20 календарних днів з дня
закінчення відповідного періоду
сплачувати страхові внески за цей
період. Станом на 22 квітня 2010 року у
зв'язку із несплатою у встановлений
строк внесків у відповідача виникла
заборгованість за березень 2010 року по
сплаті страхових внесків.

Постановою Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2010 року позовні вимоги задоволено:
стягнуто з агрофірми «Проскурів» на
користь Управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькому районі
Хмельницької області заборгованість
по внескам на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в сумі 2
142 гривні 27 коп.

З таким судовим рішенням суду першої
інстанції не погодився відповідач і
оскаржив його в апеляційному порядку
до Львівського апеляційного
адміністративного суду. Посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права та неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, просить скасувати
постанову суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, посилається на те, що суд першої
інстанції, задовольнив позов про
стягнення заборгованості по страхових
внесках за березень 2010 року, але не
врахував того, що відповідач здійснив
перерахунок відповідно до квитанції
№7/204 від 31 серпня 2010 року до Пенсійного
фонду в Хмельницькому районі страхові
внески у розмірі 3650 гривень. Таким
чином відповідачем було погашено
заборгованість за звітний період, який
також включає в себе нарахування
страхових внесків за березень.

Особи, які беруть участь у справі в
судове засідання представників не
направили, хоча повідомлялися належним
чином та у встановленому законом
порядку про дату, час та місце судового
засідання.

При цьому, від сторін відсутні
клопотання про розгляд справи за
участі їх представників.

У зв'язку з цим та у відповідності до ст.
197 Кодексу адміністративного
судочинства України, справу розглянуто
в порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні в справі матеріали
та докази, перевіривши доводи
апеляційної скарги у їх сукупності,
колегія суддів апеляційного суду
приходить до висновку, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Постановляючи оскаржуване судове
рішення та умотивовуючи свої висновки,
суд першої інстанції виходив з того, що
заборгованість відповідача
підтверджується наданими позивачем
копіями картки особового рахунку та
копією звіту за березень 2010 року,
виконаного відповідачем. Тому,
заборгованість є обґрунтованою,
відповідає чинному законодавству і
підлягає стягненню.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується із таким висновком суду
першої інстанції з урахуванням
наступного.

Як було встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідач, агрофірма «Проскурів», (код
03788891), зареєстрована 24 квітня 1997 року
Хмельницькою районною державною
адміністрацією Хмельницької області,
як юридична особа.

У відповідності до ст. ст. 14, 15 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
відповідач є страхувальником і
платником страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

Згідно ст. ст. 17, 20 п. 6 цього ж Закону,
відповідач зобов'язаний нараховувати,
обчислювати та сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі
страхові внески за відповідний базовий
звітний період, не пізніше ніж через 20
календарних днів із дня закінчення
цього періоду. Страхові внески
підлягають сплаті незалежно від
фінансового стану платника страхових
внесків.

Крім цього, статтею 106 Закону
передбачено, що у разі виявлення не
сплачених своєчасно сум страхових
внесків, страхувальники зобов'язані
самостійно обчислити ці внески і
сплатити їх з нарахуванням пені в
порядку і в розмірах, визначених цією
статтею. Суми страхових внесків
своєчасно не нараховані та/або не
сплачені страхувальниками у строки,
визначені статтею 20 цього Закону,
вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі недоїмка) і стягуються з
нарахуванням пені із застосуванням
фінансових санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи, у
агрофірми «Проскурів» станом на 22
квітня 2010 року за березень 2010 року
склалась заборгованість по страхових
внесках до Управління Пенсійного фонду
України в Хмельницькому районі
Хмельницької області в сумі 2142 гривні 27
коп., в тому числі: 2020 гривень 55 коп.
заборгованість по внескам за розділом I
картки особового рахунку (33,2 %), 121
гривня 72 коп. - заборгованість по
внескам за розділом I картки особового
рахунку (1-5%). Дана заборгованість
підтверджується копіями звіту за
березень 2010 року, розрахунком суми
позовних вимог.

Управлінням Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області виставлена вимога від 05 травня
2010 року №Ю-143 про сплату суми боргу.
Вимогу відповідач отримав 28 травня 2010
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення. У
суму вимоги входила і сума, про
стягнення якої пред'явлено позов, яка
на момент подання адміністративного
позову не сплачена, а також щодо цієї
суми вимога не оскаржувалася.

Відповідно до абзацу 8 п. 3 ст. 106 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» у разі,
якщо страхувальник, який одержав
вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і
протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у
вимозі суму недоїмки разом з
застосованою до нього фінансовою
санкцією, включеною до вимоги, або не
узгодив вимогу з відповідним органом
Пенсійного фонду, або не оскаржив
вимогу в судовому порядку, а також у
разі якщо страхувальник узгодив
вимогу, але не сплатив узгоджену суму
недоїмки протягом десяти робочих днів
після отримання узгодженої вимоги,
відповідний орган Пенсійного фонду
звертається в установленому законом
порядку і подає вимогу про сплату
недоїмки до відповідного підрозділу
державної виконавчої служби. У
зазначених випадках орган Пенсійного
фонду також має право звернутися до
суду чи господарського суду з позовом
про стягнення недоїмки.

За таких обставин, висновок суду першої
інстанції про існування у відповідача
заборгованості в розмірі 2142 гривні 27
коп., нарахованої Управлінням
Пенсійного фонду України в
Хмельницькому районі Хмельницької
області, є обгрунтованим.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги посилання відповідача в
апеляційній скарзі на те, що ним
погашено заборгованість за березень 2010
року згідно платіжного доручення № 7/204
від 31 серпня 2010 року, оскільки у
відповідності до ч. 2 ст. 195 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд апеляційної інстанції може
дослідити докази, які не
досліджувались у суді першої
інстанції, з власної ініціативи або за
клопотанням осіб, які беруть участь у
справі, якщо визнає обґрунтованим
ненадання їх суду першої інстанції або
необґрунтованим відхилення їх судом
першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи,
платіжне доручення, на яке апелянт
посилається, як на підтвердження
погашення спірної заборгованості,
датоване 31 серпня 2010 року, а тому з цієї
дати перебувало у його розпорядженні
та могло бути ним надане суду першої
інстанції.

Однак, апелянтом не наведено
обґрунтованих підстав ненадання
вказаного платіжного доручення суду
першої інстанції, підстави для його
дослідження судом апеляційної
інстанції відсутні. Доказів того, що ці
кошти були зараховані у рахунок сплати
заборгованості по страхових внесках за
березень 2010 року відповідачем не
надано.

Тобто, відповідачем на підтвердження
цих доводів не зазначено обставин, які
підтверджують ці доводи та не надано
суду апеляційної інстанції
відповідних доказів.

Відповідно до ст. 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд ухвалює рішення відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, на підставі
повно і всебічно з'ясованих обставин
справи, підтверджених дослідженими
доказами.

Згідно ст. 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд апеляційної
інстанції залишає апеляційну скаргу
без задоволення, а судове рішення - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Виходячи із змісту вищевказаних статей
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів апеляційного
суду вважає, що доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
першої інстанції норм матеріального чи
процесуального права, яке призвело до
неправильного вирішення справи та не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відтак, на підставі вищевикладеного,
колегія суддів приходить до висновку,
що суд першої інстанції, вирішуючи
даний спір, правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстав для його скасування і
відповідно - до задоволення
апеляційної скарги апеляційний суд не
вбачає.

Керуючись ст. ст. 195, 197, 198, 200, 205, 206, 211, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу агрофірми
«Проскурів» залишити без задоволення,
а постанову Хмельницького окружного
адміністративного суду від 14 вересня
2010 року по справі №2а - 4671/10/2270 за
адміністративним позовом прокурора
Хмельницького району в інтересах
держави в особі Управління Пенсійного
фонду України в Хмельницькому районі
Хмельницької області до агрофірми
«Проскурів» про стягнення
заборгованості - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
ухвали особам, які беруть участь у
справі і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
В. В. Клюба

Судді:
А. І. Рибачук

І. О. Яворський