Справа № 805/918/14
Суддя: Нікулін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Олішевська
Суддя-доповідач - Нікулін О.А.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
справа №805/918/14
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

Головуючого судді:
Нікуліна О.А.

суддів: Лях
О.П., Жаботинської С.В.

при секретарі судового засідання:
Гуринович А.Б.

за участю:

представника позивача:
Бутвіна Д.В.

представника відповідача:
Самойленко М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрострома" на
постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрострома" до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Донецькій області про скасування
припису № 05-01-063/0033-0020 від 31.10.2013 року в
частині вимоги щодо приведення системи
оплати праці у відповідність із
Регіональною угодою між Донецькою
облдержадміністрацією, профспілковими
об'єднаннями Донецької області та
Донецькою обласною організацією
роботодавців на 2011 - 2012 року, -

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся з адміністративним
позовом до Територіальної державної
інспекції з питань праці у Донецькій
області про скасування припису №
05-01-063/0033-0020 від 31.10.2013 року в частині
вимоги щодо приведення системи оплати
праці у відповідність із Регіональною
угодою між Донецькою
облдержадміністрацією, профспілковими
об'єднаннями Донецької області та
Донецькою обласною організацією
роботодавців на 2011 - 2012 року.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року у задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрострома"
відмовлено.

З постановою суду першої інстанції не
погодився позивач та звернувся з
апеляційною скаргою на неї, в якій
зазначено, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального та
процесуального права внаслідок чого
неправильно вирішив справу, вважає, що
постанова підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції правильно
встановив правовідносини між
сторонами по справі, застосував
відповідні норми матеріального та
процесуального права та виходив з
наступного.

На підставі наказу № 152 від 25.09.2013 р. та
направлення на проведення перевірки
№ 04-22463 від 22.10.2013 р. проведено
перевірку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агрострома" з
питання додержання суб'єктами
господарювання законодавства про
працю та загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, за результатами
якої складено акт № 05-01-063/0033 від 31.10.2013
р.

Актом перевірки встановлені порушення
вимог законодавства, а саме:

- ч. 1. ст. 11 КЗпП України, ст. 2 Закону
України "Про колективні договори і
угоди";

- ст. ст. 96, 97 КЗпП України, ст.ст. 5, 7,
11, 14 Закону України "Про оплату праці".

На підставі акту перевірки № 05-01-063/0033
від 31.10.2013 р. відповідачем складено
припис № 05-01-063/0033-0020 від 31.10.2013 р., яким
приписано: 1 - ініціювати укладення
Колективного договору та подальшу його
реєстрацію місцевими органами
державної виконавчої влади, чим
усунути порушення вимог с. 1 ст. 11 КЗпП
України, ст. 2 Закону України "Про
колективні договори і угоди" та ст. 15
КЗпП України та ч. 11 ст. 9 Закону України
"Про колективні договори і угоди"; 2 -
привести систему оплати праці у
відповідність зі ст.ст. 96, 97 КЗпП
України, Закону України "Про оплату
праці" та Регіональною угодою між
Донецькою облдержадміністрацією,
профспілковими об'єднаннями Донецької
області та Донецькою обласною
організацією роботодавців на 2011 - 2012
р.р., чим усунути порушення вимог ст.ст.
96, 97 КЗпП України та ст.ст. 5, 7, 11, 14 Закону
України "Про оплату праці". Строк
виконання припису встановлено до 30.11.2013
р.

Перевіркою встановлено що посадові
оклади працівників позивача не
відповідають ст. 96, 97 КЗпП України в
частині диференціації розмірів
заробітної плати з дотриманням
міжкваліфікаційних співвідношень в
оплаті праці працівників різної
кваліфікації. Відповідачем
встановлено, що розмір заробітної
плати працівників визначений без
урахування вимог ст. ст. 5, 7, 11, 14 Закону
України "Про оплату праці" та
Регіональної угод в частині
встановлення тарифної ставки
кваліфікованих робітників першого
розряду не нижче 120% затвердженої
законодавством мінімальної заробітної
плати та коефіцієнт у розмірі 1,15,
враховуючи перевищення прожиткового
мінімуму в Донецькій області над
середнім прожитковим мінімумом по
Україні.

Статтею 43 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
працю, що включає можливість заробляти
собі на життя працею, яку він вільно
обирає або на яку вільно погоджується.
Держава створює умови для повного
здійснення громадянами права на працю,
гарантує рівні можливості у виборі
професії та роду трудової діяльності,
реалізовує програми
професійно-технічного навчання,
підготовки і перепідготовки кадрів
відповідно до суспільних потреб.
Використання примусової праці
забороняється. Кожен має право на
належні, безпечні і здорові умови
праці, на заробітну плату, не нижчу від
визначеної законом. Право на своєчасне
одержання винагороди за працю
захищається законом.

За приписами статті 2 Закону України
"Про оплату праці", основна заробітна
плата - винагорода за виконану роботу
відповідно до встановлених норм праці
(норми часу, виробітку, обслуговування,
посадові обов'язки). Вона
встановлюється у вигляді тарифних
ставок (окладів) і відрядних розцінок
для робітників та посадових окладів
для службовців.

Додаткова заробітна плата - винагорода
за працю понад установлені норми, за
трудові успіхи та винахідливість і за
особливі умови праці. Вона включає
доплати, надбавки, гарантійні і
компенсаційні виплати, передбачені
чинним законодавством; премії,
пов'язані з виконанням виробничих
завдань і функцій.

У відповідності до вимог ст. 15 Закону
України "Про оплату праці" форми і
системи оплати праці, норми праці,
розцінки, тарифні сітки, схеми
посадових окладів, умови запровадження
та розміри надбавок, доплат, премій,
винагород та інших заохочувальних,
компенсаційних і гарантійних виплат
встановлюються підприємствами у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами. У
разі, коли колективний договір на
підприємстві не укладено, власник або
уповноважений ним орган зобов'язаний
погодити ці питання з виборним органом
первинної профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво органом.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються з
урахуванням вимог, передбачених
частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 21 цього закону працівник має
право на оплату своєї праці відповідно
до актів законодавства і колективного
договору на підставі укладеного
трудового договору.

Ст. 6 цього закону передбачено, що
основою організації оплати праці є
тарифна система, яка включає: тарифні
сітки, тарифні ставки, схеми посадових
окладів і тарифно-кваліфікаційні
характеристики (довідники).

Тарифна система оплати праці
використовується для розподілу робіт
залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати.

Тарифна сітка (схема посадових окладів)
формується на основі: тарифної ставки
робітника першого розряду, яка
встановлюється у розмірі, що перевищує
законодавчо встановлений розмір
мінімальної заробітної плати;
міжкваліфікаційних (міжпосадових)
співвідношень розмірів тарифних
ставок (посадових окладів).

Тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники) розробляються центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування державної
політики у сферах трудових відносин,
соціального захисту населення.

Згідно ст. 11 цього закону мінімальні
розміри ставок (окладів) заробітної
плати, як мінімальні гарантії в оплаті
праці, визначаються генеральною
угодою.

Ст. 96 КЗпП України визначено, що основою
організації оплати праці є тарифна
система оплати праці, яка включає
тарифні сітки, тарифні ставки, схеми
посадових окладів і
тарифно-кваліфікаційні характеристики
(довідники).

Тарифна система оплати праці
використовується для розподілу робіт
залежно від їх складності, а
працівників - залежно від їх
кваліфікації та за розрядами тарифної
сітки. Вона є основою формування та
диференціації розмірів заробітної
плати.

У відповідності до вимог ст. 97 КЗпП
України оплата праці працівників
здійснюється за погодинною, відрядною
або іншими системами оплати праці.
Оплата може провадитися за
результатами індивідуальних і
колективних робіт.

Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами.
Якщо колективний договір на
підприємстві, в установі, організації
не укладено, власник або уповноважений
ним орган зобов'язаний погодити ці
питання з виборним органом первинної
профспілкової організації
(профспілковим представником), що
представляє інтереси більшості
працівників, а у разі його відсутності -
з іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом.

Конкретні розміри тарифних ставок
(окладів) і відрядних розцінок
робітникам, посадових окладів
службовцям, а також надбавок, доплат,
премій і винагород встановлюються
власником або уповноваженим ним
органом з урахуванням вимог,
передбачених частиною другою цієї
статті.

Власник або уповноважений ним орган чи
фізична особа не має права в
односторонньому порядку приймати
рішення з питань оплати праці, що
погіршують умови, встановлені
законодавством, угодами, колективними
договорами (частина 4 статті 97 Кодексу
законів про працю України).

Форми і системи оплати праці, норми
праці, розцінки, тарифні сітки, ставки,
схеми посадових окладів, умови
запровадження та розміри надбавок,
доплат, премій, винагород та інших
заохочувальних, компенсаційних і
гарантійних виплат встановлюються
підприємствами, установами,
організаціями самостійно у
колективному договорі з дотриманням
норм і гарантій, передбачених
законодавством, генеральною та
галузевими (регіональними) угодами
(частина 2 статті 97 Кодексу законів про
працю України).

Аналогічні положення стосовно
організації оплати праці з урахуванням
генеральної, галузевих (міжгалузевих),
територіальних угод також містяться у
статті 5 Закону України "Про оплату
праці".

Між Донецькою облдержадміністрацією,
профспілковими об'єднаннями Донецької
області та Донецькою обласною
організацією роботодавців на 2011-2012
роки укладена Регіональна угода,
термін дії якої подовжено на 2013 рік

У відповідності до вимог п. 2.1.
Регіональної угоди між Донецькою
облдержадміністрацією, профспілковими
об'єднаннями Донецької області та
Донецькою обласною організацією
роботодавців на 2011 - 2012 роки з метою
підвищення рівня життя та заробітної
плати, зниження рівня бідності в
області сторони домовились вважати, що
з 1 січня 2011 року мінімальними
гарантіями є: тарифна ставка робочого
першого розряду в розмірі не нижче 120 %
мінімальної заробітної плати,
встановленої законодавством України, з
урахуванням регіонального коефіцієнту
1,15, якій враховує перевищення
прожиткового мінімуму в Донецькій
області над встановленим
законодавством (крім бюджетної сфери);
місячна тарифна ставка (оклад)
некваліфікованих працівників, що не
може бути нижче за розмір мінімальної
заробітної плати, встановленої
законодавством України, з урахуванням
регіонального коефіцієнту 1,15, якій
враховує перевищення прожиткового
мінімуму в Донецькій області над
встановленим законодавством (крім
бюджетної сфери).

Положення Угоди розповсюджуються на
підприємства, установи, організації
незалежно від форми власності, суб'єкти
підприємницької діяльності. Її норми і
положення є обов'язковими для
виконання на території Донецької
області і діють безпосередньо або
шляхом внесення до територіальних угод
і колективних договорів. Сторони
зобов'язуються надавати колективам, що
розвивають принципи соціального
діалогу, всебічне сприяння.

З наведеного вбачається, що вказаними
нормами визначені форми і системи
оплати праці, які повинні бути
застосовані, у даному випадку,
позивачем при визначені заробітної
плати працівникам.

Питання оплати праці регулюються КЗпП
України, Законом України "Про оплату
праці", а також положеннями Генеральної
угоди між Кабінетом Міністрів України,
всеукраїнськими об'єднаннями
організацій роботодавців і
підприємців та всеукраїнськими
профспілками і профоб'єднаннями на
2010-2012 рр. та Регіональної угоди між
Донецькою облдержадміністрацією,
профспілковими об'єднаннями Донецької
області та Донецькою обласною
організацією роботодавців на 2011 - 2012
роки.

Положення вказаних угод в частині
оплати праці через Закон України "Про
оплату праці" повинні виконуватись
усіма суб'єктами організації оплати
праці на території України, а
роботодавці, які не є сторонами
вказаних угод, повинні установити
оплату праці не нижчу у порівнянні із
законодавством.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що суд першої
інстанції дотримався норм
матеріального та процесуального
права під час вирішення справи, тобто
відсутні підстави для скасування або
зміни судового рішення.

Керуючись ст. 198, 200, 205, 206 КАС України,
суд ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агрострома" на постанову Донецького
окружного адміністративного суду від 25
лютого 2014 року - залишити без
задоволення.

Постанову Донецького окружного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала за наслідками апеляційного
перегляду набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена до Вищого
Адміністративного суду України
протягом 20 днів з дня складення у
повному обсязі.

Ухвала у повному обсязі складена
03 квітня 2014 року.

Колегія суддів
О.А.Нікулін

О.П.Лях

С.В.Жаботинська