Справа № 2а/0470/14875/12
Суддя: Мороз В.Ф.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" березня 2014 р. м. Київ
К/800/5390/14

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

головуючого судді Мороза В.Ф.

суддів Донця О.Є.

Логвиненка А.О.

здійснивши попередній розгляд
касаційної скарги Державної
фінансової інспекції у
Дніпропетровській області на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.07.2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
у справі

за позовом Служби автомобільних доріг
у Дніпропетровській області (надалі -
Служба)

до Державної фінансової інспекції в
Дніпропетровській області (надалі -
Інспекція)

за участю Дніпропетровського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері

про скасування вимоги,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року позивач звернувся з
позовом про скасування вимоги
Інспекції №04-06-05-15/14553 в частині:

- вимоги про відшкодування державі
збитків, у тому числі шляхом проведення
претензійно - позовної роботи, з
наступними підрядними організаціями:
ПАТ «Трест Дніпродорбуд» в сумі 4558581
грн. 72 коп.; ТОВ «ДОР - СТРОЙ» в сумі 8632970
грн. 77 коп.; ТОВ « Юнікобуд» в сумі 4012620
грн. 97 коп.; ДП «Дніпропетровський
облавтодор» в сумі 282949 грн. 17 коп.; ПАТ «
Фірма «Нафтогазбуд» в сумі 326764 грн. 80
коп.; ДФ ДП « Український Державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства
«Дніпродіпродор» в сумі 57712 грн. 00 коп.;
ТОВ «БМП планета-Міст» в сумі 43759 грн. 40
коп.; ТОВ «Електромережі» в сумі 15189 грн.
50 коп. та про перерахування зазначених
сум в дохід державного бюджету (п. 2
вимоги);

- вимоги про відшкодування зайво
отриманих Службою автомобільних доріг
Дніпропетровській області коштів на
утримання служби замовника в сумі 365911,52
грн. та про перерахування зазначених
коштів у дохід державного бюджету (п. 2
вимоги);

- вимоги на суму незаконно
отриманих коштів на утримання Служби
автомобільних доріг у
Дніпропетровській області в розмірі
1526640 грн. 19 коп. провести оплату робіт з
експлуатаційного утримання доріг (п.3
вимоги);

- вимоги про відшкодування зайво
отриманих коштів в розмірі 69 023 грн. 57
коп. в тому числі шляхом проведення
претензійно - позовної роботи з ТОВ
«БІК «АРКАДА» (п.4 вимоги);

- вимоги про відшкодування суми
збитків на суму 57 137 грн. 28 коп. завданих
не пред'явленням позовів до ДП
«Київське обласне державне
управління» ВАТ «ДАК» Автомобільні
дороги України» та Служби
автомобільних доріг у Київській
області, у тому числі шляхом стягнення
з винної особи у порядку та розмірах
передбачених Кодексом законів про
працю ( п.5 вимоги).

Суть встановлених на підставі акту
перевірки №06-19/125 від 22.10.2012 року
порушень позивача полягала у тому, що
за твердженням інспекції, у
взаємовідносинах з постачальниками,
підрядними та субпідрядними
організаціями було завищено вартість
виконаних робіт, у тому числі у зв'язку
з відсутністю у контрагентів позивача
документального підтвердження
придбання матеріалів, які
використовувались у будівництві, їх
транспортування та навантаження,
включенням до актів приймання
виконаних робіт витрат у сумі більшій,
ніж підтверджено документально;
невідповідності вартості роботи машин
і механізмів кошторисним нормам;
непідтвердженням первинними
документами роботи машин та
механізмів. Крім того на думку
інспекції позивачем було зайво
отримані кошти на своє утримання у
розмірі 1 562 640,19 грн., що призвело до
матеріальної шкоди (збитків)
державному бюджету. Невжиття позивачем
заходів щодо стягнення з контрагентів
заборгованості по операціях з оренди
транспортних засобів мало наслідком
недоотримання доходів, які є збитками
державного бюджету.

Такі висновки позивач вважав
необґрунтованими, такими що не
відповідають фактичним обставинам, чим
і мотивував свій позов.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 04
липня 2013 року позов задоволено
частково. Визнано протиправною та
скасовано вимогу Інспекції №04-06-05-15/14553
в частині:

- вимоги про відшкодування державі
збитків, у тому числі шляхом проведення
претензійно - позовної роботи, з
наступними підрядними організаціями:
ПАТ «Трест Дніпродорбуд» в сумі 4558581
грн. 72 коп.; ТОВ «ДОР - СТРОЙ» в сумі 8632970
грн. 77 коп.; ТОВ « Юнікобуд» в сумі 4012620
грн. 97 коп.; ДП «Дніпропетровський
облавтодор» в сумі 282949 грн. 17 коп.; ПАТ «
Фірма «Нафтогазбуд» в сумі 326764 грн. 80
коп.; ДФ ДП « Український Державний
інститут з проектування об'єктів
дорожнього господарства
«Дніпродіпродор» в сумі 57712 грн. 00 коп.;
ТОВ «Електромережі» в сумі 15189 грн. 50
коп. та про перерахування зазначених
сум в дохід державного бюджету (п. 2
вимоги).

- вимоги на суму незаконно
отриманих коштів на утримання Служби
автомобільних доріг у
Дніпропетровській області в розмірі
1526640 грн. 19 коп. провести оплату робіт з
експлуатаційного утримання доріг (п.3
вимоги);

- вимоги про відшкодування зайво
отриманих коштів в розмірі 69 023 грн. 57
коп. в тому числі шляхом проведення
претензійно - позовної роботи з ТОВ
«БІК «АРКАДА» (п.4 вимоги);

- вимоги про відшкодування суми
збитків на суму 57 137 грн. 28 коп. завданих
не пред'явленням позовів до ДП
«Київське обласне державне
управління» ВАТ «ДАК» Автомобільні
дороги України» та Служби
автомобільних доріг у Київській
області, у тому числі шляхом стягнення
з винної особи у порядку та розмірах
передбачених Кодексом законів про
працю ( п.5 вимоги).

В іншій частині позову відмовлено.

Суд першої інстанції вказав на
необґрунтованість висновків
фінансової інспекції. Зокрема
встановив, що матеріали
використовувались у будівництві у
відповідній кількості та якості, за
цінами, що не перевищують кошторисних,
роботи здійснювались з дотриманням
технології їх виконання, включена до
актів вартість експлуатації машин та
механізмів відповідає фактично
відпрацьованим годинам та не перевищує
нормативних. Дійшов висновку, що роботи
були проведені у відповідності до
договірних зобов'язань, належної
якості з дотриманням технології
будівництва, а їх обсяг, характер, ціна
відповідала затвердженій кошторисній
документації, оскільки такі обставини
не були спростовані відповідачем.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 11.12.2013 року рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів,
Інспекція звернулась з касаційною
скаргою, у якій, посилаючись на
порушення судами норм матеріального та
процесуального права , просить їх
скасувати на прийняти нове про відмову
у позові в повному обсязі. При цьому
посилається на те, що встановлені судом
першої інстанції обставини не
відповідають фактичним обставинам
справи.

Враховуючи визначені статтею 220 КАС
України межі перегляду рішень судом
касаційної інстанції та перевіряючи
правильність застосування судами норм
матеріального та процесуального права,
правової оцінки обставин у справі,
судова колегія виходить з такого.

Відповідно до частини третьої статті
другої КАС України у справах щодо
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; 2) з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; 3) обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); 4) безсторонньо
(неупереджено); 5) добросовісно; 6)
розсудливо; 7) з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
всім формам дискримінації; 8)
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); 9) з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення; 10)
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно частини другої статті 71 КАС
України в адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Судами проведено аналіз залучених до
справи доказів, а у судових рішеннях
наведено мотиви, з яких суди виходили
при їх прийнятті, мотиви відхилення
доводів відповідача та положення
закону, яким керувались суди при
прийнятті своїх рішень.

При цьому суд першої інстанції,
спростувавши висновки акту перевірки
Інспекції, які були підставою для
пред'явлення позивачу вимоги про
усунення порушення, правомірно виходив
з того, що відповідачем у супереч вимог
частини другої статті 71 КАС України не
надано беззаперечних доказів
обґрунтованості та правомірності
прийнятої ним вимоги, що мало наслідком
задоволення заявленого позову.

Водночас в силу частини першої статті
220 КАС України суд касаційної інстанції
позбавлений можливості досліджувати
докази, встановлювати та визнавати
доведеними обставини, що не були
встановлені в судовому рішенні, та
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу.

Відповідно до пункту 8 статті 10 Закону
України «Про основні засади здійснення
державного фінансового контролю в
Україні» передбачено право державної
фінансової інспекції у судовому
порядку стягувати у дохід держави
кошти, отримані підконтрольними
установами за незаконними договорами,
без установлених законом підстав та з
порушенням законодавства.

За змістом ч. 2 ст. 15 Закону України «Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні»
обов'язковими для виконання службовими
особами об'єктів, що ревізуються, є
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби.

З наведеного випливає, що згадане право
Інспекції стягувати в дохід держави
безпідставно отримані Службою кошти,
має реалізовуватись шляхом
пред'явлення позову до суду. Отже такі
вимоги не можуть бути включені до вимог
інспекції, оскільки для реалізації
такого права встановлений спеціальний
порядок.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні адміністративного спору.

Відповідно до статті 224 КАС України суд
касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. ст. 220, 220-1, 224, 230, Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х
в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної фінансової
інспекції у Дніпропетровській області
залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від
04.07.2013 року та ухвалу
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду від 11.12.2013 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та
оскарженню не підлягає, крім як в
строки, з підстав та в порядку,
передбаченому главою 3 розділу IV КАС
України.

Судді:
В.Ф. Мороз

А.О. Логвиненко

О.Є Донець