Справа № 2а-2240/11
Суддя: Обрізко І.М.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2014 р.
Справа № 133477/12/9104
Львівський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді
Обрізко І.М.

суддів
Ішук Л.П., Сапіги В.П.

розглянувши в порядку письмового
провадження в місті Львові апеляційну
скаргу управління праці та соціального
захисту населення Ужгородської
міської ради Закарпатської області на
постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12 вересня 2011 року по справі
за позовом ОСОБА_1 до управління праці
та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області про стягнення
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з
адміністративним позовом до
виконавчої дирекції Ужгородського
міського відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності про стягнення
недоплаченої допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею 3-х річного
віку.

В обґрунтування позовних вимог
покликається на те, що з 16.02.2011 року вона
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку. Зазначає, що виконавча дирекція
Ужгородського міського відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності,
виплачувала ОСОБА_1 допомогу по догляду
за її сином у розмірі 130 грн. на місяць,
що не відповідає на думку останньої
вимогам Конституції України, а тому
позивачка просила суд дії відповідача
визнати протиправними та стягнути з
відповідача недоплачену суму.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 01.06.2011
року задоволено клопотання позивача та
замінено неналежного відповідача -
виконавчу дирекцію Ужгородського
міського відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності на належного
відповідача - управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області.

Постановою Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12.09.2011 року позовні вимоги
задоволено частково. Зобов'язано
виконавчу дирекцію Ужгородського
міського відділення фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності здійснити перерахунок
та виплатити ОСОБА_1 допомогу по
догляду за дитиною ОСОБА_2 за 2011 рік
відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальна страхування у зв'язку з і
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» і відповідно до розміру
визначеного статтею 46 Конституції
України, тобто у розмірі прожиткового
мінімуму визначеному Законом України
«Про Державний бюджет на 2011 рік» з
врахуванням вже проведених виплат.

Суд виходив з того, що починаючи з 16.02.2011
року, позивачка отримувала допомогу на
дитину в розмірі 130 грн. на місяць, хоча
згідно норм Конституції та інших
законодавчих актів, позивачка повинна
отримувати допомогу у розмірі 816 грн. на
місяць.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 21.09.2011
року виправлено описки, допущені у
вищезазначеній постанові
Ужгородського міськрайонного суду від
12.09.2011 року. Зазначено, що слід вважати
вірним по всьому тексту та у всіх
відмінках постанови найменування
відповідача по справі «управління
праці та соціального захисту
населення» замість помилково
зазначеного «виконавча дирекція
Ужгородського міського відділення
фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності».

Не погодившись із постановою
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 12.09.2011 року,
сторона відповідача подала апеляційну
скаргу, з якої із-за порушення норм
матеріального та процесуального права,
невідповідності висновків суду
обставинам справи, просить його
скасувати та постановити рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
покликається на те, що Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» не передбачено виплату
матеріального забезпечення, а саме
виплату допомоги по догляду за дитиною
органами праці та соціального захисту
населення.

У разі неприбуття жодної з осіб, які
беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання, суд апеляційної
інстанції може розглянути справу в
порядку письмового провадження за
наявними у справі матеріалами, якщо
справу може бути вирішено на основі
наявних у ній доказів (п.2 ч. 1 ст. 197 КАС
України із змінами і доповненнями,
внесеними згідно із Законом України
від 07.07.2010 року № 2453-VI), що є достатнім
для розгляду даної справи.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Відповідно до ст. 200 КАС України суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що місцевий суд повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Судом встановлено та підтверджено
матеріалами справи, що з 16.02.2011 року,
ОСОБА_1 знаходиться згідно статті 18
Закону України «Про відпустки» у
відпустці по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку,
зокрема по догляду за сином ОСОБА_2 та
починаючи з 16.02.2011 року управління
праці та соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області, виплачувало
позивачці допомогу по догляду за її
сином у розмірі 130 грн. на місяць.

Статтею 46 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2010 рік»
установлено, що у 2010 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку відповідно до Закону України «Про
державну допомогу сім'ям з дітьми» та
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» призначається і
здійснюється в розмірах і порядку,
визначених Кабінетом Міністрів
України.

В зв'язку з тим, що у передбачений
законом спосіб положення Закону
України «Про Державний бюджет на 2010
рік» не визнано неконституційним та не
скасовано, у 2010 році допомога при
народженні дитини та по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку призначалась та виплачувалась у
відповідності до п.22 постанови КМУ №1751
від 27.12.2001 року «Про затвердження
Порядку призначення і виплати
державної допомоги сім'ям з дітьми».

Законом України «Про Державний бюджет
на 2011 рік» та іншими законами не
встановлювався на 2011рік інший, ніж у
Законах №2811-ХII та №2240-III розмір
допомоги, а відповідні Закони про
бюджет діяли, відповідно, лише у 2009 та
2010 роках.

Відповідно до статті 43 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими народженням та
похованням» №2240-111 від 18.01.2001 року,
допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається застрахованій особі у
розмірі, що встановлюється правлінням
Фонду, але не менше розміру
прожиткового мінімуму, встановленого
законом.

Статтею другою Закону України «Про
прожитковий мінімум» визначено, що
прожитковий мінімум застосовується,
зокрема, для встановлення розмірів
мінімальної заробітної плати та
мінімальної пенсії за віком,
визначення розмірів соціальної
допомоги, допомоги сім'ям з дітьми,
допомоги по безробіттю, а також
стипендій та інших соціальних виплат
виходячи з вимог Конституції України
та законів України; формування
Державного бюджету України та місцевих
бюджетів.

Тобто, прожитковий мінімум є базою для
розрахунку мінімальної заробітної
плати, мінімальної пенсії за віком,
інших соціальних виплат, виходячи з
вимог Конституції України та законів
України, та ґрунтується зокрема на
частині 3 статті 46 Конституції, у
відповідності до якої пенсії, інші види
соціальних виплат та допомоги не
можуть бути нижчими ніж прожитковий
мінімум, встановлений законом.

Рішенням Конституційного Суду України
від 22.05.2008 року № 10-рп/2008 визнано
неконституційними, зокрема статті, що
безпосередньо визначають розмір
державної допомоги по догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку.

Відповідно до ст. 152 Конституції
України закони та інші правові акти,
які за рішенням Конституційного Суду
України визнаються неконституційними,
втрачають чинність з дня ухвалення
Конституційним Судом України рішення
про їх неконституційність.

Статтею 21 Закону України «Про
Державний бюджет на 2011 рік»
установлено у 2011 році прожитковий
мінімум на одну особу в розрахунку на
місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня -
816 гривень, з 1 квітня - 832 гривні, з 1
жовтня - 853 гривні, з 1 грудня - 870 гривень;

Проаналізувавши вищевикладене, слід
погодитися із твердженнями суду першої
інстанції, що починаючи з 16.02.2011 року,
позивачка отримувала допомогу на
дитину в розмірі 130 грн. на місяць, хоча
згідно норм Конституції та інших
законодавчих актів, повинна була
отримувати допомогу у розмірі 816 грн. на
місяць.

З огляду на наведене, доводи
апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи, а також відсутня
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 195, 196 ч.4, 197, 198, 200, 205, 206,
254 КАС України, Львівський апеляційний
адміністративний суд,-

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу управління праці та
соціального захисту населення
Ужгородської міської ради
Закарпатської області залишити без
задоволення, постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 12 вересня 2011 року по справі
№ 2а-2240/11, без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копій
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена протягом двадцяти
днів шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий суддя
І.М. Обрізко

суддів
Л.П. Іщук

В.П. Сапіга