Справа № 2а-1863/09
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" квітня 2014 р. м. Київ
К/800/40693/13

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:

Калашнікової О.В., Васильченко Н.В.,
Леонтович К.Г., розглянувши в порядку
письмового провадження
адміністративну справу за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 27 квітня 2012 року та ухвалу
Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2013
року щодо зміни способу та порядку
виконання судового рішення у справі №
2а-1863/09 за позовом ОСОБА_4 до управління
Пенсійного фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівської
області про визнання протиправними дій
по невиплаті пенсії, -

у с т а н о в и л а:

Постановою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11
грудня 2009 року, залишеною без змін
ухвалою Апеляційного суду
Чернігівської області від 15 червня 2011
року, позов задоволено: зобов'язано
управління Пенсійного Фонду України в
Ніжинському районі Чернігівської
області провести перерахунок та
виплату щомісячної державної пенсії
ОСОБА_4 згідно ст.ст.50, 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» в розмірі 6
мінімальних пенсій за віком та
додаткової пенсії за заподіяну шкоду
здоров'ю у розмірі 50 % мінімальної
пенсії за віком з 01 січня 2009 року і
продовжувати з листопада 2009 року
здійснювати нарахування та виплату
щомісячної пенсії за віком та
додаткової пенсії за заподіяну шкоду
здоров'ю відповідно до ст..50, ч.4 ст. 54
вказаного Закону.

23.12.2011 року до суду першої інстанції
надійшло подання відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Чернігівській області про
заміну сторони у виконавчому
провадженні з Управління пенсійного
фонду України м. Ніжина Чернігівської
області на Управління пенсійного фонду
України в м. Ніжині та Ніжинському
районі Чернігівської області.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 11 січня
2012 року подання відділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Чернігівській області про
заміну сторони у виконавчому
провадженні задоволено, замінено
сторону у виконавчому провадженні
відповідно постанови Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2009 року та
замінено сторону у виконавчому
провадженні з Управління пенсійного
фонду України м. Ніжина Чернігівської
області на Управління пенсійного фонду
України в м. Ніжині та Ніжинському
районі Чернігівської області.

13.02.2012 року відділом примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у Чернігівській області подано
заяву про зміну способу та порядку
виконання постанови Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2009 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 27
квітня 2012 року, залишеною без змін
ухвалою Київського апеляційного
адміністративного суду від 11 липня 2013
року, в задоволенні вказаної заяви
відмовлено.

У касаційній скарзі позивач,
посилаючись на неправильне
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати судові рішення та
ухвалити нове про задоволення заяви
щодо зміни способу та порядку
виконання судового рішення.

Перевіривши правову оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення,
проаналізувавши правильність
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
колегія суддів приходить до висновку,
що касаційна скарга підлягає
задоволенню частково з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви
позивача, суди попередніх інстанцій
виходили з того, що зміна способу і
порядку виконання судового рішення
передбачає прийняття судом нових
заходів для виконання рішення у разі
неможливості його виконання у порядку
і способом раніше встановленим, але при
цьому не змінюючи його змісту, а зміна
способу і порядку виконання рішення
суду з «зобов'язати» на «стягнути»
призведе до зміни резолютивної частини
судового рішення.

Колегія суддів не погоджується з
висновками судів першої та апеляційної
інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, на виконанні у відділі
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Чернігівській області з 21.11.2011 року
знаходиться виконавчий лист № 2-а-1863/09,
виданий 01.09.2011 року Ніжинським
міськрайонним судом Чернігівської
області про зобов'язання провести
перерахунок та виплату щомісячної
державної пенсії ОСОБА_4 згідно ст.ст.50,
54 Закону України «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» в розмірі 6 мінімальних
пенсій за віком та додаткової пенсії за
заподіяну шкоду здоров'ю у розмірі 50 %
мінімальної пенсії за віком з 01 січня
2009 року і продовжувати з листопада 2009
року здійснювати нарахування та
виплату щомісячної пенсії за віком та
додаткової пенсії за заподіяну шкоду
здоров'ю відповідно до ст.50, ч.4 ст. 54
вказаного Закону.

Згідно з частиною першою статті 263
Кодексу адміністративного судочинства
України за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення (відсутність коштів на рахунку,
відсутність присудженого майна в
натурі, стихійне лихо тощо), державний
виконавець може звернутися до
адміністративного суду першої
інстанції, незалежно від того, суд якої
інстанції видав виконавчий лист, із
поданням, а особа, яка бере участь у
справі, та сторона виконавчого
провадження - із заявою про
відстрочення або розстрочення
виконання, зміну чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення.

Під зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти вжиття
адміністративним судом нових заходів
для реалізації рішення. Ці заходи
повинні забезпечити виконання
конкретного судового рішення і не
поширюватися на відносини, які виникли
після його ухвалення. У цій категорії
справ зміна способу і порядку
виконання рішення можлива шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплати на
стягнення цих виплат. Така зміна
можлива лише у разі виконання
боржником зобов'язальної частини
рішення про нарахування соціальних
виплат. При цьому адміністративний суд
повинен виходити з розміру
заборгованості боржника перед
стягувачем, що виникла під час
виконання судового рішення.

Вказана норма не містить виключного
переліку обставин, що є підставою для
вирішення питання про зміну чи
встановлення способу і порядку
виконання судового рішення. Отже,
підставою для зміни чи встановлення
способу і порядку виконання судового
рішення є обставини, що роблять
виконання судового рішення неможливим.

Відповідно до статті 2 Закону України
«Про гарантії держави щодо виконання
судових рішень» від 5 червня 2012 року №
4901-VІ, який набрав чинності 1 січня 2013
року, держава гарантує виконання
рішення суду про стягнення коштів та
зобов'язання вчинити певні дії щодо
майна, боржником за яким є, зокрема,
державний орган. Водночас судові
рішення у вказаних справах, які мають
зобов'язальний характер щодо
проведення соціальних виплат, не
належать до зазначених у згаданій
статті видів рішень, що унеможливлює їх
виконання без зміни його способу.

Частиною 1 статті 3 вказаного Закону
встановлено, що виконання рішень суду
про стягнення коштів, боржником за
якими є державний орган, здійснюється
Державною казначейською службою
України в межах відповідних бюджетних
призначень шляхом списання коштів з
рахунків такого державного органу, а в
разі відсутності у зазначеного
державного органу відповідних
призначень - за рахунок коштів,
передбачених за бюджетною програмою
для забезпечення виконання рішень
суду.

Таким чином, з 1 січня 2013 року судові
рішення про стягнення коштів у справах,
пов'язаних із соціальними виплатами,
виконуються Державною казначейською
службою України шляхом списання коштів
з рахунків державного органу або за
рахунок коштів, передбачених за
бюджетною програмою для забезпечення
виконання рішень суду.

У зв'язку з цим, судам необхідно було
встановити чи нарахована відповідачем
на виконання постанови Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 11 грудня 2009 року відповідна
сума перерахунку пенсії позивачу, та в
залежності від цього вирішити питання
щодо зміни способу і порядку виконання
судового рішення шляхом зміни
зобов'язання здійснити виплату такої
компенсації на стягнення.

Слід також звернути увагу на те, що
згідно матеріалів справи, листом №72/08
від 06.12.2011 року Управління Пенсійного
фонду України в м. Ніжині та
Ніжинському районі Чернігівській
області повідомило, що проведено
перерахунок пенсії ОСОБА_4 згідно
рішення суду та сума до виплати
становить 104655,70 грн. Рішення суду
виконано частково в частині
нарахування пенсії в сумі 104655,70 грн.,
але виплата не здійснена в зв'язку з
відсутністю коштів.

Однак, на зазначені обставини суди
попередніх інстанції уваги не
звернули, передчасно дійшовши до
висновку про безпідставність відмови в
задоволенні заяви про зміну порядку та
способу виконання судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 227
Кодексу адміністративного судочинства
України підставою для скасування
судових рішень судів першої та (або)
апеляційної інстанцій і направлення
справи на новий судовий розгляд є
порушення норм процесуального права,
які унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 220, 222, 227, 230, 231 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів Вищого
адміністративного суду України, -

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 27
квітня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 11 липня 2013 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі і
оскарженню не підлягає.

Судді:

з оригіналом згідно

помічник судді
А.О. Кулеша