Справа № 9101/172068/2012
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 рокусправа № 0827/2а-12860/11

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому провадженні в
м. Дніпропетровську адміністративну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на постанову Шевченківського
районного суду м.Запоріжжя від 28 жовтня
2011 року у справі № 0827/2а-12860/11 за
адміністративним позовом ОСОБА_1 до
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя про
визнання дій протиправними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2011 року позивач звернувся до
суду з адміністративним позовом, в
якому просив визнати протиправними дії
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя під
час проведення перерахунку пенсії по
ст.40,42 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»; визнати з 01.01.2010 року за
позивачем право на самостійний вибір
варіанту оптимізації періоду, за який
враховується заробітна плата для
обчислення пенсії та зобов'язати
відповідача із вказаного періоду
згідно з заявою позивача виключити
період з 01.07.2005 року по 31.12.2009 року, у
зв'язку з чим провести повторний
перерахунок індивідуального
коефіцієнту заробітної плати та
обчислити новий розмір основної
пенсії.

В обґрунтування своїх вимог посилався
на те, що відповідно до ч.1 ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що за вибором особи, яка
звернулася за пенсією, з періоду, за
який враховується заробітна плата
(дохід) для обчислення пенсії,
виключається період до 60 календарних
місяців підряд за умови, що зазначений
період становить не більше ніж 10
відсотків тривалості страхового стажу.
Враховуючи, що виключення конкретного
періоду є його правом, позивач
звернувся до відповідача із заявою про
перерахунок пенсії з виключенням
періоду з 01.07.2005 року по 31.12.2009 року,
проте у такому перерахунку йому було
відмовлено. Вважаючи такі дії
відповідача протиправними, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2011 року у
задоволенні адміністративного позову
відмовлено.

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить постанову суду першої
інстанції скасувати та задовольнити
позов у повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована,
фактично, доводами адміністративного
позову. Так, на думку заявника
апеляційної скарги, висновки суду
першої інстанції суперечать принципам
адміністративного судочинства,
зокрема, принципу верховенства права
та принципу законності.

Дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
надану правову оцінку досліджених
судом доказів по справі, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
знаходиться на обліку в управлінні
Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя та
отримує пенсію за віком, призначену
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування». Після призначення пенсії
продовжувала працювати.

Позивач звертався до відповідача із
заявою про перерахунок пенсії по стажу
та заробітку. Відповідачем було
проведено перерахунок на підставі
заяви, проте, на думку позивача, при
проведенні

перерахунку відповідач не виконав
умови ст.40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», яка передбачає
виключення періоду до 60 календарних
місяців підряд, за умови, що зазначений
період становить не більше ніж 10
відсотків тривалості страхового стажу.

На заяву позивача, листом №11962/Г-1 від
29.09.2011 року управління Пенсійного фонду
України в Шевченківському районі
м.Запоріжжя повідомило ОСОБА_1, що
перерахунок пенсії здійснено
відповідно до вимог чинного
законодавства, а саме відповідно до пп.3
п.1 постанови Кабінету Міністрів
України від 28.05.2008 №530 «Деякі питання
соціального захисту окремих категорій
громадян».

Не погодившись з такими діями
відповідача, позивач звернувся до суду
з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та
відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
відповідача є правомірними, з
урахуванням того, що Кабінетом
Міністрів України прийнято постанову
«Деякі питання соціального захисту
окремих категорій громадян» №530, якою
відновлено порядок перерахунку пенсій,
що застосовувався до ухвалення
Конституційним судом України рішення
№10-рп/2008.

Суд апеляційної інстанції частково
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.40 Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування», в
редакції чинній з 01.10.2011року, для
обчислення пенсії враховується
заробітна плата (дохід) за весь період
страхового стажу починаючи з 1 липня 2000
року. За бажанням пенсіонера та за
умови підтвердження довідки про
заробітну плату первинними
документами у період до 1 січня 2016 року
або в разі, якщо страховий стаж
починаючи з 1 липня 2000 року становить
менше 60 місяців, для обчислення пенсії
також враховується заробітна плата
(дохід) за будь-які 60 календарних
місяців страхового стажу підряд до 1
липня 2000 року незалежно від перерв.

Відповідно до абз.3 ч.1 вказаної статті,
за вибором особи, яка звернулася за
призначенням пенсії, з періоду, за який
враховується заробітна плата (дохід)
для обчислення пенсії, виключаються
періоди до 60 календарних місяців
страхового стажу, з урахуванням
будь-яких періодів незалежно від
перерв, що включаються до страхового
стажу згідно з частиною третьою статті
24 цього Закону, та будь-якого періоду
страхового стажу підряд за умови, що
зазначені періоди в сумі складають не
більш як 10 відсотків тривалості
страхового стажу, врахованого в
одинарному розмірі. Додатково за
бажанням особи можуть бути виключені
періоди строкової військової служби,
навчання, догляду за інвалідом І групи
або дитиною-інвалідом віком до 16 років,
за пенсіонером, який за висновком
медичного закладу потребує постійного
стороннього догляду, догляду за
дитиною до досягнення нею трирічного
віку, за період з 1 липня 2000 року до 1
січня 2005 року, а також періоди, коли
особа підлягала загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню
відповідно до пунктів 8, 13 і 14 статті 11
цього Закону. У всіх випадках, крім
випадку, передбаченого абзацом другим
цієї частини, період, за який
враховується заробітна плата, не може
бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Отже, відповідно до абзацу 3 частини 1
статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», відновленої після
рішення Конституційного Суду України
№10рп/2008 від 22 травня 2008 року, за вибором
особи, яка звернулась за пенсією, з
періоду, за який враховується
заробітна плата (дохід) для обчислення
пенсії, виключається період до 60
календарних місяців підряд за умови, що
зазначений період становить не більше
ніж 10 відсотків тривалості страхового
стажу.

Таким чином, позивач має право на
самостійний вибір періоду за який
враховується заробітна плата для
обчислення пенсії. При цьому, таке
право реалізується шляхом подання
відповідної заяви.

Відповідно до п.1 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005
року № 1566/11846, заява про призначення
(перерахунок) пенсії непрацюючим
громадянам і членам їх сімей подається
особисто або через представника, який
діє на підставі виданої йому
довіреності, посвідченої нотаріально,
безпосередньо до органу, що призначає
пенсію, за місцем проживання
(реєстрації) або законним
представником відповідно до
законодавства за місцем проживання
(реєстрації) заявника.

Згідно із п. 37 цього Порядку орган, що
призначає пенсію, розглядає питання
про призначення пенсії, відстрочку
часу її призначення, перерахунок та
відновлення виплати раніше
призначеної пенсії, а також про
переведення з одного виду пенсії на
інший при зверненні особи з
відповідною заявою.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач отримує пенсію за віком. За
його заявою управлінням Пенсійного
фонду України в Шевченківському районі
м.Запоріжжя був проведений перерахунок
пенсії як працюючому пенсіонеру,
відповідно до ст.ст.40,42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

У своїй заяві позивач просив лише
перерахувати йому розмір пенсії
відповідно до статті 42 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», не вказуючи при
цьому про необхідність виключення
певного періоду часу з його страхового
стажу.

Оскільки за змістом норми, яка
міститься у абзаці 3 частини першої
статті 40 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», виключення певного
періоду зі страхового стажу
проводиться лише за вибором особи, яка
звернулася для обчислення пенсії, суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про правомірність дій
управління Пенсійного фонду України в
Шевченківському районі м.Запоріжжя при
здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1
та відсутності підстав для задоволення
адміністративного позову.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає,
що суд першої інстанції дійшов вірного
висновку по суті позовних вимог, проте
повинен був повно викласти свою
позицію та обґрунтувати своє рішення
на підставі повно і всебічно з'ясованих
обставин в адміністративній справі,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Враховуючи, що підстави для
задоволення адміністративного позову
відсутні, а відповідно до частини 2
статті 200 Кодексу адміністративного
судочинства України, не може бути
скасовано правильне по суті рішення з
одних лише формальних міркувань, суд
апеляційної інстанції вважає за
можливе залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду першої
інстанції - без змін.

Керуючись пунктом 1 частини 1
статті 198, 205, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без
задоволення.

Постанову Шевченківського районного
суду м.Запоріжжя від 28 жовтня 2011 року у
справі №0827/2а-12860/11 - без змін.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копій
особам, які беруть участь у справі, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого адміністративного
суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко