Справа № 819/1752/13-а
Суддя: Хобор Р.Б.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2014 року
Справа № 11714/13/876

Львівський апеляційний
адміністративний суд в складі:

головуючої судді
Хобор Р.Б.,

суддів
Попка Я.С., Сеника Р.П.,

з участю секретаря судового засідання
Луки Х.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Тєфія» на постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18.07.2013р. у
справі № 819/1752/13-а за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Тєфія»
до Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області
про визнання протиправними дій та
скасування постанови,-

В С Т А Н О
В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тєфія" звернулося до
суду з позовом до інспекції з питань
захисту прав споживачів у
Тернопільській області про визнання
протиправними дій відповідача щодо
проведення перевірки характеристики
продукції відносно товариства з
обмеженою відповідальністю "Тєфія",
складання акту перевірки
характеристик продукції №047 від 04
червня 2013 року і протоколу №047 від 05
червня 2013 року, визнання протиправними
та скасування рішень про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
від 18 червня 2013 року №047/1 та №047/2,
визнання протиправною та скасування
постанови про накладення штрафних
санкцій від 17 червня 2013 року № 047 у
розмірі 4250,00 грн.

Постановою Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18.07.2013р. в
задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду першої інстанції
мотивована тим, що відповідачем
правомірно здійснено перевірку ТзОВ
"Тєфія" по вул. Поліська 11 в м. Тернополі
з питань характеристик продукції,
винесені на підставі акту перевірки
№047 від 04.06.2013 року і протоколу №047 від
05.06.2013 року постанова про накладення
штрафних санкцій від 17.06.2013 року №047 та
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 18.06.2013 року
№047/1 та №047/2 є законними та такими, що
не підлягають скасуванню.

Не погодившись з таким судовим
рішенням, його в апеляційному порядку
оскаржив позивач - товариство з
обмеженою відповідальністю «Тєфія»,
яке покликаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи просить його
скасувати та прийняти нову постанову
суду, якою задовольнити позовні вимоги.

В обгрунтування апеляційних вимог
покликається на те, що ТзОВ "Тєфія" не є
розповсюджувачем чи виробником
продукції, а тому визначені Законом
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
правові підстави для проведення
інспекцією з питань захисту прав
споживачів у Тернопільській області
перевірки характеристик продукції
відсутні.

Заслухавши суддю - доповідача,
перевіривши матеріали справи та
апеляційну скаргу в межах наведених у
ній доводів, колегія суддів дійшла до
висновку про те, що апеляційну скаргу
слід задовольнити частково, а
постанову суду першої інстанції
скасувати з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
17 червня 2013 року інспекцією з питань
захисту прав споживачів у
Тернопільській області винесено
постанову № 047 про накладення на ТзОВ
"Тєфія" штрафних санкцій в сумі 4250,00
грн. за порушення п.3 ч.3 ст.44 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції" на
підставі акту перевірки характеристик
продукції № 047 від 04.06.2013 року,
протоколу № 047 від 05.06.2013 року, в яких
відображено висновки про порушення
товариством вимог п.4 додатку №3
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року № 1149,
а саме розповсюдження продукції, яка не
відповідає встановленим вимогам.

Крім того, інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Тернопільській
області винесено: рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
18.06.2013 року №047/1, яким ТзОВ "Тєфія"
відповідно до п.5 ст.30 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" надання
зазначеної в акті продукції тимчасово
забороняється до приведення такої
продукції у відповідність із
встановленими вимогами; рішення про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів 18.06.2013 року №047/2, яким ТзОВ
"Тєфія" відповідно до ч.1 ст.29 Закону
України "Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції"
пред'явлено вимогу вжити заходів щодо
приведення вищезазначеної продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

Судом також встановлено, що 04.06.2013 року
провідним спеціалістом інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Тернопільській області проведено
позапланову виїзну перевірку ТзОВ
"Тєфія" за адресою вул. Поліська 11, м.
Тернопіль з питань характеристик
низьковольтного електричного
обладнання та електромагнітної
сумісності обладнання електричного на
підставі направлення від 03.06.2013 року №53
в присутності завідувача складом
ОСОБА_1 та з дозволу керівництва ТзОВ
"Тєфія".

Підставою для проведення перевірки був
лист від 24.05.2013 року № 2293-3-7/6 Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів (Держспоживінспекції
України) "Щодо надання згоди" на
проведення позапланової перевірки
характеристик продукції, що не
відповідає встановленим вимогам та/або
становить серйозний ризик - ТзОВ "Тєфія"
вул. Поліська, 11 м. Тернопіль.

Під час проведення перевірки
характеристик низьковольтного
електричного обладнання та
електромагнітної сумісності
обладнання виявлено порушення вимог
законодавства, а саме, п.4 Додатку №3
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29.10.2009 року №1149,
про що складено акт №000047 від 04.06.2013
року.

Відповідно до п.2 Додатку 3 до
Технічного регламенту у разі якщо
виробник не є резидентом України та не
має уповноваженого представника в
Україні, особа яка ввела
електрообладнання в обіг на ринку
України має зберігати технічну
документацію, враховуючи
вищезазначене також і декларацію про
відповідність, та надавати її для
перевірки відповідним органам
державного ринкового нагляду.

Надаючи правову оцінку обставинам
справи, колегія суддів виходить з
наступного.

Законодавство України про загальну
безпечність продукції складається з
Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції»,
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції» та прийнятих відповідно до
них нормативно-правових актів, що
регулюють відносини в цій сфері.

Згідно з ч.3 ст.7 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» порядок проведення
перевірок характеристик продукції на
відповідність вимогам щодо
безпечності на підставі звернень
споживачів (користувачів) визначається
Законом України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Основним нормативно-правовим актом,
який регулює правові та організаційні
засади здійснення державного
ринкового нагляду і контролю
нехарчової продукції є Закон України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» (далі -
Закон).

Згідно з ст.2 вказаного Закону його дія
поширюється на відносини щодо
здійснення ринкового нагляду за
продукцією, що охоплюється
встановленими вимогами, крім видів
продукції, зазначених у частині 5 цієї
статті та здійснення контролю всієї
продукції, крім видів продукції,
зазначених у частині 5 цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.2 Закону України
"Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції" дія
цього Закону не поширюється на
відносини, пов'язані із здійсненням
нагляду та контролю, в тому числі за
наданням послуг та виконанням робіт.

На підставі ч.ч.3,4 ст.23 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції» органи
ринкового нагляду проводять планові та
позапланові перевірки характеристик
продукції.

Планові перевірки характеристик
продукції проводяться у
розповсюджувачів цієї продукції, а
позапланові, - у розповсюджувачів та
виробників такої продукції. Під час
таких перевірок перевіряються
характеристики лише того виду
продукції, що є предметом перевірки.

Відповідно до п.1 ч.1, ч.2 ст.24 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»
органи ринкового нагляду проводять
перевірки характеристик продукції у її
розповсюджувачів.

Відповідно до п. 3 ч. 3 статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» до
розповсюджувача застосовуються
штрафні санкції у разі розповсюдження
продукції без декларації про
відповідність, якщо згідно з технічним
регламентом продукція при її
розповсюдженні має супроводжуватися
такою декларацією, - у розмірі від ста
п'ятдесяти до двохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а за повторне протягом трьох
років вчинення такого самого
порушення, за яке на особу вже було
накладено штраф, - у розмірі від двохсот
до трьохсот п'ятдесяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

В ході перевірки, відповідачем вказано
на розповсюдження позивачем продукції
без декларації про відповідність, що є
порушенням Технічного регламенту.

Однак колегія суддів вважає за
необхідне зазначити, що матеріалами
справи не наведено достатньо
переконливих доказів про встановлення
обставин саме реалізації, а не
зберігання позивачем продукції.

Так, позивачем на підтвердження своїх
вимог та доводів подано до суду
апеляційної інстанції відомості про
розподіл чисельності працівників,
річного фактичного обсягу
реалізованої продукції (робіт, послуг),
за видами економічної діяльності за 2012
рік (складське господарство - 632 штатних
працівники, інша допоміжна діяльність
у сфері транспорту - 108); звіт про
фінансовий результат (баланс) ТОВ
«Тєфія» станом на 30 червня 2013 року та
докази його подання до Центру обробки
електронних звітів Держстату України
(квитанція №2 від 25.07.2013 року); звіт про
фінансовий результат (звіт про
сукупний дохід) ТОВ «Тєфія» за I
півріччя 2013 року та докази його подання
до Центру обробки електронних звітів
Держстату України (квитанція №2 від
25.07.2013 року); бухгалтерська довідка №1
від 01.08.2013 року (копія
оборотно-сальдової відомості ТОВ
«Тєфія» за перше півріччя 2013 року.

Вказаними доказами підтверджується, що
ТОВ «Тєфія» здійснює господарську
діяльність лише зі складського
господарства (КВЕД 52.10) та іншої
допоміжної діяльності у сфері
транспорту (КВЕД 52.29).

На підставі Додатку 3 до Технічного
Регламенту низьковольтного
електричного обладнання внутрішній
контроль виробництва є процедурою
оцінки відповідності, за якою виробник
або уповноважений представник, який
виконує зобов'язання, встановлені в
пункті 2 цього додатка, гарантує та
заявляє, що низьковольтне електричне
обладнання (далі - електрообладнання)
відповідає вимогам Технічного
регламенту низьковольтного
електричного обладнання (далі -
Технічний регламент), що
застосовуються до нього.

Виробник або уповноважений
представник повинен нанести
національний знак відповідності на
електрообладнання та скласти
декларацію про відповідність згідно з
вимогами пункту 2 додатка 4 до
Технічного регламенту.

Виробник повинен скласти технічну
документацію, визначену в пункті 3
цього додатка, яку він або
уповноважений представник має
зберігати на території України не
менше ніж 10 років після дати випуску
останнього виробу і надавати її для
перевірки відповідним органам
державного ринкового нагляду в
установлених законодавством випадках.

У разі коли виробник не є резидентом
України та не має уповноваженого
представника в Україні, ці зобов'язання
покладаються на особу, яка ввела
електрообладнання в обіг на ринку
України.

Технічна документація має надавати
можливість оцінити відповідність
електрообладнання вимогам Технічного
регламенту та, наскільки це стосується
такого оцінювання, включати
проектування, виробництво та
функціонування електрообладнання.
Виробник або уповноважений
представник повинен зберігати
примірник декларації про
відповідність разом із технічною
документацією.

На підставі Додатку 4 до Технічного
Регламенту низьковольтного
електричного обладнання декларація
про відповідність має відповідати
формі, наведеній у додатку 5 до
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання.

Розповсюджувачем продукції,
відповідно до ст. 1 Закону України «Про
загальну безпечність нехарчової
продукції» є будь-яка інша ніж виробник
чи імпортер, фізична чи юридична особа
в ланцюгу постачання продукції, яка
пропонує продукцію на ринку України.

На переконання колегії суддів,
відповідачем не доведено те, що позивач
є власником чи розповсюджувачем
продукції, а тому він не може нести
відповідальність за порушення ст. 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції».

Відповідачем також не надано доказів
наявності у позивача магазинів для
реалізації продукції, продажу товарів
через мережу чи зі складу.

Враховуючи викладене, підставними є
вимоги позивача про визнання
неправомірними дій та скасування
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 18.06.2013 року
№047/1, рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 18.06.2013 року
№047/2, постанови про накладення
штрафних санкцій від 17 червня 2013 року
№047.

Стосовно визнання неправомірними дій
щодо складення акту перевірки
характеристик продукції №047 від 04
червня 2013 року та протоколу №047 від 05
червня 2013 року, то колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
позовних вимог в цій частині з огляду
на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України
завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та
інтересів фізичних осіб, прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно - правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання ними делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 17 цього Кодексу
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів або
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Акт - це службовий документ, який
підтверджує факт проведення
документальної перевірки
характеристики продукції і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог законодавства про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції, контроль за
дотриманням якого покладено на органи
ринкового нагляду.

Акт перевірки є засобом документування
дій контролюючого органу і не
встановлює відповідальності для особи,
яка допустила недоліки або порушення,
встановлені під час проведення
перевірки, не тягне відповідних
юридичних наслідків.

Колегія суддів вважає, що відповідач
своїми діями по викладенню та
оформленню акта перевірки позивача та
протоколу не порушив його права чи
законні інтереси, оскільки дії органи
ринкового нагляду та контролю по
проведенню перевірки та складанню акта
перевірки є способом реалізації
наданої суб'єкту владних повноважень
компетенції, а сам акт перевірки не є
рішенням (актом індивідуальної дії) в
розумінні Кодексу адміністративного
судочинства України.

Таким чином, акт перевірки не є
рішенням суб'єкта владних повноважень
в розумінні статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства
України, оскільки не породжує для
позивача певних правових наслідків.

Контролюючий орган не позбавлений
права викладати в акті перевірки
власні висновки щодо зафіксованих
обставин, оцінка акту перевірки, в тому
числі і оцінка дій посадових осіб
органу ринкового нагляду щодо
викладення у ньому висновків
перевірки, а також щодо самих висновків
перевірки, надається уповноваженими
законом органами влади при вирішенні
спору щодо оскарження рішення,
прийнятого на підставі такого акту,
оскільки вчинення дій суб'єктом
владних повноважень в частині
проведення перевірки та висновків
викладених в акті перевірки є способом
реалізації наданої законом функції
суб'єкту владних повноважень.

Оцінивши зібрані докази у сукупності,
судова колегія приходить до
переконання про те, що доводи
апеляційної інстанції є підставними і
обґрунтованими та спростовують
рішення суду першої інстанції, яке
прийнято з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід скасувати та прийняти
нове рішення, яким позов слід
задовольнити частково.

Керуючись ч.3 ст. 160, ст.ст. 195, 196, п. 3 ч. 1
ст. 198, п.1,2,4 ст. 202, ч. 2 ст. 205, ст.ст. 207, 254
КАС України, суд

П О С Т А Н О
В И В:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «Тєфія»
задовольнити частково.

Постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 18.07.2013р. у
справі № 819/1752/13-а - скасувати та
прийняти нову постанову, якою позовні
вимоги задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Тернопільській області щодо
проведення перевірки характеристики
продукції відносно ТОВ «Тєфія».

Визнати протиправним та скасувати
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 18.06.2013 року
№047/1.

Визнати протиправним та скасувати
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів від 18.06.2013 року
№047/2.

Визнати протиправною та скасувати
постанову про накладення штрафних
санкцій від 17 червня 2013 року №047.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення. На постанову
може бути подано касаційну скаргу
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
нею законної сили.

Головуюча суддя
Р.Б. Хобор

Судді
Я.С. Попко

Р.П. Сеник