Справа № 826/2562/14
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Каменєва 8, корпус 1
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

в частині позовних вимог

04 квітня 2014 року м. Київ№
826/2562/14Окружний адміністративний суд
міста Києва у складі: головуючого судді
Кармазіна О.А. при секретарі судового
засідання Руденко Н.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Ступник М.М.

від відповідача: Левенець В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «БСХ Побутова
Техніка»доІнспекції з питань захисту
прав споживачів у місті Києвіпро
визнання протиправним направлення на
проведення перевірки, дій по
проведенню перевірки, а також визнання
протиправними та скасування рішення
про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів та постанови
про накладення штрафних санкцій,-

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду м.
Києва звернулось Товариство з
обмеженою відповідальністю «БСХ
Побутова Техніка» з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у місті Києві, в якому
позивач просить:

- визнати протиправним
направлення Інспекції з питань захисту
прав споживачів у м. Києві від 12.11.2013 р.
№ 000326;

- визнати протиправними дії
відповідача з проведення перевірки на
підставі направлення на проведення
перевірки 12.11.2013 р. № 000326,

- визнати протиправним та
скасувати Рішення Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві про
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів від 02.12.2013 р. № 000067;

- визнати протиправним та
скасувати постанову Інспекції з питань
захисту прав споживачів у м. Києві про
накладення штрафних санкцій від 02.12.2013
р. № 000104.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що направлення не відповідає
встановленим вимогам, а саме: в
направленні зазначено, що воно видано
відповідно до наказу № 529, а в акті
зазначено, що підставою проведення
заходу є наказ № 530; відсутні підстави
проведення перевірки; відсутнє ім'я та
по батькові особи, яка проводила
перевірку. Позивач також зазначає, що
не отримував ані накази № 529, 530, ані
будь-якого іншого документу, де б була б
зазначена законна підстава для
проведення позапланової перевірки.
Наказ, як зазначає позивач, є
протиправним через те, що його видано
без належних підстав. Позивач також
зазначає про неправдивість обставин
того, що нібито перевірку проведено у
присутності керівника. Насправді, як
зазначає позивач, після отримання
направлення він просто подав
відповідачу лист 21.112013 р.

Крім того, позивач зазначає про
порушення порядку прийняття рішення
про застосування обмежувальних
заходів, зазначаючи, що такі дії
вчиняються після направлення проекту
відповідного рішення суб'єкту, який
перевірявся. Однак, як зазначає
позивач, відповідач не надавав проекту
вказаного рішення.

Відтак, позивач вважає направлення на
проведення перевірки та дії
відповідача по проведенню перевірки
незаконними та протиправними.

Відповідач проти позову заперечував та
по суті зазначив, що при виконанні
оскаржуваних позивачкою дій, діяв
виконуючи покладені на нього
законодавством України функції та
вчиняючи вказані дії, не порушував
вимог законодавства. Враховуючи
наведене, відповідач просить у
задоволенні позову відмовити.

Відносно позовних вимог про визнання
протиправним направлення на
проведення перевірки, суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом
владних повноважень щодо оскарження
його рішень (нормативно-правових актів
чи правових актів індивідуальної дії),
дій чи бездіяльності.

З наведеного вбачається, що до
адміністративних судів можуть бути
оскаржені рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, які породжують, змінюють
або припиняють права та обов'язки у
сфері публічно-правових відносин,
вчинених ними при здійсненні владних
управлінських функцій на основі
законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень,
якщо позивач вважає, що цими рішеннями,
діями чи бездіяльністю його права чи
свободи порушені або порушуються,
створено або створюються перешкоди для
їх реалізації або мають місце інші
ущемлення прав чи свобод.

У взаємозв'язку з вищенаведеним, слід
зазначити, що неодмінною ознакою
порушення права особи є зміна стану
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення можливості чи неможливість
реалізації її законного права таабо
виникнення додаткового обов'язку.

Разом з тим, направлення на проведення
перевірки не є рішенням в розумінні КАС
України, тобто не є рішенням суб'єкта
владних повноважень, яке б породжував
певні правові наслідки, та було
спрямовано на регулювання тих чи інших
відносин і мало б обов'язковий характер
для суб'єктів цих відносин, та,
відповідно, могло б бути предметом
розгляду судами за правилами Кодексу
адміністративного судочинства
України.

У той же час, направлення на проведення
перевірки є лише документом, згідно
якого представник контролюючого
органу направляється для здійснення
заходу державного нагляду (контролю)
суб'єкта господарювання, а відтак його
оскарження не підпадає під дію статті 17
КАС України, під судову юрисдикцію
взагалі та не може бути предметом
розгляду в адміністративному суді.

Стосовно позовних вимог про визнання
протиправними дій відповідача з
проведення перевірки суд також
зазначає, що дії суб'єкта владних
повноважень є такими, що порушують
права і свободи особи в тому разі, якщо
вони, по-перше, вчинені з перевищенням
визначених законом повноважень, та,
по-друге, є юридично значимими, тобто
мають безпосередній вплив та стан
суб'єктивних прав та обов'язків особи.

Однак, дії контролюючого органу з
проведення перевірки не відповідають
наведеним критеріям, позаяк такі дії є
лише службовою діяльністю працівників
контролюючого органу на виконання
своїх посадових обов'язків із збирання
доказової інформації щодо дотримання
суб'єктом господарювання вимог чинного
законодавства. Тому, саме по собі
проведення перевірки не створює для
суб'єкта господарювання жодних
правових наслідків у вигляді
виникнення, зміни або припинення його
прав.

Слід також зазначити, що процедурні дії
контролюючого органу з проведення
перевірки не мають самостійного
правового значення, оскільки не
являють собою остаточне волевиявлення
владного суб'єкта. В подальшому з
урахуванням вчинених дій контролюючим
органом може бути прийнято рішення
стосовно прав та обов'язків позивача.

Вказана правова позиція викладена в
рішеннях Вищого адміністративного
суду України від 13.03.2013 (справа №
К/9991/8341/11) та від 20.03.2013 (справа №
К/9991/75343/12).

За таких обставин, суд зазначає, що
оскільки наслідком розв'язання
публічно-правового спору по суті має
бути захист порушеного суб'єктивного
права позивача, то вимога про визнання
протиправними дій відповідача, які
полягають у проведенні перевірки, що
документально оформлюється у вигляді
акту перевірки, не буде мати своїм
правовим наслідком захист прав
позивача, адже таке право підлягає
захисту виключно шляхом пред'явлення
позову про скасування рішення
контролюючого органу, яким визначено
суму штрафних (фінансових) санкцій.

Враховуючи наведене у сукупності та
беручи до уваги заявлені позивачем
вимоги, суд приходить до висновку про
наявність підстав для закриття
провадження у даній справі в частині
оскарження направлення на проведення
перевірки та дій з проведення
перевірки на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС
України, відповідно до якої суд
закриває провадження в
адміністративній справі, якщо справу
не належить розглядати в порядку
адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 157, ст. 160, ст. 165
Кодексу адміністративного судочинства
України, Окружний адміністративний суд
м. Києва,-

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі в частині
визнання протиправним направлення
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві від 12.11.2013 р. № 000326,
а також в частині визнання
протиправними дій Інспекції з
проведення перевірки на підставі
направлення на проведення перевірки
12.11.2013 р. № 000326.

Копію ухвали направити сторонам.

Роз'яснити позивачу, що повторне
звернення з тією самою позовною заявою
не допускається.

Ухвала набирає законної сили у порядку,
встановленому в ст. 254 КАС України та
може бути оскаржена до Київського
апеляційного адміністративного суду у
порядок та строки, визначені ст.ст.185-187
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Суддя
О.А.
Кармазін