Справа № 872/8415/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2014 рокусправа № 804/3553/13-а

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

за участю секретаря судового
засідання: Чепурко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Дніпропластмас» на
постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року у справі № 804/3553/13-а за
позовом публічного акціонерного
товариства «Дніпропластмас» до
управління Пенсійного фонду України в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська про скасування
розрахунку, -

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство
«Дніпропластмас» (далі - ПАТ
«Дніпропластмас») 7 березня 2013 року
звернулося до суду з адміністративним
позовом до управління Пенсійного фонду
України в Красногвардійському районі
м. Дніпропетровська (далі - УПФУ в
Красногвардійському районі м.
Дніпропетровська), в якому, просить
скасувати розрахунок фактичних витрат
на виплату та доставку пенсії на
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вих. №66/02-50 від
14.01.2013 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що при складанні
спірного розрахунку відповідач
безпідставно та незаконно врахував при
обчислені сум, які належить до
відшкодування позивачем, стаж роботи
працівників за період до 11.03.94.
Позивачем також зазначено, що
розрахунки складені в січні 2013 року,
тобто передчасно, не за результатами
фактично понесених витрат по
пенсіонерам, крім того, вказує на те, що
позивач не є правонаступником ЗАТ
«Дніпропластмас» в частині внесень до
Пенсійного Фонду плати, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті на
роботах за списком №1, що
підтверджується Статутом позивача.

Постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Постанова суду мотивована тим, що
витрати на виплату та доставку пенсій,
призначених на підставі ч.1 ст. 13 Закону
«Про пенсійне забезпечення» особам,
які були зайняті на роботах за списком
№ 1, покриваються підприємствами та
організаціями, при відшкодування
понесених ПФУ після 1 січня 2004 року
витрат на виплату і доставку
зазначених пенсій не пов'язано із датою
призначення такої пенсії чи часом
набуття необхідного для цього
пільгового стажу. Вказує на те, що
складення та направлення відповідачем
спірного розрахунку на адресу позивача
до 20-січня поточного року, а не за
результатами понесення відповідних
витрат, відповідає положенням пп. 6.4. п. 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.03 № 21-1. Крім того, суд першої
інстанції вказує на те, що згідно з
пп.6.3. п.6 Інструкції у разі ліквідації
або зміни власника підприємства суми
зазначених витрат Пенсійному фонду
вносять правонаступники. Лише у разі
ліквідації підприємства без
правонаступників повідомлення для
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах,
органу Пенсійного фонду України за
місцезнаходженням ліквідованого
підприємства не направляється (пп.6.9
п.6 Інструкції).

Не погодившись з постановою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати оскаржувану постанову та
прийняти нове рішення про задоволення
позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована
доводами викладеними в
адміністративному позові щодо
протиправності розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсії
вих. №66/02-50 від 14.01.2013 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представника позивача який
підтримав доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність та
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, обговоривши доводи апеляційної
скарги та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, суд апеляційної
інстанції вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
знайшло своє підтвердження під час
розгляду апеляційної скарги, що
позивач мав найменування «Закрите
акціонерне товариство завод
«Дніпропластмас», яке створено шляхом
перетворення орендного підприємства
завод «Дніпропластмас». Відповідно до
вимог Закону України «Про акціонерні
товариства» та згідно з рішенням
Загальних зборів акціонерів ЗАТ завод
«Дніпропластмас» найменування
закритого акціонерного товариства
завод «Дніпропластмас» змінено на
публічне акціонерне товариства
«Дніпропластмас» (а.с.18).

Відповідачем складено та направлено на
адресу позивача складений розрахунок
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених
відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до пунктів "а"
ст.13 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» з 2013 року від 14.01.13 №66/02-50.
Згідно з означеним Розрахунком
місячний розмір фактичних витрат на
виплату та доставку пенсії, що мають
бути сплачені відповідачем з 2013 року
дорівнюють: 1 078,75 грн. щодо ОСОБА_2, 701,87
щодо ОСОБА_3, 1 150,37 грн. щодо ОСОБА_1

ПАТ «Дніпропластмас» зазначеним
особам були видані відповідні довідки,
які уточнюють особливий характер
роботи для призначення пільгових
пенсій (а.с.14-16). Відповідачем вказаним
особам відповідно до зазначеного
Закону призначена та виплачується
пенсія за роботу за Списком 1, що
підтверджується протоколами 75179 від
08.06.07 відносно ОСОБА_3, 72564 від 24.11.04
відносно ОСОБА_2 та 7884 від 18.02.08 відносно
ОСОБА_1

Законність розрахунку фактичних
витрат на виплату та доставку пенсії на
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 вих. №66/02-50 від
14.01.2013 року є предметом спору
переданого на вирішення суду.

Вирішуючи спірні відносини між
сторонами та задовольняючи позов, суд
першої інстанції дійшов висновку про
те, що заявлені позивачем вимоги є
безпідставними та не підлягають
задоволенню.

З такими висновками суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
погоджується з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування
Списку №1 та Списку №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників при
розрахунку стажу роботи, який дає право
на пенсію за віком на пільгових умовах,
затвердженого наказом Міністерства
праці і соціальної політики України
від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 01.12.2005
року №1451/11731, при визначенні права на
пенсію за віком на пільгових умовах
застосовуються Списки, які діяли на
період роботи особи. При цьому до
пільгового стажу зараховується весь
період роботи на відповідних посадах
або професіях незалежно від дати
внесення цієї посади чи професії до
Списків.

Викладене свідчить, що при призначенні
пенсії за віком на пільгових умовах
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 застосовуються
списки, які діяли на період роботи цих
осіб, при цьому до пільгового стажу
зараховується весь період роботи на
відповідних посадах або професіях
незалежно від дати внесення
відповідної посади чи професії до
списків.

Відповідно до Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 № 21-1 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 16.01.2004 №
64/8663, (далі - Інструкція № 21-1)
передбачена чітка процедура
відшкодувань фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
на пільгових умовах відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України № 1058.

В свою чергу пунктом 6.4 Інструкції № 21-1
передбачено, що розмір сум до
відшкодування на поточний рік
визначається відділами надходження
доходів органів Пенсійного фонду
України щорічно у розрахунках
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до частини 2 "Прикінцевих
положень" Закону (згідно з додатками 6
та 7), які надсилаються підприємствам до
20-го січня поточного року та протягом 10
днів з новопризначених (перерахованих)
пенсій.

Тобто вказаним пунктом Інструкції № 21-1
передбачена чітка процедура
відшкодувань фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій призначених
на пільгових умовах відповідно до
частини 2 Прикінцевих положень Закону
України № 1058, а саме визначення
відділами надходження доходів органів
Пенсійного фонду України сум до
відшкодування у розрахунках фактичних
витрат на виплату та доставку
пільгових пенсій та необхідності
надсилання цих розрахунків
підприємствам до 20-го січня поточного
року.

Пунктом 6.8. Інструкції № 21-1
передбачено, що підприємства щомісяця
до 25-го числа вносять до Пенсійного
фонду зазначену в повідомленні місячну
суму фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

З викладеного слідує, що суд першої
інстанції зробив вірний висновок, що
складення та направлення відповідачем
спірного розрахунку на адресу позивача
до 20-січня поточного року, а не за
результатами понесення відповідних
витрат, відповідає положенням чинного
законодавства.

Суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити, що за змістом
пункту 2 Прикінцевих положень Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування" від
09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV)
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, роботах з особливо
шкідливими й важкими умовами праці за
списком № 1 та на інших роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком № 2 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, та за
результатами атестації робочих місць,
на посадах, що дають право на
призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами Закону № 1058-IV
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року
№ 1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 Закону №
1058-IV. При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Положеннями абз.4 пп.1 п.2 Прикінцевих
положень вказаного закону визначено,
що підприємства та організації з
коштів, призначених на оплату праці,
вносять до Пенсійного фонду плату, що
покриває фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій особам, які були
зайняті повний робочий день на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, крім тих, що були
безпосередньо зайняті повний робочий
день на підземних роботах (включаючи
особовий склад гірничорятувальних
частин) з видобутку вугілля, сланцю,
руди та інших корисних копалин, на
будівництві шахт та рудників за
списком робіт і професій, затвердженим
Кабінетом Міністрів України, починаючи
з дня набрання чинності цим Законом, у
розмірі 20 відсотків з наступним
збільшенням її щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених положень дає підстави
для висновку про те, що із набранням
чинності Законом № 1058-IV (з 1 січня 2004
року) витрати на виплату та доставку
пенсій, призначених на підставі пункту
«а» ч.1 ст. 13 Закону «Про пенсійне
забезпечення» особам, які були зайняті
на роботах за списком № 1, покриваються
підприємствами та організаціями.
Обов'язок підприємств та організацій з
відшкодування понесених ПФУ після 1
січня 2004 року витрат на виплату і
доставку зазначених пенсій не
пов'язаний із датою призначення такої
пенсії чи часом набуття необхідного
для цього пільгового стажу.

Даний висновок відповідає позиції
Верховного Суду України, висловленій,
зокрема в його постанові від 11.02.2014
року, прийнятій у справі за позовом
управління Пенсійного фонду України у
м. Білій Церкві Київської області до
приватного акціонерного товариства
«Росава» про стягнення заборгованості.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив вірний висновок, що доводи
позивача щодо безпідставності та
незаконності врахування відповідачем
при обчислені сум, які належать до
відшкодування, стаж роботи працівників
за період до 11.03.94, є помилковими.

Щодо доводів позивача про те, що ПАТ
«Дніпропластмас» не є
правонаступником ЗАТ «Дніпропластмас»
в частині внесень до Пенсійного Фонду
плати, що покриває фактичні витрати на
виплату і доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком №1,
суд апеляційної інстанції вважає за
необхідне зазначити наступне.

Як вбачається з пункту 1.2 Загальних
положень Статуту ПАТ «Дніпропластмас»
(нова редакція) затвердженого
загальними зборами акціонерів
закритого акціонерного товариства
завод «Дніпропластмас» протокол №12
від 07.07.2011 року (далі - статут),
відповідно до вимог Закону України
«Про акціонерні товариства» та згідно
з рішенням зборів акціонерів закритого
акціонерного товариства завод
«Дніпропластмас» найменування
закритого акціонерного товариства
завод «Дніпропластмас» змінено на
публічне акціонерне товариство
«Дніпропластмас» (а.с.12).

Пунктом 1.3 статуту передбачено, що
публічне акціонерне товариство
«Дніпропластмас» є правонаступником
за усіма правами та обов'язками
закритого акціонерного товариства
завод «Дніпропластмас» створеного
згідно з рішенням установчих зборів
шляхом перетворення орендного
підприємства завод «Дніпропластмас» у
закрите акціонерне товариство, за
винятком зобов'язань перед органами
Пенсійного фонду України щодо
відшкодування витрат на виплату і
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Між тим, чинним законодавством не
передбачено правонаступництва за
усіма правами та обов'язками шляхом
перетворення за винятком обов'язків
перед органами Пенсійного фонду
України щодо відшкодування витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
на пільгових умовах, в зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції зробив висновок
про безпідставність доводів позивача
про те, що ПАТ «Дніпропластмас» не є
правонаступником закритого
акціонерного товариства завод
«Дніпропластмас» по внесенню до
Пенсійного фонду плати, що покриває
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій особам, які були зайняті на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 виробництв,
робіт, професій, посад і показників, та
особам, які були зайняті на роботах із
шкідливими і важкими умовами праці за
списком №2 виробництв, професій, посад
і показників.

Враховуючи обставини, які були
встановлені судом під час розгляду
даної адміністративної справи та
приймаючи до уваги наведені норми
чинного законодавства, яке регулює
спірні правовідносини, що виникли між
сторонами у даній справі, суд
апеляційної інстанції вважає, що судом
першої інстанції під час розгляду
даної справи було повно встановлено
фактичні обставини справи, вірно
застосовано норми чинного
матеріального права, яке регулює
спірні правовідносини та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновки суду першої інстанції, а тому
в задоволенні апеляційної скарги
необхідно відмовити, а постанову суду
першої інстанції у даній
адміністративній справі - залишити без
змін.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 198,
статтями 200, 206 КАС України,
Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
«Дніпропластмас» - залишити без
задоволення.

Постанову Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 16
квітня 2013 року у справі № 804/3553/13-а -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі, шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали виготовлений
21 березня 2014 року.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко