Справа № 739/2383/13-а(2а/739/1/14)
Суддя: Костюк Л.О.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
739/2383/13-а(2а/739/1/14)
Головуючий у 1-й інстанції:
Суддя-доповідач: Костюк Л.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Твердохліб В.А., Троян
Н.М.;

розглянувши в порядку письмового
провадження в залі суду апеляційну
скаргу Управління праці та соціального
захисту населення Новгород-Сіверської
районної державної адміністрації
Чернігівської області на постанову
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 28 січня 2014
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Управління праці
та соціального захисту населення
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії, -

В С Т А Н О В
И Л А:

У грудні 2013 року, позивач звернулася до
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області з позовом до
Управління праці та соціального
захисту населення Новгород-Сіверської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії. Свої позовні вимоги
мотивувала тим, що вона звернулася до
відповідача із заявою встановленого
зразка та документами, переліченими в
п.6 порядку призначення тимчасової
допомоги 13 листопада 2013 року. Проте, з
порушенням 10-денного терміну розгляду
заяви, а саме, тільки 26.12.2013 року вона
отримала повідомлення про відмову в
наданні державної допомоги. Затримка
рішення виникла в зв'язку з тим, що
відповідач звернувся до неї з
проханням надати додатково всі судові
рішення про стягнення аліментів на
утримання дитини, і вони були надані. На
її адресу надійшло повідомлення, що в
призначенні допомоги їй відмовлено в
зв'язку з тим, що в виконавчому листі
від 25.07.2003 року №2-570 та в довідці про
неотримання аліментів від 06.11.2013 року
№6990 не зазначено дитину, на утримання
якої присуджено аліменти та дату її
народження. Вважає дії відповідача
протиправними та такими, що суперечать
чинному законодавству.

Постановою Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської
області від 28 січня 2014 року позов
задоволено.

Визнано протиправними дії Управління
праці та соціального захисту населення
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації щодо відмови
ОСОБА_2 в призначенні тимчасової
державної допомоги в разі ухилення
батьком від сплати аліментів на
утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та рішення від 26.12.2013 року за
№1446-скасувати.

Зобов'язано Управління праці та
соціального захисту населення
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації ради
призначити тимчасову державну
допомогу ОСОБА_2 на дитину ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 починаючи з 01 листопада 2013
року, відповідно до положень «Порядку
призначення та виплати тимчасової
державної допомоги дітям, батьки яких
ухиляються від сплати аліментів, не
мають можливості утримувати дитину або
місце проживання їх невідоме»
затвердженого Постановою КМУ №189 від
22.02.2006 року.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та прийняти нову, якою у задоволенні
позову відмовити повністю.

Підстави для проведення апеляційного
розгляду справи в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами визначено ст. 197 КАС
України.

За змістом ч. 1 вищезазначеної статті
суд апеляційної інстанції може
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі: 1) відсутності
клопотань від усіх осіб, які беруть
участь в справі, про розгляд справи за
їх участю; 2) неприбуття жодної з осіб,
які беруть участь у справі, у судове
засідання, хоча вони були належним
чином повідомлені про дату, час і місце
судового засідання; 3) подання
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції, які прийняті у
порядку скороченого провадження за
результатами розгляду справ,
передбачених пунктами 1, 2 частини
першої статті 183-2 цього Кодексу.

З огляду на викладене та враховуючи те,
що справу можливо вирішити на основі
наявних у ній доказів, колегія суддів
вважає, що розгляд справи має бути
проведено в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами відповідно до ч. 1 ст. 197 КАС
України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а постанова суду -
скасуванню з таких підстав.

Згідно зі ст.ст. 198 ч. 1 п. 3, 202 ч. 1 п.
4 КАС України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на постанову суду
першої інстанції суд апеляційної
інстанції скасовує її та ухвалює нове
рішення, якщо визнає, що судом першої
інстанції порушено норми
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи.

Проте, Колегія суддів не погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
задоволення позовних вимог, з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 22 лютого 2001 року в справі №2-202 з
батька дитини, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
були стягнуті аліменти: - на утримання
дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частки від всіх видів заробітку; - на
утримання ОСОБА_2 на строк до
досягнення ОСОБА_3 3-річного віку.

На виконання судового рішення видано
виконавчий лист відповідного змісту,
який був звернутий до примусового
виконання.

Рішенням Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської області
від 25 липня 2013 року в справі №2-570/03 сума
аліментів, стягнутих з ОСОБА_4 була
зменшена до 1/4 всіх видів заробітку, але
не менше 1/2 частини неоподаткованого
мінімуму доходів громадян та припинено
стягнення аліментів на утримання
ОСОБА_2, анулювавши виконавчий лист від
22.02.2001 року про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 аліментів на її
утримання, як дружини, в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно
на протязі трьох років, починаючи з
06.02.2001 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.

На виконання зазначеного рішення суду
було видано новий виконавчий лист від 25
липня 2003 року у справі №2-570 проте те, що
аліменти із ОСОБА_4 зменшені до ј всіх
видів заробітку.

З врахуванням резолютивної частини
рішення, у виконавчому листі дійсно не
значено особу, на утримання якої
присуджені аліменти. Не зазначено
особу і в довідці виконавчої служби,
оскільки в довідці не може бути
інформації, яка не міститься в
виконавчому листі.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам необхідно зазначити наступне.

Відповідно до п.2. «Порядку призначення
та виплати тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.02.2006р. №189, тимчасова допомога
призначається у разі, коли рішення суду
про стягнення аліментів з одного із
батьків не виконується, а саме, у
зв'язку з ухиленням від сплати
аліментів або за відсутністю у
боржника коштів та іншого майна, на які
за законом може бути звернено
стягнення.

Згідно п.6 Порядку, для призначення
тимчасової допомоги одержувач подає до
управління соціального захисту
населення за місцем проживання
(перебування): - заяву за формою,
затвердженою Мінпраці; - копія
свідоцтва про народження дитини; -
довідку про реєстрацію місця
проживання (перебування) дитини; -
довідку про реєстрацію місця
проживання (перебування) одержувача; -
рішення суду (виконавчий лист) про
стягнення з одного з батьків аліментів
на дитину; - довідка державної
виконавчої служби, що підтведжує факт
несплати аліментів батька протягом
шести місяців, що передують місяцю
звернення.

Рішення про призначення або відмову в
призначенні тимчасової допомоги
приймається управлінням соціального
захисту населення протягом десяти
календарних днів після надходження
усіх необхідних документів.

Тимчасова допомога призначається в
розмірі 30 відсотків прожиткового
мінімуму встановленого законом для
дитини відповідного віку, виплата
тимчасової державної допомоги
здійснюється за рахунок коштів
Держбюджету України.

ОСОБА_2 до управління соціального
захисту населення Новгород-Сіверської
районної державної адміністрації за
призначенням та виплатою тимчасової
державної допомоги звернулася 13.11.2013
року з відповідним пакетом документів,
в тому числі: - рішення
Новгород-Сіверського суду №2-202 від
22.02.2001 року, в якому було встановлено
стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки від
всіх видів заробітку; на утримання
ОСОБА_2, як дружини протягом 3-х років
після народження дитини, у розмірі 1/4
частини усіх видів заробітку
щомісячно, починаючи з 06.02.2001 року до
ІНФОРМАЦІЯ_2; - рішення
Новгород-Сіверського суду №2-570/03 від
25.07.2003 року, в якому сума аліментів була
зменшена до 1/4 частини всіх видів його
заробітку, але не менше 1/2 частини
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян, тим самим анулювавши
виконавчий лист від 22.02.2001 року про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
аліментів на її утримання, як дружини в
розмірі 1/4 частини всіх видів
заробітку; - виконавчий лист від 25 липня
2003 року по справі №2-570 про те, що
аліменти з ОСОБА_4 зменшені до 1/4 всіх
видів його заробітку, але не менше 1/2
частини неоподаткованого мінімуму
доходів громадян, в якому не зазначено
дитину, на утримання якої присуджені
аліменти; довідка про неотримання
аліментів з відділу державної
виконавчої служби
Новгород-Сіверського районного
управління юстиції, в якій також не
зазначено дитину, на утримання якої
присуджені аліменти, оскільки в
довідці не може бути інформації, яка не
міститься в виконавчому листі.

Тимчасову державну допомогу позивачу
на сина ОСОБА_3 було призначено 21.11.2013
року та відправлено до контрольного
відділу Чернігівського обласного
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат для перевірки
правильності призначення.

Згідно заключення від 11.12.2013 року
№04-02/4044 Чернігівського обласного
центру по нарахуванню та здійсненню
соціальних виплат по справі ОСОБА_2
(тимчасова допомога) рішення про
призначення від 21.11. 2013 року повернено
без виконання, так як при призначенні
тимчасової допомоги на дітей, батьки
яких ухиляються від сплати аліментів
до особової справи надана копія
виконавчого листа від 25.07.2003 року №2-570,
в якому не зазначено дитину на
утримання якого присуджено аліменти та
її рік і дату народження.

Після отримання заключення ОСОБА_2 було
роз'яснено про необхідність приведення
у відповідність до чинного
законодавства виконавчий лист та
довідку про неотримання аліментів, де б
було зазначено дитину, на утримання
якої присуджено аліменти та її рік і
дату народження, на яку буде
призначатися тимчасова допомога, та
надати їх до управління протягом 5 днів.

У зв'язку з тим, що позивач не надала
приведені у відповідність документи, а
саме виконавчий лист та довідку про
неотримання аліментів де б було
зазначено дитину, на утримання якої
присуджено аліменти та її рік і дату
народження, розпорядженням начальника
управління соціального захисту
населення відмовою від 26.12.2013 року було
скасовано рішення від 21.11.2013 року про
призначення тимчасової державної
допомоги.

Тимчасова державна допомога ОСОБА_2 на
сина ОСОБА_3 може бути призначена при
повторному зверненні до управління з
наданням відповідних документів,
передбачених п.6. «Порядку призначення
та виплати тимчасової державної
допомоги дітям, батьки яких ухиляються
від сплати аліментів, не мають
можливості утримувати дитину або місце
проживання їх невідоме», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 22.02.2006р. №189, в тому числі виконавчий
лист та довідку про неотримання
аліментів, в яких буде зазначено ім'я
дитини на утримання якої присуджено
аліменти, та її рік і дату народження.

Відповідно до статті 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно з ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах
щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних
повноважень адміністративні суди
перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
на підставі, у межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України; з використанням
повноваження з метою, з якою це
повноваження надано; обґрунтовано,
тобто з урахуванням усіх обставин, що
мають значення для прийняття рішення
(вчинення дії); безсторонньо
(неупереджено); добросовісно;
розсудливо; з дотриманням принципу
рівності перед законом, запобігаючи
несправедливій дискримінації;
пропорційно, зокрема з дотриманням
необхідного балансу між будь-якими
несприятливими наслідками для прав,
свобод та інтересів особи і цілями, на
досягнення яких спрямоване це рішення
(дія); з урахуванням права особи на
участь у процесі прийняття рішення;
своєчасно, тобто протягом розумного
строку.

Згідно з частиною першою статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, в адміністративних справах
про протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Отже, відповідачем, з урахуванням всіх
встановлених фактичних обставин по
справі та вимог законодавства,
доведено правомірність своїх дій.

Зі змісту ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції не повно встановив обставини
у справі, його висновки не відповідають
обставинам справи, судове рішення
ухвалене з порушенням норм
матеріального права, тому постанова
Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області від 28 січня 2014
року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207,
211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В
И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та
соціального захисту населення
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області - задоволити.

Постанову Новгород-Сіверського
районного суду Чернігівської
області від 28 січня 2014 року - скасувати.

У задоволенні адміністративного
позову ОСОБА_2 до Управління праці та
соціального захисту населення
Новгород-Сіверської районної
державної адміністрації Чернігівської
області про визнання дій
неправомірними та зобов'язання вчинити
певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення, проте на неї
може бути подана касаційна скарга до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня складення
цієї постанови у повному обсязі, тобто
з 08 квітня 2014 року.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя

Костюк Л.О.

Судді:

Твердохліб В.А.

Троян Н.М.