Справа № 9101/142338/2011
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2013-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 липня 2013 рокусправа № 3/246/08-АП-3/247/08-АП

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді:
Сафронової С.В.

суддів: Нагорної
Л.М. Чепурнова Д.В.

при секретарі судового засідання:
Антіпової В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтерсталь" на постанову
Господарського суду Запорізької
області від 22 вересня 2011 року

у адміністративній справі №
3/246/08-АП-3/247/08-АП за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтерсталь" до Державної податкової
інспекції у місті Енергодар
Запорізької області про визнання
недійсними податкових
повідомлень-рішень № /0 від
08.11.2007р., та № /2 від 21.03.2008 р., -

В с т а н о в и л а :

Постановою Господарського суду
Запорізької області від 22 вересня 2011
року відмовлено у задоволені
адміністративного позову TOB
"Інтерсталь" про визнання недійсними та
скасування податкових
повідомлень-рішень Державної
податкової інспекції у місті Енергодар
Запорізької області: № /0 від
08.11.2007 р., яким позивачу було визначено
суми податкового зобов'язання за
платежем по податку про прибуток в сумі
290 689,50 грн. (в тому числі: 193793,00 грн. -
основного платежу, та 96 896,50 грн.-
штрафних (фінансових) санкцій), та №
/0 від від 08.11.2007 р., яким позивачу
визначено суми податкового
зобов'язання з податку на додану
вартість в сумі 302725,50 грн. (у тому числі:
201 817,00 грн. - основного платежу, та 100 908,50
грн. - штрафних (фінансових) санкцій).

Не погоджуючись за рішенням суду
першої інстанції у цій справі, позивач
оскаржив його в апеляційному порядку з
підстав порушення норм матеріального
та процесуального права, у зв'язку з чим
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким визнати
протиправним та скасувати оскаржувані
ним у цій справі податкові
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у місті Енергодар
Запорізької області.

Відповідач заперечуючи проти
задоволення вимог апеляційної скарги
позивача, вказує на повносту
встановлення судом фактичних обставин
по справі, правильну їх правову оцінку
та вірне застосування норм чинного
законодавства, якими регулюються
спірні правовідносини, у зв'язку з чим
просить залишити рішення суду першої
інстанції у цій справі без змін, а
апеляційну скаргу позивача - без
задоволення.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги апеляційної
скарги та наполягає на її задоволенні,
представник відповідача по справі в
судове засідання за викликом в судове
засідання не прибув, при цьому
відповідачем надіслано заяву про
розгляд справи за відсутності його
представника.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши доводи
апеляційної скарги та заперечень проти
неї, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, юридичної оцінки обставин
справи, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
позивача не підлягає задоволенню,
оскільки суд першої інстанції повно
встановив та всебічно дослідив
фактичні обставини реальності
здійснення господарських операцій
позивачем, як платником податків, на
підставі яких були сформовані дані
податкового обліку, та правильно узяв
до уваги надані суду письмові докази,
оцінивши достовірність кожного із них
в розумінні фактичного здійснення
господарської операції позивача з його
контрагентами, внаслідок чого дійшов
обґрунтованого висновку про
правомірність та законність
оскаржуваних у цій справі податкових
повідомлень рішень, що були прийняті
контролюючим органом стосовно
позивача за порушення ним положень п.5.1,
п.5.2.1 п.5.2, п.5.3 ст.5 Закону України «Про
оподаткування прибутку підприємства
від 28.12.1994 року № 334/94-ВР (далі - закон №
334/94-ВР), та ч.4 пп.6.2.1 п.6.2 ст.6, п.п.7.4.1, 7.4.4,
7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок
на додану вартість» від 03.04.1997 року №
168/97-ВР (далі - закон № 168/97-ВР).

Як вбачається з матеріалів справи,
фактичною підставою для визначення
позивачу податкового зобов'язання з
податку на прибуток на суму 290 689,50 грн.,
та з податку на додану вартість в сумі
сумі 302725,50 грн., згідно з податковими
повідомленнями-рішеннями від 08.11.2007 р.
№ /0 (том 2 а.с.82), та № /0 від
від 08.11.2007 р. (том 3 а.с.8-9), з приводу
правомірності яких виник спір у цій
справі, стали висновки контролюючого
органу, викладені в акті перевірки №
16/23-0/30284993 від 24.10.2007 року (том 2 а.с.132-150)
про порушення позивачем положень ст.3,
п.5.1 ст.5 закону № 334/94-ВР шляхом
заниження податку на прибуток за
період з 01.07.2005 року по 30.06.2007 року, та
положень пп 7.4.1 п.7.4, пп.7.4.4 п.7.4, пп.7.4.5 п.7.4
статті 7 закону № 168/97-ВР, шляхом
завищення позивачем податкового
кредиту за період з 01.07.2005 року по 30.06.2007
року і завищення відємного значення
податкових зобов'язань з ПДВ за
жовтень 2005 року.

Зазначений акт перевірки було складено
за результатами проведеної в період з
07.09.2007 року по 18.10.2007 року 01.10.2010 року
працівниками відповідача планової
виїзної документалної перевірки щодо
дотримання вимог податкового
законодавства ТОВ «Інтерсталь» за
період з 01.07.2005 року по 30.06.2007 року.

При вирішенні спору у цій справі, судом
першої інстанції детально перевірено
висновки податкового органу про
заниження позивачем податку на додану
вартість та податку на прибуток за
перевіряємий період, які ґрунтуються
на виявлених контролюючим органом
фактах взаємовідносин позивача з
суб'єктами господарювання, що
припинили діяльність на підставі
рішення суду, та за визнаними судом
недійсними документами (договорами,
первинними бухгалерськими, та іншими).

Відмовляючи у задоволені вимог
позивача у цій справі в повному обсязі,
суд першої інстанції правильно виходив
з того, що спірні між позивачем та
податковим органом правовідносини
регулюються положення п.1.32 ст.1, п.5.1 ст.5,
п.п.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону України "Про
оподаткування прибутку підприємств",
п.п.7.2.6 пп.7.2.3 п.7.2 п.7.5 ст.7, п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7,
п.п.7.4.1 пп.7.4.4. пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 .п.7.7.1 п.7.7 ст.7
п.п.7.7.10 п.7.7 ст.7, ст.9 Закону України «Про
податок на додану вартість», ст.42
Господарського кодексу України, ст.1
Закону України «Про підприємництво»,
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку, на підставі аналізу яких дійшов
обґрунтованого висновку про
недотримання позивачем цих приписів
законів під час оформлення первиних та
звітних документів, якими позивач
намагається підтвердити господарські
операції зі своїми контрагентами в
перевіряємий відповідачем період, а
відповідно і про правомірність
висновків податкового органу про
заниження ТОВ «Інтерсталь» за період з
01.07.2005 року по 30.06.2007 року податку на
додану вартість на загальну суму 169878,00
грн., та податку на прибуток на загальну
суму 192793,00 грн, у зв'язку з чим
відповідачем згідно Закону України
«Про порядок погашення зобов'язання
платників перед бюджетами та
державними цільовими фондами»
позивачу нараховано штрафні
(фінансові) санкції в сумі 100908,50 грн. за
податковим повідомленням-рішенням від
08.11.2007 р. № /0, та штрафні
(фінансові) санкції в сумі 96896,50 грн. за
податковим повідомленням-рішенням №
/0 від від 08.11.2007 р.

Про повноту та всебічність перевірки
судом згаданих у попередньому абзаці
висновків податкового органу свідчить
зміст оскаржуваного у цій справі
судового рішення, в якому міститься
опис взаємовідносин позивача з його
контрагентами, та аналіз цих
взаємовідносин на підставі долучених
до матеріалів справи письмових
доказів, до переліку яких входять:
винесені стосовно контрагентів
позивача судові рішення; матеріали
перевірок ДПІ у Теребовлянському
районі Тернопільської області, де було
зареєстровано TOB "Крістал-1"; матеріали
перевірок ДПІ у Святошинському районі
м. Києва, де було зареєстровано ПП
"УкрРесурсПром"; матеріали
прокурорської перевірки діяльності
дотримання службовими особами TOB
"Крістал-1" вимог закону Законів України
"Про зовнішньоекономічну діяльність" і
"Про податок на додану вартість";
матеріали порушеної прокурором
Теребовлянського району 19.03.2007 р.
кримінальної справи за ч.3 ст. 212 КК
України, та інш.

Так, законим та достатньо
обґрунтованим судова колегія вважає
висновок суду першої інстанції про
відсутність у ТОВ «Інтерсталь»
правових підстав використовувати в
своїй діяльності виписану 02.11.2004 року
ПП "УкрРесурсПром" податкову накладну
№ 02/11 на суму 280700,00 грн. (включаючи ПДВ
на суму 46783,33 грн.), оскільки свідоцтво
про реєстрацію ПП "УкрРесурсПром"
платником ПДВ ДПІ у Святошинському
районі м. Києва було анульовано з 18.08.2003
р. актом №27 від 03.08.2005р., а
правомірність підстав анульовання
цього свідоцтва підтверджено змістом
рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 30.03.2005 р. по справі
№2-1414-1/05, яким визнано недійсним з
моменту реєстрації, тобто 01.07.2003 року,
Статут ПП "УкрРесурсПром", та недійсним
з дати реєстрації, тобто з 08.09.2003 року,
свідоцтво ПП "УкрРесурсПром" про
реєстрацію платника ПДВ. Факт
скасування зазначеного судового
рішення ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 19.01.2006р. по справі № 22-9266,
залишеною без змін касаційною
інстанцією, якою на той час виступав
апеляційний суд Донецької області, на
думку судової колегії не спростовують
висновків суду першої інстанції в
наведеній вище частині, оскільки
підставою для скасування рішення
Святошинського районного суду м.Києва
від 30.03.2005 р. про недійсність Статуту ПП
"УкрРесурсПром" та свідоцтва ПП
"УкрРесурсПром" про реєстрацію
платника ПДВ, з закриттям провадження
по справі стало лише встановлений факт
смерті засновника ПП "УкрРесурсПром"
Стовбурова (Бездетко) та недопущення
правонаступництва.

Стосовно взаємовідносин позивача з TOB
"Крістал-1", у якого позивач згідно
договору № 05/01 від 05.01.2006р. у січні 2006
року придбав зливки різних марок на
загальну суму 854 910,00 грн., в тому числі
ПДВ 142 485,00 грн. (видаткова накладна №05/01
від 05.01.2006р.), з віднесенням даних витрат
по рахунку до складу валових витрат І
кварталу 2006 року у сумі 712 425,00 грн., -
судом встановлено, що починаючи з II
кварталу 2005р. TOB "Крістал-1" не звітує до
ДПІ у Теребовлянському районі і
відповідно ніяких розрахунків з
бюджетом не проводило, а призначений
протоколом зборів засновників TOB
"Крістал-1" № 11/183 від 18,11.2004 р. з 18.11.2004 р.
директором TOB "Крістал-1" громадянин
ОСОБА_1 знаходиться в розшуку.

Матеріалами справи безспірно
підтверджено, що відносно TOB "Крістал-1"
ухвалою господарського суду
Тернопільської області від 27.10.2006 р по
справі № 10/6-812 було порушено
провадження у справі про банкрутство,
постановою цього ж суду від 20.03.2007р. TOB
"Крістал-1" визнано банкрутом, а всі
установчі документи, печатка, штампи
втрачені та визнані судом недійсними, в
тому числі і з урахуванням пояснень
ОСОБА_2, підпис якого міститься на
укладеному між ТОВ "Інтерсталь" та TOB
"Крістал-1" договорі № 05/01 від 05.01.2006
року, на акті виконаних робіт по цьому
договору і на податковій накладній, та
за твердженням якого керуєме ним в
період з середини 2002 року по середину
2004 року TOB "Крістал-1" не мало ніяких
взаємовідносин з TOB "Інтерсталь", а
згаданого вище договору та документи
він не підписував

Аналізуючи наведені обставини, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2, не
міг підписати угоду № 05/01 від 05.01.2006р. як
директор ТОВ "Крістал-1", оскільки на
момент підписання угоди був звільнений
з цієї посади, тому безаперечченим є
факт підписання угоди № 05 №05/01 від
05.01.2006р. зі сторони TOB "Крістал-1" особою,
що була не уповноважена підписувати
господарські документи цього
підприємства, відповідно видану TOB
"Крістал-1" податкову накладну № 05/01 від
05.01.2006 р. не може бути підставою для
віднесення до

валових витрат підприємства, і
відповідно формування податкового
кредиту.

Встановлена судом першої інстанції
нереальність господарських операцій
між TOB "Інтерсталь" та TOB "Крістал-1"
підтверджена також наявними в
матеріалах справи письмовими доказами
про відсутність будь-яких
взаємовідносин між ПП "Медея" та TOB
"Крістал-1" стосовно придбання роликів
печей, які при посередництві з TOB
"Інтерсталь" нібито реалізувалися
фірмі з Німеччині через Нідерланди, а
саме через з фірму "Greendown B.V." (Голландія).
Підставою для перевірки вказаних вище
обставин слугувало те, що розрахунки по
угоді позвача з TOB "Крістал-1 " нібито
здійснювалися по Протоколу зустрічних
вимог № 1 від 05.01.2006р., за змістом якого
сторони погашають взаємні борги у сумі
854 910,00 грн., та згідно якого TOB
"Інтерсталь" має заборгованість за
товар (зливки), а TOB "Крістал-1" має
заборгованість у розмірі 854 910,00 грн. по
договору переводу боргу № 1 до угоди
сторін № 6 від 04.11.2004р., підписаного з
трьох сторін (зі сторони TOB "Інтерсталь"
- директором Троїцьким Б.В., зі сторони
TOB "Крістал-1" - директором ОСОБА_2 та зі
сторони "Greendown B.V." - директором ОСОБА_4), і
по якому TOB "Інтерсталь" приймає на себе
борг TOB "Крістал-1" перед компанією "Greendown
B.V." (Голландія) у розмірі 297 890,70 доларів
США.

Як встановлено судом, та підтверджено
матеріалами справи, фірма "Greendown B.V.
ніколи не займалась купівлею,
продажем або транспортуванням
"напівфабрикатів та зливків з
нержавіючої сталі", а ОСОБА_4, прізвище
якого вказано на експортному контракті
директором "Greendown B.V." ніколи не був і
відповідно не міг підписувати договори
від імені "Greendown B.V.", у зв'язку з чим суд
першої інстанції правильно зазначив в
своєму рішенні, що ОСОБА_4 не міг
підписати договір переводу боргу № 1 до
угоди стррін № 6 від • 04.11.2004р., тому
компенсації вартості товару
придбаного TOB "Інтерсталь" не відбулося,
що свідчить про підписання договору
переводу боргу № 1 до угоди сторін № 6
від 04.1Н.2004р. зі сторони "Greendown B.V." особою,
що була не уповноважена підписувати
господарські документи підприємства.

Узагальнюючи викладене, суд
апеляційної інстанції визнає
законними та обґрунтованими висновки
суду першої інстанції про те, що
операція по придбанню зливків, а також
первинні документи, що складалися не
уповноваженими на це особами по угоді
№ 05/01 від 05.01.2006р. між TOB "Інтерсталь" та
TOB "Крістал-1" вважаються недійсними або
нікчемним правочином, що призвело до
нанесення державі збитків у великих
розмірах в результаті несплати
податків до бюджету TOB "Крістал-1" та TOB
"Інтерсталь".

Судом першої інстанції вищенаведеній
частині спірних правовідносин надано
належну оцінку наявним у справі
доказам, а їх достатня кількість та
взаємний зв'язок у сукупності дали
змогу суду першої інстанції зробити
вірний висновок про порушення
позивачем п.5.1 ст.5 Закону Україні «Про
оподаткування прибутку підприємств»
шляхом віднесення у І кварталі 2006р. до
складу валових витрат суми 712 425,00 грн.,
яка не пов'язана з господарською
діяльністю, та порушення п.п.7.4.1, 7.4.5 п.7.4.
ст.7 Закону України "Про податок на
додану вартість" шляхом завищення у
грудні 2005р. податкового кредиту на суму
142 485,00 грн., що фактично не був сплачений
до державного бюджету та не
підтверджений податковою накладною.
Доводи апеляційної скарги позивача
наведених висновків суду не
спростовують, та свідчать лише про його
бажання уникнути відповідальності за
порушення податкового законодавства.

Погоджується судова колегія також з
висновками суду першої інстанції в
частині відмови позивачу у задоволені
його вимог, які стосуються
протиправності висновків податкового
органу по взаємовідносинам, що виникли
у зв'язку з укладеним між TOB "Інтерсталь"
з TOB "Дружба" договором надання послуг №
31/01-У від 03.11.2006 р., за умовами якого TOB
"Дружба" виконує послуги по очищенню та
калібруванню насіння гарбуза в
кількості 60 тон на суму 60 000,00 грн. без
ПДВ, а виконання цих робіт підтверджено
Актом виконаних робіт від 31.01.2007 р., та
договором з TOB "Дружба" про надання
послуг № 26/03-V від 26.03.2007 року, за умовами
якого TOB "Дружба" виконує послуги по
сортуванню та навантаже цибулі
ріпчастої в кількості 74,3 тони на суму 20
880,00 грн. (без ПДВ).

Вирішуючи в цій частині спір між
позивачем та податковим органом, суд
першої інстанції повно встановив
фактичні обставини, та детально
проаналізував як господарські
операції по придбанню позивачем
насіння гарбуза і цибулі та їх
подальшого продажу, так і операції по
надання послуг з очищення,
калібрування, сортування та
навантаження вказаної продукції, тому
судова колегія визнає висновки суду
про нереальність зазначених
господарських операцій, та відповідно
про відсутність у позивача правових
підстав для відшкодування з бюджету
ПДВ, в тому числі і з підстав
недоведеності позивачем реально
існуючих причин здійснення ним товару
за ціною, значно нижчою від ціни
придбання, та одержання внаслідок
цього збитків. Тобто, суд першої
інстанції обговорив та належним чином
мотивував свої висновки як стосовно
безтоварності господарських операцій
між позивачем та TOB "Дружба", так і
питання права позивача на податковий
кредит по збитковим операціям, що в
свою чергу свідчить про
безпідставність доводів апеляційної
скарги позивача в цій частині.

Враховуючи вищенаведене, суд
апеляційної інстанції визнає, що судом
першої інстанції, при вирішенні даного
публічно-правового спору, правильно
встановлено обставини справи та
ухвалено законне рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, постанова суду першої інстанції
ґрунтується на повно, об'єктивно і
всебічно з'ясованих обставинах, доводи
апеляційної скарги її не спростовують,
тому підстав для скасування постанови
суду першої інстанції немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.198, ст.200, ст.205, ст.206
Кодексу адміністративного судочинства
України, судова колегія, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтерсталь" - залишити без задоволення

Постанову Господарського суду
Запорізької області від 22 вересня 2011
року - залишити без змін.

Ухвала Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
порядку та строки, визначені статтею 212
Кодексу адміністративного судочинства
України .

Головуючий:
С.В. Сафронова

Суддя:
Л.М. Нагорна

Суддя:
Д.В. Чепурнов