Справа № 2а-7523/11/0170/1
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2014 року
м. Київ К/9991/20004/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Феодосійської об'єднаної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим Державної податкової
служби на ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2012 року та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.08.2011 року по
справі № 2а-7523/11/0170/1 за позовом
Феодосійської міжрайонної державної
податкової інспекції Автономної
Республіки Крим до Дочірнього
підприємства «Феодосіястройтранс» про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Феодосійська міжрайонна державна
податкова інспекція Автономної
Республіки Крим звернулось до суду з
позовною заявою до Дочірнього
підприємства «Феодосіястройтранс» про
стягнення заборгованості.

Постановою Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.08.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Севастопольського апеляційного
адміністративного суду від 23.01.2012 року
у даній справі позов задоволено
частково. Стягнено з рахунків у банках,
що обслуговують дочірнє підприємство
«Феодосіястройтранс» податковий борг
з земельного податку за
квітень-грудень 2010 року у розмірі 20460,35
гривень. В задоволені решти позовних
вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, позивач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю задовольнити позовні
вимоги, оскільки вважає, що постанову
та ухвалу було прийнято з порушенням
норм матеріального права та без
належного врахування всіх обставин
справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що спірна сума
податкового боргу утворилася
внаслідок несплати позивачем
узгоджена сума податкового
зобов'язання із земельного податку.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового
кодексу України у разі, коли платник
податків не сплачує узгодженої суми
грошового зобов'язання в установлені
законодавством строки, орган державної
податкової служби надсилає (вручає)
йому податкову вимогу в порядку,
визначеному для надсилання (вручення)
податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п.59.3 ст.59 Податкового кодексу
України податкова вимога надсилається
не раніше першого робочого дня після
закінчення граничного строку сплати
суми грошового зобов'язання.

Відповідно до п.59.4 ст.59 Податкового
кодексу України податкова вимога
надсилається також платникам податків,
які самостійно подали податкові
декларації, але не погасили суми
податкових зобов'язань у встановлені
цим Кодексом строки, без попереднього
надсилання (вручення) податкового
повідомлення-рішення.

Надіслання податкової вимоги платнику
податку на кожну суму податкового
боргу є обов'язковим для здійснення
податковим органом його стягнення у
судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи,
вимоги № 1/664 від 21.10.2008 року та № 2/11 від
09.01.2009 року направлялися відповідачеві
на підставі Закону України «Про
порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами», який
припинив дію з 01.01.2011 року та не регулює
правовідносини, що виникли між
сторонами у зв'язку зі сплатою нового
податкового боргу, який утворився
після 01.01.2011 року та регулюється
нормами Податкового кодексу України,
якими передбачено обов'язкове
направлення вимоги на кожну суму боргу
з кожного виду податку.

Враховуючи, що предметом позову є
стягнення податкового боргу за 2011 рік,
тобто за новий період, то судова
колегія погоджується з висновками
судів, що доводи податкового органу
стосовно того, що відповідно до п.59.5
ст.59 Податкового кодексу України
надіслання нової податкової вимоги, не
вимагається, є безпідставними, у
зв'язку з чим позовні вимоги в частині
стягнення податкового боргу за
січень-лютий 2011 року в розмірі 4546,74
гривень, а також згідно податкового
повідомлення-рішення № /0 від
24.12.2010 року в сумі 2146,73 гривень не
підлягають задоволенню.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
відсутності підстав для задоволення
позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Феодосійської
об'єднаної державної податкової
інспекції Автономної Республіки Крим
Державної податкової служби відхилити.

Ухвалу Севастопольського
апеляційного адміністративного суду
від 23.01.2012 року та постанову Окружного
адміністративного суду Автономної
Республіки Крим від 01.08.2011 року по
справі № 2а-7523/11/0170/1 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О