Справа № 815/3848/13-а
Суддя: Кравець О.О.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
У Х В А Л А

02 квітня 2014 р.ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа №
815/3848/13-а

Категорія: 10.3.4 Головуючий в 1 інстанції:
Соколенко О. М.

Одеський апеляційний адміністративний
суд у складі:

головуючого судді -Кравець О.О.судді
-Домусчі С.Д.судді -Шеметенко
Л.П.розглянувши у письмовому
провадженні апеляційну скаргу
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів на
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2013 р.
по справі за адміністративним позовом
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів до
Публічного акціонерного товариства "
Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про стягнення
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих
місць,-

ВСТАНОВИВ:

Одеське обласне відділення Фонду
соціального захисту інвалідів
звернулося до суду з позовом до
Публічного акціонерного товариства "
Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" та просило стягнути з
відповідача суму
адміністративно-господарських санкцій
за невиконання нормативу робочих
місць, призначених для
працевлаштування інвалідів у 2012 році у
розмірі 248924 грн.25коп. та пені за
порушення встановлених законодавством
термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 1642 грн.74 коп.

Постановою Одеського окружного
адміністративного суду від 20 червня 2013
року у задоволенні позову було
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій вважає вказану постанову
прийнятою з порушенням норм
процесуального та матеріального
права, просив її скасувати та прийняти
нову , якою задовольнити позов.

Особи, що беруть участь у справі, про
час і місце судового розгляду були
сповіщені належним чином відповідно до
ст.34 -39 КАС України, але надали заяви про
розгляд справи у письмовому
провадженні ,-тому суд відповідно до
п.1, 2 ч.1 ст.197 КАС України розглядає
справу в порядку письмового
провадження.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість постанови суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.19 Конституції України
органи державної влади та місцевого
самоврядування зобов'язані діяти
тільки на підставі ,в межах повноважень
та у спосіб ,що передбачені
Конституцією й законами України.

Згідно приписів ст. 19 Закону України
"Про основи соціальної захищеності
інвалідів в Україні" (надалі - Закон №
875-ХІІ, Закон), для підприємств, які
використовують найману працю,
установлюється норматив робочих місць
для працевлаштування інвалідів у
розмірі чотирьох відсотків
середньооблікової чисельності штатних
працівників облікового складу за рік, а
якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості
одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно розраховують
кількість робочих місць для
працевлаштування інвалідів відповідно
до нормативу, встановленого частиною
першою цієї статті, і забезпечують
працевлаштування інвалідів. При
розрахунках кількість робочих місць
округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, самостійно здійснюють
працевлаштування інвалідів у рахунок
нормативів робочих місць виходячи з
вимог статті 18 цього Закону.

Підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, в яких за основним
місцем роботи працює 8 і більше осіб,
реєструються у відповідних
відділеннях Фонду соціального захисту
інвалідів за своїм місцезнаходженням і
щороку подають цим відділенням звіт
про зайнятість та працевлаштування
інвалідів.

Відповідно до Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70,
звіт про зайнятість і працевлаштування
інвалідів роботодавці подають
(надсилають рекомендованим листом)
щороку до 1 березня відділенням Фонду, в
яких вони зареєстровані, за формою,
затвердженою Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Норматив робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів,
порядок його встановлення
визначаються виключно цим Законом.
Якщо іншими законами встановлюються
нормативи робочих місць, призначених
для працевлаштування інвалідів, або
порядок їх встановлення, відмінні від
зазначених у цьому Законі,
застосовуються положення цього Закону.

Згідно з ст. 18 Закону України № 875-ХІІ
забезпечення прав інвалідів на
працевлаштування та оплачувану роботу,
в тому числі з умовою про виконання
роботи вдома, здійснюється шляхом їх
безпосереднього звернення до
підприємств, установ, організацій чи до
державної служби зайнятості.

Підбір робочого місця здійснюється
переважно на підприємстві, де настала
інвалідність, з урахуванням побажань
інваліда, наявних у нього професійних
навичок і знань, а також рекомендацій
медико-соціальної експертизи.

Підприємства, установи, організації,
фізичні особи, які використовують
найману працю, зобов'язані виділяти та
створювати робочі місця для
працевлаштування інвалідів, у тому
числі спеціальні робочі місця,
створювати для них умови праці з
урахуванням індивідуальних програм
реабілітації і забезпечувати інші
соціально-економічні гарантії,
передбачені чинним законодавством,
надавати державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, і
звітувати Фонду соціального захисту
інвалідів про зайнятість та
працевлаштування інвалідів у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Інвалідам, які не мають змоги працювати
на підприємствах, в установах,
організаціях, державна служба
зайнятості сприяє у працевлаштуванні з
умовою про виконання роботи вдома.

Інваліди можуть залучатися до
оплачуваних громадських робіт за їх
згодою.

Відповідно до п.2 Порядку подання
підприємствами, установами,
організаціями та фізичними особами, що
використовують найману працю, звітів
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів та інформації, необхідної
для організації їх працевлаштування,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 31 січня 2007 р. N 70,
інформацію про наявність вільних
робочих місць (вакантних посад) для
працевлаштування інвалідів
роботодавці подають центру зайнятості
за місцем їх реєстрації як платників
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на випадок
безробіття за формою, затвердженою
Мінпраці за погодженням з
Держкомстатом.

Відповідно до частини 3 статті 18-1
Закону України № 875-ХІІ державна
служба зайнятості здійснює пошук
підходящої роботи відповідно до
рекомендацій МСЕК, наявних у інваліда
кваліфікації та знань, з урахуванням
його побажань.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що ВАТ "Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" є юридичною особою та
зареєстровано в Одеському обласному
відділенні Фонду соціального захисту
інвалідів з 04.10.2007 року за № 51/101/2143 .

28.02.2013 року ВАТ "Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" подало до
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів "Звіт
про зайнятість і працевлаштування
інвалідів за 2012 рік" за формою 10-ПІ
(поштова-річна), затвердженою наказом
Мінпраці України 10.02.2007 р. № 42 ,згідно з
яким середньооблікова кількість
штатних працівників облікового складу
у 2012 році становила 5457 особи, з них
середньооблікова кількість штатних
працівників, яким відповідно до
чинного законодавства встановлено
інвалідність - 213 осіб; кількість
інвалідів - штатних працівників, які
повинні працювати на робочих місцях,
створених відповідно до вимог ст. 19
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
становить 218 осіб.

ВАТ "Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" на протязі усього 2012
року подавало інформацію про наявність
вакантних посад, на яких можливе
працевлаштування інвалідів, що
підтверджується звітами за формою 3-ПН
"Звіт про наявність вакансій" станом на
18.01.2012 року, 01.02.2012 року, 16.02.2012 року,
12.03.2012 року, 10.04.2012 року, 17.04.2012 року,
15.05.2012 року, 06.06.2012 року, 11.06.2012 року,
18.06.2012 року, 21.06.2012 року, 26.06.2012 року,
03.07.2012 року, 09.07.2012 року, 16.07.2012 року,
19.07.2012 року, 24.07.2012 року, 30.07.2012 року,
08.08.2012 року, 17.08.2012 року, 23.08.2012 року,
003.09.2012 року, 14.09.2012 року, 21.09.2012 року,
15.10.2012 року, 23.10.2012 року, 30.10.2012 року,
06.11.2012 року, 12.11.2012 року, 19.12.2012 року .

Станом на 31.12.2012 року, з якого
вбачається, що станом на кінець
звітного періоду на підприємстві
відповідача працювало 211 інвалідів

Згідно ст. 20 Закону № 875-ХІІ
підприємства, установи, організації, у
тому числі підприємства, організації
громадських організацій інвалідів,
фізичні особи, які використовують
найману працю, де середньооблікова
чисельність працюючих інвалідів менша,
ніж установлено нормативом,
передбаченим статтею 19 цього Закону,
щороку сплачують відповідним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів
адміністративно-господарські санкції,
сума яких визначається в розмірі
середньої річної заробітної плати на
відповідному підприємстві, установі,
організації, у тому числі підприємстві,
організації громадських організацій
інвалідів, фізичної особи, які
використовують найману працю, за кожне
робоче місце, призначене для
працевлаштування інваліда і не зайняте
інвалідом.

Порушення термінів сплати
адміністративно-господарських санкцій
тягне за собою нарахування пені. Пеня
обчислюється виходячи з 120 відсотків
річних облікової ставки Національного
банку України, що діяла на момент
сплати, нарахованої на повну суму
недоїмки за весь її строк.

Судом 1-ої інстанції було встановлено,
що 12.03.2013 року Одеським обласним
відділенням Фонду соціального захисту
інвалідів за № 03-1/185 надіслано ВАТ
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" розрахунок
адміністративно-господарських санкцій
за 2012 звітний рік, відповідно до
якого відповідачу нарахована сума
адміністративно-господарських санкцій
у розмірі 248924 грн. 25 коп.

У зв'язку з несплатою відповідачем
вказаних
адміністративно-господарських санкцій
у строк до 18.05.2013 року, ВАТ
"Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" була нарахована пеня
у розмірі 1642 грн. 74 коп.

Згідно ст. 218 ГК України підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Згідно ст. 238 Господарського кодексу
України за порушення встановлених
законодавчими актами правил
здійснення господарської діяльності
до суб'єктів господарювання можуть
бути застосовані уповноваженими
органами державної влади або органами
місцевого самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків.

Із врахуванням положень ст.244-2 КАС
України щодо обов'язковості рішення
Верховного Суду України, прийнятого за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, та
постанови Верховного Суду України від
31 січня 2011 року (справа № 21-60а10), від 20
червня 2012 року (справа № 21-60а11), згідно з
якою , обов'язок підприємства зі
створення робочих місць для інвалідів
не супроводжується його обов'язком
займатись пошуком інвалідів для
працевлаштування, а у зв'язку із тим, що
відповідач здійснив всі залежні від
нього заходи щодо утворення робочих
місць для працевлаштування інвалідів,
на нього не може бути покладена
відповідальність за не направлення
уповноваженими органами необхідної
кількості інвалідів для
працевлаштування, відсутність у
населеному пункті за місцем
знаходження підприємства інвалідів,
які бажають працевлаштуватись.

Апеляційний суд погоджується з
висновком суду 1-ої інстанції ,що
відсутні підстави для стягнення з
відповідача, застосованих позивачем
адміністративно-господарських санкцій
та пені, так як обов'язок підприємства
щодо створення робочих місць для
інвалідів не супроводжується його
обов'язком підбирати і
працевлаштовувати інвалідів на
створені робочі місця. Такий обов'язок
покладається на органи
працевлаштування, що перелічені в ч.
1ст. 18 Закону України "Про основи
соціальної захищеності інвалідів в
Україні", а ВАТ "Енергопостачальна
компанія Одесаобленерго" своєчасно
створювало робочі місця для
працевлаштування інвалідів,
інформувало Одеський міський центр
зайнятості про наявність робочих місць
для працевлаштування інвалідів шляхом
подання звітності згідно вимог
законодавства, своєчасно звітувало до
Одеського обласного відділення Фонду
соціального захисту інвалідів.

Крім того, належних та допустимих
доказів , що відповідач не створив
робочі місця для працевлаштування
інвалідів, відмовляв інвалідам у
прийнятті на роботу, несвоєчасно
надавав державній службі зайнятості
інформацію, необхідну для організації
працевлаштування інвалідів, або
несвоєчасно звітував Фонду
соціального захисту інвалідів про
зайнятість та працевлаштування
інвалідів у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України позивачем
не надано. Між тим, позивачем не надано ,
а сам по собі факт невиконання
зазначеного нормативу не є підставою
для застосування
адміністративно-господарських
санкцій, оскільки відповідно до
Закону України "Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні"
обов'язок підприємства по створенню
робочих місць для інвалідів не
супроводжується його обов'язком
займатись пошуком інвалідів для
працевлаштування, та оскільки
відповідачем вжито всі передбачені
чинним законодавством заходи по
забезпеченню працевлаштування
інвалідів, на нього не може бути
покладена відповідальність за не
направлення уповноваженими органами
на підприємство необхідної кількості
інвалідів для працевлаштування, та за
відсутність інвалідів, які бажають
працевлаштуватись.

Апеляційний суд вважає, що судом першої
інстанції правильно застосовані норми
матеріального та процесуального права,
вірно встановлено фактичні обставини
справи та дана правова оцінка,
постановлене рішення суду першої
інстанції викладена достатньо повно,
висновки обґрунтовані з посиланням на
конкретні норми законів України та
відповідає чинному законодавству.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, оскільки
ґрунтуються на невірному трактуванні
позивачем фактичних обставин і норм
матеріального права.

Згідно з ч.2 ст.200 КАС України (в редакції
на момент вчинення процесуальної дії)
не може бути скасовано правильне по
суті рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 198 КАС України,
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на постанову суду першої
інстанції суд апеляційної інстанції
має право залишити апеляційну скаргу
без задоволення, а постанову суду - без
змін.

Таким чином , апеляційний суд доходить
до висновку, що не має підстав в межах
доводів апеляційної скарги для
скасування чи зміни постанови суду
1-ої інстанції .

Керуючись ч.1 ст. 195, ст.197, п.1 ч.1. ст.198,
200, п.1 ч.1 ст. 205,ст. 206,210, 211, 212 , ч. 5 ст. 254
КАС України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Одеського обласного
відділення Фонду соціального захисту
інвалідів залишити без задоволення, а
постанову Одеського окружного
адміністративного суду від 20.06.2013
р. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили через п'ять днів після
направлення її копії особам, які беруть
участь у справі та може бути оскаржена
у касаційному порядку безпосередньо до
Вищого Адміністративного Суду України
шляхом подання касаційної скарги
протягом 20 днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
Кравець О.О.

Суддя
Домусчі С.Д.

Суддя
Шеметенко Л.П.