Справа № 804/14408/13-а
Суддя: Барановський Роман Анатолійович
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2014 р. Справа № 804/14408/13-а
Дніпропетровський окружний
адміністративний суд у складі:

головуючого суддіБарановського Р. А.
при секретаріК.В. Канівець за участю:
позивача представника позивача
представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4 ОСОБА_5 розглянувши у
відкритому судовому засіданні у місті
Дніпропетровську адміністративну
справу за адміністративним позовом
ОСОБА_3 до Павлоградського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору з
боку відповідача: ОСОБА_6 про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду із
адміністративним позовом до
Павлоградського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору з
боку відповідача: ОСОБА_6, у якому
просить визнати протиправними дії
Павлоградського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області щодо
реєстрації ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
адресою: АДРЕСА_1.

Позивач, представник позивача, позов
підтримали і надавши пояснення,
аналогічні доводам викладеним у
позовній заяві.

Позовні вимоги мотивовані
протиправністю дій Павлоградського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області, які виразились у реєстрації
малолітньої доньки позивача ОСОБА_7 за
місцем проживання його колишньої
дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 без
письмової згоди ОСОБА_3, передбаченої
положенням п. 2.3 Порядка реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів, а
також ст. 3 Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання».

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував,
надавши обгрунтування аналогічні
доводам, викладеним у запереченнях на
адміністративний позов.

Позиція відповідача аргументована
правомірністю дій органу міграційної
служби. Відповідач зазначає, що на
момент звернення ОСОБА_6 до нього місце
проживання трирічної ОСОБА_7 не було
зареєстровано, батько дитини з приводу
її реєстрації до Павлоградського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області не звертався, тому, враховуючи
положення ст. 7 Конвенції про права
дитини та принцип 6 Декларації про
права дитини, а також з метою захисту
інтересів малолітньої дитини,
відповідачем була здійснена
реєстрація ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору з боку
відповідача: ОСОБА_6 в судове засідання
не з'явилась, про час і місце розгляду
справи була належним чином
повідомлена, про причини неявки суду не
повідомила.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
та заперечень, дослідивши докази, якими
вони обґрунтовуються, дійшов висновку,
що позов задоволенню не підлягає,
мотивуючи це наступним.

17.04.2010р. було зареєстровано шлюб ОСОБА_3
та ОСОБА_6. Від спільного шлюбу у
подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка
- ОСОБА_7 (Свідоцтво про народження
серії НОМЕР_1).

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 27.08.2013р. позов ОСОБА_3 до
ОСОБА_6 про розірвання шлюбу -
задоволено. Разом з тим у даному
судовому рішенні зазначається, що
сторони не досягли згоди з приводу
місця проживання та утримання дитини.

Згідно Довідки виконавчого комітету
Богуславської сільської ради
Павлоградського району
Дніпропетровської області, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та
проживає на території сільської ради
за адресою: АДРЕСА_2.

07.10.2013р. ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
Павлоградським районним відділом
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області було
зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1.

08.11.2013р. рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області (справа №185/8682/13-ц) суд вирішив
відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3
до ОСОБА_6, третя особа - орган опіки і
піклування Богуславської сільської
ради Павлоградського району
Дніпропетровської області про
визначення місця проживання дитини,
задовольнити зустрічний позов ОСОБА_6
та визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1
з матір'ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач оскаржив рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 08.11.2013р.
в апеляційному порядку.

Ухвалою Апеляційного суду
Дніпропетровської області
(провадження №22-ц/774/606/14) від 13.01.2014р.
апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилено, а
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 08.11.2013р. - залишено без змін.

Станом на день вирішення справи
вищезазначені судові рішення
оскаржуються позивачем у суді
касаційної інстанції.

Статтею 33 Конституції України
передбачено, що кожному, хто на
законних підставах перебуває на
території України, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України, за
винятком обмежень, які установлюються
законом.

Так, питання реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні регулюються
Законом України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" від 11.12.2003 року за
№1382-IV (з наступними змінами та
доповненнями) та Порядком реєстрації
місця проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів,
затверджених наказом Міністерства
внутрішніх справ України 22.11.2012 року за
№1077 та зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 18.12.2012 року за №2109/22421.

Статтею 2 Закону України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання" визначено, що громадянам
України, а також іноземцям та особам
без громадянства, які на законних
підставах перебувають в Україні,
гарантуються свобода пересування та
вільний вибір місця проживання на її
території, за винятком обмежень, які
встановлені законом.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання" визначено, що
реєстрація - внесення інформації до
Єдиного державного демографічного
реєстру про місце проживання або місце
перебування особи із зазначенням
адреси, за якою з особою може вестися
офіційне листування або вручення
офіційної кореспонденції.

Згідно ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу
України - місцем проживання фізичної
особи, яка не досягла десяти років, є
місце проживання її батьків
(усиновлювачів) або одного з них, з ким
вона проживає, опікуна або
місцезнаходження навчального закладу
чи закладу охорони здоров'я, в якому
вона проживає.

Процедуру реєстрації місця проживання
та місця перебування осіб в Україні,
зразки документів, необхідних для
реєстрації і зняття з реєстрації місця
проживання та місця перебування
визначено у Наказі Міністерства
внутрішніх справ України № 1077 від
22.11.2012 року, яким було затверджено
Порядок реєстрації місця проживання та
місця перебування фізичних осіб в
Україні та зразків необхідних для
цього документів, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 18 грудня
2012 року за № 2109/22421 (надалі за текстом -
Порядок № 1077).

Згідно вимог пунктів 1.2, 1.3 Порядоку №
1077: реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - це внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

Відомості про місце проживання та
місце перебування особи вносяться до
паспорта громадянина України,
тимчасового посвідчення громадянина
України, посвідки на постійне
проживання, посвідки на тимчасове
проживання, посвідчення біженця,
посвідчення особи, яка потребує
додаткового захисту, посвідчення
особи, якій надано тимчасовий захист
(далі - паспортний документ), довідки
про звернення за захистом в Україні.

Реєстрація/зняття з реєстрації місця
проживання/перебування здійснюється
управліннями, відділами (секторами)
Державної міграційної служби України
(далі - ДМС України) в районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (далі -
територіальний підрозділ ДМС України)
у день подання особою документів.
Реєстрація місця проживання особи може
бути здійснена з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання.

А пунктами 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6
вищевказаного Порядку № 1077 визначено
порядок реєстрації місця проживання
особи.

Так, громадянин України, а також
іноземець чи особа без громадянства,
які постійно або тимчасово проживають
в Україні, зобов'язані протягом десяти
днів після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів.

Для реєстрації місця проживання особа
або її законний представник подає до
територіального підрозділу ДМС
України, а після утворення центрів
надання адміністративних послуг (далі -
центр) - до відповідного центру:

письмову заяву про реєстрацію місця
проживання (додаток 5);

документ, до якого вносяться відомості
про місце проживання;

квитанцію про сплату державного мита
або документ про звільнення від його
сплати;

талон зняття з реєстрації місця
проживання в Україні (у разі зміни
місця проживання в межах України).
Талон зняття з реєстрації місця
проживання в Україні не подається у
разі оформлення реєстрації місця
проживання з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання;

документи, що підтверджують право на
проживання в житлі - ордер, свідоцтво
про право власності, договір найму
(піднайму, оренди) або інші документи. У
разі відсутності зазначених
документів реєстрація здійснюється за
згодою власника/співвласників житла,
наймача та членів його сім'ї на
реєстрацію місця проживання. У разі
реєстрації місця проживання у центрі
договір оренди житлового приміщення
може бути засвідчено адміністратором
центру;

свідоцтво про народження або свідоцтво
про належність до громадянства
України, якщо реєструється місце
проживання дитини, яка не досягла
16-річного віку;

заява про зняття особи з реєстрації
місця проживання, форма якої наведена в
додатку 8 до цього Порядку (у разі
здійснення реєстрації місця
проживання з одночасним зняттям з
реєстрації попереднього місця
проживання).

Відомості про дітей віком до 14 років,
місце проживання яких реєструється з
батьками, вносяться до заяви одного з
них. Особа, яка досягла 14-річного віку,
подає заяву про реєстрацію місця
проживання особисто.

При проживанні батьків за різними
адресами для реєстрації місця
проживання дитини, яка не досягла 14
років, разом з одним з батьків
надається письмова згода другого з
батьків та довідка територіального
підрозділу або адресно-довідкового
підрозділу територіального органу ДМС
України за місцем його проживання про
те, що дитина не зареєстрована разом з
ним.

Відомості про реєстрацію дитини, яка не
досягла 14 років, вносяться до картки
реєстрації того з батьків, з ким
реєструється місце проживання дитини,
та до адресної картки.

Стаття 7 Конвенції про про права дитини
від 20.11.1989р., ратифікованою постановою
Верховної ради України №789 ХІІ від
27.02.1991р. встановлює, що дитина має бути
зареєстрована зразу ж після народження
і з моменту народження має право на ім'я
і набуття громадянства, а також,
наскільки це можливо, право знати своїх
батьків і право на їх піклування.

Принцип 6 Декларації про права дитини
передачає, що дитина для повного та
гармонічного розвитку його
особистості потребує любові та
розуміння. Вона повинна, коли це
можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків в
будь-якому разі в атмосфері любові,
моральної та матеріальної
забезпеченності; малолітня дитина не
повинна, окрім тих випадків, коли є
виключні обставини, бути розлученою зі
своє ю матір'ю.

Враховуючи те, що на момент звернення
ОСОБА_6 до Павлоградського районного
відділу Головного управління
Державної міграційної служби України в
Дніпропетровській області місце
проживання трирічної ОСОБА_7 не було
зареєстровано, ОСОБА_3 з приводу
реєстрації доньки до Павлоградського
районного відділу Головного
управління Державної міграційної
служби України в Дніпропетровській
області не звертався, суд приходить до
висновку, що дії відповідача були
спрямовані на захист порушених прав
малолітньої ОСОБА_7 та не містять ознак
протиправності.

З огляду на викладене,
адміністративний позов ОСОБА_3 до
Павлоградського районного відділу
Головного управління Державної
міграційної служби України в
Дніпропетровській області за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору з
боку відповідача: ОСОБА_6 про визнання
протиправними дії, зобов'язання
вчинити певні дії - задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. 159-163 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного
позову відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили
та може бути оскаржена до
Дніпропетровського апеляційного
адміністративного суду в порядку та
строки, передбачені статтями 186 та 254
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Апеляційна скарга подається до
адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Якщо суб'єкта владних повноважень у
випадках та порядку, передбачених
частиною четвертою статті 167 цього
Кодексу, було повідомлено про
можливість отримання копії постанови
суду безпосередньо в суді, то
десятиденний строк на апеляційне
оскарження постанови суду
обчислюється з наступного дня після
закінчення п'ятиденного строку з
моменту отримання суб'єктом владних
повноважень повідомлення про
можливість отримання копії постанови
суду.

Постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, встановленого цим Кодексом,
якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Повний текст постанови складено
07 квітня 2014 року

Суддя Р.А. Барановський