Справа № 813/113/14
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2014-04-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
№ 813/113/14
Львівський окружний адміністративний
суд,
головуючого-судді
секретар судового засідання
за участі представників
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові адміністративну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Елат» до
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -
Позивач звернувся з позовом, в якому
просить визнати протиправним та
повідомлення-рішення відповідача від 28
листопада 2013 року №
Посилається на те, що оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
винесене відповідачем на підставі акту
перевірки від 18 листопада 2013 року
№ 276/115/22-10/22348212 «Про
результати позапланової виїзної
перевірки ТзОВ «Елат» з питань
правильності формування сум
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаєморозрахунках з ТзОВ «Гепард Груп»
за квітень 2013 року». Вважає, що висновки
викладені в акті перевірки не
відповідають дійсності та суперечать
вимогам податкового законодавства.
Зазначає, що господарські операції з
ТзОВ «Гепард Груп» підтверджуються
первинними бухгалтерськими
документами, які відповідають вимогам
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні». Тому вважає, що вказане
податкове повідомлення-рішення є
протиправним та таким, що підлягає
В судовому засіданні представник
позивача, позовні вимоги підтримав
повністю, з обґрунтувань викладених у
позовній заяві, а тому просить позов
Відповідачем подано письмове
заперечення проти позову, в якому
просить в позові відмовити,
посилається на те, що працівниками ДПІ
у Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області проведена
позапланова виїзна перевірка позивача
з питань правильності формування сум
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаєморозрахунках з ТзОВ «Гепард Груп»
за квітень 2013 року, за результатами
якої складено Акт перевірки
року. В процесі перевірки встановлено
порушення вимог ст.198 Податкового
кодексу України, зокрема неправомірне
відображення ТзОВ «Елат» у податковому
обліку господарських операцій з ТзОВ
«Гепард Груп». Зазначив, що позивачем
до перевірки не було представлено
документів, які б підтверджували факт
транспортування товару чи інших
первинних документів на підтвердження
фактичного виконання господарської
операції. Таким чином, позивачем
безпідставно включено суми податку на
додану вартість до податкового кредиту
на підставі безтоварних угод,
укладених з метою штучного формування
податкового кредиту, а не з метою
реального настання наслідків. А тому
вважає, що позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та безпідставними.
В судовому засіданні, представник
відповідача проти позову заперечив, з
підстав викладених у письмовому
запереченні проти позову та просить
відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши подані документи,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини справи на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступні обставини справи та надав їм
На підставі направлення від 05.11.2013 року
№ 364, згідно із п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 п.78.1 ст.78
Податкового кодексу України ДПІ у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області проведена
позапланова виїзна перевірка
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елат» з питань
правильності формування сум
податкових зобов'язань та податкового
кредиту з податку на додану вартість по
взаєморозрахунках з ТзОВ «Гепард Груп»
за квітень 2013 року, за результатами
якої складено Акт перевірки №
276/115/22-10/22348212 від 18 листопада 2013 року.
Як видно з висновків вищенаведеного
Акту перевірки, відповідачем
встановлено порушення зі сторони
позивача п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового
кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-ІV,
із змінами та доповненнями, в
результаті чого занижено податок на
додану вартість за квітень 2013 року на
суму 114 587,00 грн.
На підставі вищезазначеного Акту
перевірки відповідачем 28 листопада 2013
року винесено податкове
позивачу збільшено суму грошового
зобов'язання за платежем податок на
додану вартість за основним платежем 114
587,00 грн та за штрафними (фінансовими)
санкціями (штрафами) 57 293,50 грн.
Відповідач на підтвердження
обґрунтованості висновків перевірки,
викладених в акті та правомірності
винесення оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення посилається на
те, що ДПІ у Печерському районі м.Києва
встановлено, що ТзОВ «Гепард Груп» не
знаходиться за юридичною адресою,
фактично не має змоги здійснювати
господарські операції з придбання
товарів (робіт, послуг) через
відсутність у підприємства майна та
інших матеріальних ресурсів,
економічно необхідних для здійснення
основного виду діяльності, відсутні
умови для досягнення результатів
економічної діяльності, відсутні
управлінський та технічний персонал,
основні засоби, складські приміщення,
транспортні засоби, механізми,
наслідком чого є неможливість
постачання ТОВ «Гепард Груп» товарів в
адресу підприємств-покупців. Правочини
укладені ТОВ «Гепард Груп» з
контрагентами порушують публічний
порядок, суперечать інтересам держави
та суспільства, вчинені удавано з метою
ухилення від сплати податків третіх
осіб. Документи, що надані позивачем до
перевірки не підтверджують реальність
операції, тому, неможливо встановити
факт, чи справді актив отриманий від
вказаного контрагента ТОВ «Гепард
Груп». Таким чином, ТзОВ «Елат»
безпідставно включено суми податку на
додану вартість до податкового кредиту
на підставі безтоварних угод,
укладених з метою штучного формування
податкового кредиту, а не з метою
реального настання наслідків.
Відповідно до частин 1, 2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.
Відповідно до підпункту 14.1.181. пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України,
податковий кредит - сума, на яку платник
податку на додану вартість має право
зменшити податкове зобов'язання
звітного (податкового) періоду,
визначена згідно з розділом V цього
Правила формування податкового
кредиту визначені статтею 198
Податкового кодексу України.
Відповідно до п.198.1 ст.198
Податкового кодексу України право на
віднесення сум податку до податкового
кредиту виникає у разі здійснення
операцій з: а) придбання або
виготовлення товарів (у тому числі в
разі їх ввезення на митну територію
України) та послуг; б) придбання
(будівництво, спорудження, створення)
необоротних активів, у тому числі при
їх ввезенні на митну територію України
(у тому числі у зв'язку з придбанням
та/або ввезенням таких активів як
внесок до статутного фонду та/або при
передачі таких активів на баланс
платника податку, уповноваженого вести
облік результатів спільної
діяльності); в) отримання послуг,
наданих нерезидентом на митній
території України, та в разі отримання
послуг, місцем постачання яких є митна
територія України; г) ввезення
необоротних активів на митну територію
України за договорами оперативного або
фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника
податку на віднесення сум податку до
податкового кредиту відповідно до
пункту 198.2. цієї статті вважається дата
тієї події, що відбулася раніше: дата
списання коштів з банківського рахунка
платника податку на оплату
товарів/послуг; дата отримання
платником податку товарів/послуг, що
підтверджено податковою накладною.
Відповідно до п.198.3. ст.198
Податкового кодексу України
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи з договірної
(контрактної) вартості товарів/послуг,
але не вище рівня звичайних цін,
визначених відповідно до статті 39
цього Кодексу, та складається з сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням або виготовленням товарів
(у тому числі при їх імпорті) та послуг з
метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку; придбанням (будівництвом,
спорудженням) основних фондів
(основних засобів, у тому числі інших
необоротних матеріальних активів та
незавершених капітальних інвестицій у
необоротні капітальні активи), у тому
числі при їх імпорті, з метою
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи
такі товари/послуги та основні фонди
почали використовуватися в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку протягом звітного податкового
періоду, а також від того, чи здійснював
платник податку оподатковувані
операції протягом такого звітного
податкового періоду.
Отже, вказана норма Податкового
кодексу України пов'язує настання
права на податковий кредит з
призначенням придбаних або
виготовлених матеріальних та
нематеріальних активів (послуг) - для
використання таких у господарській
діяльності платника податку.
Пунктом 198.6. статті 198 Податкового
кодексу України встановлено заборону
віднесення до податкового кредиту сум
податку, сплаченого (нарахованого) у
зв'язку з придбанням товарів/послуг,
які не підтверджені податковими
накладними (або підтверджені
податковими накладними, оформленими з
порушенням вимог статті 201 цього
Кодексу) чи не підтверджені митними
деклараціями, іншими документами,
передбаченими пунктом 201.11 статті 201
У разі коли на момент перевірки
платника податку органом державної
податкової служби суми податку,
попередньо включені до складу
податкового кредиту, залишаються не
підтвердженими зазначеними цим
пунктом документами, платник податку
несе відповідальність відповідно до
Підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій, згідно з
вимогами ч.1 ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік», є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинний документ, згідно визначення
наведеного в ст.1 зазначеного Закону, це
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
На підтвердження реальності
здійснення господарських операцій з
ТзОВ «Гепард Груп» позивачем
представлено суду: податкові накладні
№№ 78 від 17.04.2013 року, 88 від 19.04.2013 року;
видаткові накладні №№ 78 від 17.04.2013
року, 88 від 19.04.2013 року та банківські
Також, представлено договір поставки №
400 від 30.11.2012 року з ДП «Львівський
бронетанковий завод», додаткову угоду
№ 1 від 28.12.2012 року до договору поставки;
податкові накладні №№ 2 від 18.04.2013 року,
5 від 22.04.2013 року; видаткову накладну №
1804 від 18.04.2013 року, накладну № 2204 від
22.04.2013 року, довіреності на отримання
цінностей № 378 від 18.04.2013 року, № 387 від
22.04.2013 року, картки складського обліку
матеріалів № 2411 та № 1236.
Всі представлені первинні документи
відповідають вимогам, встановленим
Законом України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", не викликають у суду сумнівів
щодо їх достовірності та підтверджують
реальний характер господарських
операцій між позивачем та його
Із наведеного випливає, що сама по
собі несплата податку продавцем (у тому
числі внаслідок ухилення від сплати) в
разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем та суму бюджетного
Не виконання контрагентом свого
зобов'язання по сплаті податку до
бюджету тягне відповідальність та
негативні наслідки саме щодо цієї
особи. Зазначені обставини не є
підставою для позбавлення платника
податку права на відшкодування податку
на додану вартість у разі, якщо
останній виконав усі передбачені
законом умови щодо отримання такого
відшкодування та має всі документальні
підтвердження розміру свого
податкового кредиту.
На викладені обставини також звертає
увагу Європейський Суд з прав людини у
рішенні від 22 січня 2009 року у справі
"БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява
№3991/03).
У згаданому рішенні Європейського суду
з прав людини зазначено, що враховуючи
своєчасне і повне виконання покупцем
своїх зобов'язань щодо подання
звітності з податку на додану вартість,
неможливість ним забезпечити
дотримання постачальником обов'язку
подавати звітність по податку на
додану вартість і той факт, що жодних
протиправних дій з боку контрагента
про які знав чи міг знати покупець
вчинено не було, суд вважає, що покупець
не повинен відповідати за наслідки
невиконання продавцем свої зобов'язань
своєчасно подавати звітність з податку
на додану вартість і в результаті чого
вдруге сплачувати податок на додану
вартість, а також пеню.
Як видно з акту перевірки висновки
відповідача про нереальність
господарських операції ТзОВ «Гепард
Груп» грунтуються на даних викладених
в акті перевірки Державної податкової
інспекції у Печерському районі м.Києва
від 16.08.2013 року №
825/26-55-22-08/38448989 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки ТзОВ
«Гепард Груп» щодо підтвердження
господарських відносин з платниками за
період діяльності з 23.10.2012 року по 31.07.2013
Позивачем надано суду копії судових
рішень, якими визнано протиправними
дії Державної податкової інспекції у
Печерському районі Головного
управління Міндоходів у м.Києві щодо
проведення зустрічної звірки ТзОВ
«Гепард Груп», таким чином постановою
Харківського окружного
адміністративного суду від 19.11.2013 року
у справі № 820/8968/13-а
визнано протиправними дії Державної
податкової інспекції у Печерському
районі Головного управління
Міндоходів у м.Києві щодо проведення
зустрічної звірки Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гепард
Груп», за результатами якої складено
акт № 825/26-55-22-08/38448989 «Про неможливість
проведення зустрічної звірки
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гепард Груп» щодо
підтвердження господарських відносин
з платниками за період діяльності з
23.10.2012 року по 31.07.2013 року, яка
відповідно до ухвали Харківського
апеляційного адміністративного суду
набрала законної сили 11 лютого 2014 року.
Відповідно до ст.86 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд оцінює докази, які є у
справі, за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному
та об'єктивному дослідженні. Ніякі
докази не мають для суду наперед
встановленої сили. Суд оцінює
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.
З урахуванням вищенаведеного, суд
вважає, що позивачем правомірно
включено суми податку на додану
вартість до податкового кредиту, а
відтак оскаржуване податкове
повідомлення-рішення відповідача
підлягає визнанню протиправним та
На підставі ст.94 вищенаведеного
Кодексу із урахуванням того, що рішення
ухвалене на користь позивача, який не є
суб'єктом владних повноважень, суд
присуджує всі здійснені ним
документально підтверджені судові
витрати з Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст.7-14, 69-71, 158-163, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд, -
Позов задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення-рішення
Державної податкової інспекції у
Шевченківському районі м.Львова
Головного управління Міндоходів у
Львівській області від 28 листопада 2013
Стягнути з Державного бюджету України
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Елат» сплачену ним
суму судового збору в розмірі 3 437 (три
тисячі чотириста тридцять сім) грн 61
Постанова суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо таку скаргу не
було подано. У разі подання апеляційної
скарги судове рішення, якщо його не
скасовано, набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.
Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що
постанова не набрала законної сили.

Апеляційна скарга на постанову
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії повного тексту
постанови до Львівського апеляційного
адміністративного суду через
Львівський окружний адміністративний
суд. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до Львівського апеляційного
адміністративного суду.

Головуючий
Ланкевич А.З.