Справа № 826/13634/13-а
Суддя: Ключкович В.Ю.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Костенко Д.А.
Суддя-доповідач: Ключкович В.Ю.
У Х В А Л А

Іменем України

02 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого - судді
Ключковича
В.Ю.,

суддів
Борисюк
Л.П.

Собківа
Я.М.

при секретарі
Шевчук К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві на
постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 жовтня 2013 року у
справі за адміністративним позовом
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 до
Державної податкової інспекції у
Деснянському районі Головного
управління Міністерства доходів і
зборів України у місті Києві про
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В
И В:

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
23 грудня 2013 року адміністративний
позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_3
задоволено. Скасовано податкове
повідомлення-рішення Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 22.03.2013 №.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій, вказуючи на порушення
судом норм матеріального та
процесуального, права просить
скасувати оскаржуване рішення та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст.41 КАС
України у разі неявки у судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, чи якщо відповідно до
положень цього Кодексу розгляд справи
здійснюється за відсутності осіб, які
беруть участь у справі (у тому числі при
розгляді справи у порядку письмового
провадження), фіксування судового
засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, оцінивши їх в сукупності,
колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а постанову
суду першої інстанції - без змін з
наступних підстав.

Згідно зі ст.198 ч.1 п.1 та ст.200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції дійшов висновку про
вірність і переконливість доводів
позивача про відсутність зазначених в
акті порушень і правомірність
декларування позивачем спірного
податкового кредиту з ПДВ, оскільки
такі доводи позивача відповідають
приписам ЦК, ПК і в достатній мірі
підтверджені наданими до суду
доказами.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду
погоджується з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та
матеріалами справи підтверджено, що
згідно з наказом від 30.01.2013 №160 та пп.
78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК відповідачем
проведено документальну позапланову
невиїзну перевірку позивача з питань
повноти обчислення та своєчасності
сплати ПДВ по фінансово-господарських
взаємовідносинах із ТОВ "Плекальня" за
січень 2012р., за результатами якої
відповідачем складено акт від 18.02.2013
№291/17-10/НОМЕР_1 та винесено позивачу
податкове повідомлення-рішення від
22.03.2013 №, яким збільшено грошове
зобов'язання з ПДВ на 8333,34 грн.

Рішеннями Державної податкової служби
у м. Києві від 05.06.2013 №147/Ш/12-3-03 та
Міністерства доходів і зборів України
від 17.07.2013 №3028/Ш/99-99/10-01-03-14 оскаржуване
податкове повідомлення-рішення
залишено без змін.

Спірне грошове нарахування здійснено
за порушення позивачем у січні 2012р. п. 1,
5 ст. 203, п.1, п. 2 ст. 215, п. 1 ст. 216, ст. 228, ст.
626, ст. 629, ст. 650, ст. 655, ст. 658, ст. 662 ЦК
України, а також п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198,
п. 200.1 ст. 200 ПК, у зв'язку з чим, як
зазначено в акті перевірки, занижено
ПДВ за лютий 2012р. на суму 6666,67 грн.

Даючи правову оцінку обставинам справи
та діям податкового органу, колегія
суддів Київського апеляційного
адміністративного суду зазначає
наступне.

Згідно вимог п. 187.1 ст. 187 Податкового
кодексу України, датою виникнення
податкових зобов'язань з постачання
товарів/послуг вважається дата, яка
припадає на податковий період,
протягом якого відбувається будь-яка з
подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від
покупця/замовника на банківський
рахунок платника податку як оплата
товарів/послуг, що підлягають
постачанню, а в разі постачання
товарів/послуг за готівку - дата
оприбуткування коштів у касі платника
податку, а в разі відсутності такої -
дата інкасації готівки у банківській
установі, що обслуговує платника
податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі
експорту товарів - дата оформлення
митної декларації, що засвідчує факт
перетинання митного кордону України,
оформлена відповідно до вимог митного
законодавства, а для послуг - дата
оформлення документа, що засвідчує
факт постачання послуг платником
податку.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу
України визначено, що податковий
кредит звітного періоду складається з
сум податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 193.1 статті 193
цього Кодексу, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з:
придбанням товарів та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Пунктом 198.6 ст.198 Податкового Кодексу
визначено, що не відносяться до
податкового кредиту суми податку,
сплаченого (нарахованого) у зв'язку з
придбанням товарів/послуг, не
підтверджені податковими накладними
або оформлені з порушенням вимог чи не
підтверджені митними деклараціями
(іншими подібними документами згідно з
пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Законом України від 16.07.1999 №996-XIV "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" встановлено, що
бухгалтерський облік є обов'язковим
видом обліку, який ведеться
підприємством та на даних якого
ґрунтується, зокрема, податкова
звітність (ч.2 ст.3). Підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій визначено первинні документи,
які фіксують факти здійснення
господарських операцій (ч.1 ст.9) та які
повинні містити обов'язкові реквізити
первинних документів, визначені у ч.2
ст.9.

Правовий аналіз наведених норм
законодавства дає підстави зробити
висновок, формування податкового
кредиту з ПДВ обумовлено придбанням
платником товарів, робіт (послуг) з
метою їх використання в межах
господарської діяльності та
реалізується за наявності в платника
належно оформлених підтверджуючих
проведення господарських операцій
первинних документів і податкових
накладних.

Так, факт здійснення позивачем
правовідносин із контрагентом ТОВ
«Плекальня» підтверджується копією
договору №2-ю від 04.01.2012, укладеного між
позивачем (Замовник) і ТОВ "Плекальня"
(Виконавець) про здійснення юридичного
обслуговування, а також складені
сторонами на його виконання акта №1
виконаних робіт (наданих послуг) від
31.01.2012 на загальну суму 40000 грн. (у т.ч.
ПДВ - 6666,67 грн.) і виписаної ТОВ
"Плекальня" податкової накладної від
31.01.2012 №3 на суму 40000 грн. (у т.ч. ПДВ - 6666,67
грн.).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що позивачем було
дотримано вимоги щодо документального
підтвердження спірних сум податкового
кредиту, а, отже, і правомірність
відображення їх у податковій
звітності.

Колегія суддів вважає необґрунтованим
висновок податкового органу про
завищення позивачем податкового
кредиту з ПДВ у лютому 2012 р. на суму 6 666,67
грн., оскільки, як підтверджується
наявними матеріалами справи, по-перше,
така перевірка проводилася
відповідачем за період діяльності
позивача - січень 2012 р. (Акт від 18.02.2013 р.
№ 291/17-10/НОМЕР_1), хоча порушення
встановлені відповідачем в Акті
перевірки саме за лютий 2012 р., що не
відповідає періоду за який проводилася
така перевірка, та по-друге, податкова
накладна №3 складена постачальником
послуг (ТОВ "Плекальня") 31.01.2012, тобто
після реєстрації позивача платником
ПДВ і в силу положень п. 198.6 ст. 198 ПК
включення зазначеної ПДВ до
податкового кредиту за лютий 2012р. не є
порушенням податкового законодавства.,
а отже зазначене також підтверджує
відсутність завдання будь-якої шкоди
Державному бюджету за наслідками
правовідносин ФОП ОСОБА_3 із
контрагентом ТОВ «Плекальня», що
фактично відбувалися у січні 2012 р. за
договором про надання правової
допомоги № 2-Ю від 04.01.2012 р.

Крім того, як вбачається з наявних
матеріалів справи, зокрема з акту
перевірки 18.02.2013 №291/17-10/НОМЕР_1, в якості
єдиного обґрунтування висновків про
порушення позивачем вказаних вимог
податкового законодавства, а також
висновків про нікчемність правочинів
між позивачем та контрагентом ТОВ
«Плекальня», відповідачем в Акті
перевірки позивача зазначено про
фіктивну діяльність іншого
контрагента ТОВ «Плекальня», а саме ТОВ
«КПД-Будтехніка» (відсутність
матеріально-технічної бази та трудових
ресурсів), із яким позивач взагалі
жодних правовідносин не мав, а тому
судом першої інстанції вірно не взято
даний акт до уваги, оскільки він не
спростовує можливість здійснення
господарських операцій та правового
значення складених між позивачем та
контрагентом ТОВ «Плекальня» за такими
операціями первинних документів.

Крім того, порушення контрагентами
позивача вимог законодавства про
порядок здійснення господарської
діяльності не може бути підставою для
висновку щодо безтоварності
відповідних господарських операцій, а
неможливість підтвердження сплати
податку на додану вартість продавцем
та/або іншими контрагентами в ланцюгу
постачальників, а також виявлення
податковим органом ознак фіктивності
постачальників в розрізі контрагентів
в разі фактичного здійснення
господарської операції не впливає на
формування податкового кредиту
покупцем.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що позивачем у
відповідності до вимог чинного
законодавства до складу податкового
кредиту включено суму податку на
додану вартість на підставі податкових
накладних, отриманих позивачем від
платника податку ТОВ «Плекальня»
встановлення судом на підставі
матеріалів справи реальності
здійснення господарських операцій,
натомість, відповідачем в порушення ч.2
ст.71 КАС України не доведено
правомірності оскаржуваного
податкового повідомлення - рішення, яке
є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно зі ст.159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права, що на думку
колегії апеляційного
адміністративного суду, дотримано
судом першої інстанції.

За таких обставин, суд апеляційної
інстанції приходить до висновку, що
постанова суду першої інстанції
постановлена з дотриманням норм
процесуального та матеріального права,
доводи апеляційної скарги не
спростовують висновки суду першої
інстанції, у зв'язку з чим підстав для
скасування постанови суду першої
інстанції не вбачається.

Керуючись ст.ст.160,198,200, 205,206, 212, 254 КАС
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міністерства доходів і зборів України
у місті Києві - залишити без
задоволення.

Постанову Окружного адміністративного
суду міста Києва від 01 жовтня 2013 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня її
складення в повному обсязі шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено та
підписано 04.04.2014 року.

Головуючий суддя:
В.Ю.Ключкович

Судді:
Л.П.
Борисюк

Я.М.Собків

.

Головуючий суддя
Ключкович В.Ю.

Судді:
Борисюк Л.П.

Собків Я.М.