Справа № 437/14239/13-а
Суддя: Білак С. В.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Кравченко Н.О.
Суддя-доповідач - Білак С. В.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року справа №437/14239/13-а

Приміщення суду за адресою: 83017, м.
Донецьк, бульвар Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді Білак С.В.,
суддів Чебанова О.О., Сухарька М.Г.,
розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська на постанову
Ленінського районного суду м.Луганська
від 05 грудня 2013 року у справі № 437/14239/13-а
за позовом ОСОБА_2 до Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м.Луганська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
державну службу", стягнення моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2013 року ОСОБА_2 (далі - позивач)
звернулась до суду з позовом до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська (далі -
відповідач) про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, призначеної
відповідно до Закону України "Про
державну службу", стягнення моральної
шкоди.

Позивач просила визнати
неправомірними та протиправними дії
відповідача щодо здійснення
перерахунку пенсії за окремий період
часу (з 06.12.2006 року по 31.01.2008 року).
Зобов'язати відповідача здійснити
подальший перерахунок та виплату
пенсії з 01.02.2008 року по теперішній час
та довічно з урахуванням 40 відсотків
надбавки за вислугу років, згідно
довідки Головного управління
Міндоходів у Луганській області від
12.07.2013 року № 3158/12-32-05/6. Зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії з 06.12.2006 року по
теперішній час та довічно з
урахуванням 82 % від середньої
заробітної плати згідно ч. 1 ст. 28
Конституції України. Зобов'язати
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії з 01.02.2008 року по
теперішній час та довічно з
урахуванням проведеного коригування
інших виплат (матеріальної допомоги у
сумі 6399,56 грн. та індексації - 426,53 грн.)
керуючись правилами Порядку № 226/509 -
Порядок коригування розміру виплат,
включених до заробітку для обчислення
пенсії згідно із Законом України «Про
державну службу», затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України,
Міністерства фінансів України від
11.08.2003 року № 226/509.

30 вересня 2013 року позивач надала до
суду доповнення до адміністративного
позову. Позивач просила зобов'язати
відповідача здійснити нарахування та
виплату недоплату до пенсії з
врахуванням грошової компенсації за
невикористану відпустку у сумі 544,79 грн.
з 06.12.2006 року по теперішній час та
довічно та стягнути моральну шкоду у
розмірі 2000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м.
Луганська від 05 грудня 2013 року позовні
вимоги ОСОБА_2 до Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська про визнання дій
неправомірними, зобов'язання здійснити
перерахунок пенсії, призначеної
відповідно до Закону України «Про
державну службу», та стягнення
моральної шкоди, за період з 06.11.2006 року
по 15.03.2013 року включно було залишено без
розгляду.

Постановою Ленінського районного суду
м. Луганська від 05 грудня 2013 рокупозов
було задоволено частково.

Визнано дії Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська щодо відмови у перерахунку
пенсії ОСОБА_2 з урахуванням надбавки
за вислугу років у розмірі 40% та з
урахуванням 82% від заробітної плати, з
якої обчислюється пенсія,
неправомірними та протиправними.

Зобов'язано Управління Пенсійного
фонду України в Ленінському районі м.
Луганська здійснити ОСОБА_2
перерахунок та виплату пенсії з 16
березня 2013 року з урахуванням надбавки
за вислугу років у розмірі 40%
відповідно до довідки Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 12.07.2013 року № 3158/12-32-05/6 та з
урахуванням 82% від заробітної плати, з
якої обчислюється пенсія.

В іншій частині позовних вимог було
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, відповідач подав апеляційну
скаргу, в якій просить постанову суду
першої інстанції скасувати,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
та відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, щофакт нарахування на суми
матеріальної допомоги та індексації
страхових внесків не є підставою для
включення їх до складу заробітної
плати державного службовця та
врахування при обчисленні розміру
пенсії державного службовця.

Твердження, що пенсія державного
службовця повинна обчислюватися з
будь-яких отриманих ним виплат, якщо на
них нараховувалися страхові внески, є
помилковим, оскільки частиною 2 статті
37 Закону України «Про державну службу»
передбачено, що пенсія призначається
від сум саме заробітної плати, а не
будь-яких виплат. Оскільки матеріальна
допомога на оздоровлення, грошова
компенсація за невикористану
відпустку а також індексація
заробітної плати до складу заробітної
плати державного службовця не входить,
то обчислення пенсії позивачу з їх
урахуванням суперечить положенням ч. 2
ст. 37 Закону України «Про державну
службу».

Провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з
15.03.2013 рокуз урахуванням 40% надбавки за
вислугу років та сум графи «Інші
виплати» з застосуванням 82% від усіх
виплат, на які нараховані страхові
внески на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування для призначення
пенсії немає законних підстав.

Особи, які беруть участь у справі, у
судове засідання не прибули, належним
чином були повідомлені про дату, час і
місце судового засідання. Відповідно
до п.2 ч.1 ст. 197 КАС України, суд
апеляційної інстанції розглядає
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача
перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволеннюз
наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що на заяву позивача від
09.07.2013 року відповідачем, 12.07.2013 року
була надана інформація, оформлена
листом за № 3158/12-32-05/61 про складові
заробітної плати позивача (а.с.10-11).

25.07.2013 року позивач звернулася до
відповідача із заявою про перерахунок
пенсії згідно листа від 12.07.2013 року за №
3158/12-32-05/61, наданого головним
управлінням Міндоходів у Луганській
області, але відповідачем було
відмовлено у проведенні перерахунку
пенсії посилаючись на те, що Управління
не було зобов'язано проводити
перерахунок пенсії згідно
вищевказаного листа (а.с.12).

Щодо вимог позивача про зобов'язання
відповідача здійснити подальший
перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2008
року по теперішній час та довічно з
урахуванням 40 відсотків надбавки за
вислугу років, згідно довідки
Головного управління Міндоходів у
Луганській області від 12.07.2013 року №
3158/12-32-05/6.

В матеріалах справи міститься лист
інформаційного характеру Головного
управління Міндоходів у Луганській
області від 12.07.2013 року № 3158/12-32-05/6, а не
довідка встановленого зразку, як
зазначає позивач.

Чинним законодавством передбачено
надання довідок з місця роботи до
органів Пенсійного фонду за
затвердженої формою для призначення
пенсії державним службовцям
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

Постановою Правління Пенсійного фонду
України «Про затвердження форм довідок
про заробітну плату, що подаються для
призначення (перерахунку) пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу» передбачено форми
довідок про заробітну плату, в тому
числі встановлено складові заробітної
плати, які зазначаються під час
призначення (перерахунку) пенсії.

Постановою правління Пенсійного фонду
України від 14.02.2011 року № 5-1 «Про
виконання рішення Окружного
адміністративного суду м. Києва по
справі № 2а-4753/09/2670» визнано такими, що
втратили чинність: п. п. 1.2. п. 1 постанови
правління Пенсійного фонду України від
30.10.2008 року № 19-11 «Про затвердження форм
довідок про заробітну плату, що
подаються для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу»,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 04.12.2008 року за № 1161/15852, форму
довідки про складові заробітної плати,
що подається для призначення пенсії
відповідно до Закону України «Про
державну службу».

При цьому, постановою затверджено нову
форму довідки про складові заробітної
плати (за останні 24 календарні місці
роботи або за будь-які 60 календарних
місяців роботи підряд перед зверненням
за пенсією), що подається для
призначення пенсії відповідно до
Закону України «Про державну службу». В
цій довідці передбачена така графа як
«інші виплати», до якої включаються
матеріальна допомога для вирішення
соціально-побутових питань, допомога
на оздоровлення, грошові винагороди,
індексація та інші надбавки, на які
нараховані були страхові внески.

Лист, який наданий позивачем до суду та
відповідача, не відповідає формі, яка
затверджена Постановою правління
Пенсійного фонду України від 14.02.2011
року № 5-1 «Про виконання рішення
Окружного адміністративного суду м.
Києва по справі № 2а-4753/09/2670» та зокрема
в ній відсутні відомості про
нарахування страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування.

Колегія суддів приходить до висновку
про те, що позивач не звертався до
відповідача з довідкою встановленого
зразку, а тому в нього відсутні
підстави вимагати перерахунку пенсії,
який можливо провести лише за
зазначеною довідкою.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
відповідача здійснити перерахунок та
виплату пенсії в розмірі 82%, суд
апеляційної інстанції зазначає
наступне.

Законом України № 3668-V1 від 08.07.2011 року
"Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи" внесені зміни в редакцію
статті 37 та ст.37-1 Закону України "Про
державну службу", які діють з 01.10.2011
року, відповідно до яких пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80% суми їх заробітної плати, з
якої було сплачено єдиний внесок на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, а до 1 січня 2011
року - страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування. Перерахунок пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування
працюючого державного службовця
відповідної посади та рангу на момент
виникнення права на перерахунок
пенсії.

В даному випадку пенсійне забезпечення
позивача здійснюється за двома
нормативними актами: Законом України
«Про державну службу» та Законом
України «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи».

Порівняльний аналіз вказаних законів
свідчить про те, що з однопредметних
законодавчих норм однакової юридичної
сили, що не визнані неконституційними в
установленому порядку, підлягає
застосуванню та, що прийнята пізніше.

Тобто, Закон України від 08.07.2011 року №
3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого
забезпечення реформування пенсійної
системи» в даному випадку підлягає
беззаперечному застосуванню.

Щодо вимог позивача про зобов'язання
управління провести коригування інших
виплат відповідно до Порядку
коригування розміру виплат, включених
до заробітку для обчислення пенсії
згідно із Законом України "Про державну
службу", затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної
політики України. Міністерства
фінансів України від 11.08.2003 року №226/509,
суд виходить з наступного.

Цей Порядок розроблений у зв'язку з
прийняттям Закону України "Про
внесення змін до Закону України "Про
державну службу" від 16 січня 2003 року та
на виконання постанови Кабінету
Міністрів України від 31 травні 2000 року N
865 "Про деякі питання вдосконалення
визначення розмірів заробітку для
обчислення пенсії" із змінами і
доповненнями. Розмір виплат (крім
посадових окладів, надбавок за ранг
або кваліфікаційні класи, класний чин
або спеціальні звання, вислугу років),
які нараховані виходячи з посадового
окладу та рангу до прийняття постанови
Кабінету Міністрів України про
підвищення розміру заробітної плати
працюючим державним службовцям і
включаються в заробіток для обчислення
пенсії відповідно до Закону України
"Про державну службу", коригується за
коефіцієнтом підвищення посадового
окладу та надбавки до нього за ранг, що
визначається окремо для кожного
працівника шляхом ділення суми
посадового окладу і надбавки за ранг,
встановлених йому постановою Кабінету
Міністрів України про підвищення
заробітної плати, на суму посадового
окладу і надбавки до нього за ранг, які
працівник мав до підвищення заробітної
плати.

Інші виплати, які розраховуються
виходячи з посадового окладу,
коригуються на коефіцієнт підвищення,
який визначається у вищезазначеному
порядку шляхом ділення посадових
окладів. Розміри посадових окладів і
надбавок за ранги за станом на останній
день до підвищення заробітної плати
визначаються за довідками установ чи
організацій.

Розмір виплат, нарахованих
працівникові з моменту прийняття
постанови Кабінету Міністрів України
про підвищення розміру заробітної
плати працюючим державним службовцям,
не коригується.

Оскільки після призначення пенсії
позивачки Кабінетом Міністрів України
з 01.02.2008 року підвищувався розмір
заробітної плати працюючим державним
службовцям, розмір виплат включених до
заробітку для обчислення пенсії не
коригується.

Щодо вимог позивачки про включення до
заробітної плати, з якої обчислюється
пенсія,грошової компенсації за
невикористану щорічну відпустку, суд
зазначає, що згідно ч. 2 ст. 37 Закону
України «Про державну службу» в
редакції Закону, що діяла на момент
призначення пенсії позивачці, пенсія
державним службовцям призначається в
розмірі 80 відсотків від сум їх
заробітної плати, на які нараховуються
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 33 Закону України
«Про державну службу» заробітна плата
державних службовців складається з
посадових окладів, премій, доплати за
ранги, надбавки за вислугу років на
державній службі та інших надбавок.
Згідно ч. 7 ст. 33 цього ж Закону умови
оплати праці державних службовців,
розміри їх посадових окладів, надбавок,
доплат і матеріальної допомоги
визначаються Кабінетом Міністрів
України.

Вказані норми передбачають, що
призначення (перерахунок) пенсії
здійснюється виходячи із сум
заробітної плати, на які нараховані
страхові внески на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування.

У зв'язку з відсутністю довідки
встановленого зразку, суд не має
можливості встановити чи були
нараховані страхові внески на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування, саме на грошову
компенсацію за невикористану
відпустку.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача 2000 гри. у якості
відшкодування завданої моральної
шкоди.

Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу
України, моральна шкода серед іншого
може полягати у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї.

Суд приймає до уваги роз'яснення
Пленуму Верховного Суду України, що
викладені в п. 4 та п. 5 його Постанови
від 31.03.1995 року № 4, а саме про те, що в
своєму позові про стягнення моральної
шкоди позивач має зазначати в чому
полягає ця шкода, якими неправомірними
діями чи бездіяльністю її заподіяно
позивачеві, з яких міркувань він
виходив, визначаючи розмір шкоди, та
якими доказами це підтверджується.
Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

З огляду на вищезазначене один лише
факт порушення прав позивачки не є
безумовною підставою для прийняття
судом рішення про стягнення з
відповідача відшкодування моральної
шкоди в заявленому позивачем розмірі.

Зважаючи на те, що позивачка в своєму
позові обмежилась лише твердженням про
завдання їй моральної шкоди, при цьому
не зазначила в чому ця шкода конкретно
полягає та в порушення вимог ст. 60 ЦПК
України не навела належних та
допустимих доказів цим обставинам, не
обґрунтувала розрахунку заявленої до
стягнення суми відшкодування, суд не
вбачає підстав для стягнення з
відповідача заявленої позивачем суми
відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.202 КАС України
підставами для скасування постанови
суду першої інстанції та ухвалення
нового рішення є порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на вищезазначене, судова
колегія прийшла до висновку, що
постанова суду першої інстанції
винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим відповідно до приписів
ст.202 КАС України, - підлягає скасуванню
з постановленням нового рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог в
повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 160, 167, 184, 195, 197, 198, 202, 205, 207, 211, 212, 254
Кодексу адміністративного судочинства
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Ленінському
районі м. Луганська - задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду
м. Луганська від 05 грудня 2013 року у
справі № 437/14239/13-а за позовом ОСОБА_2 до
Управління Пенсійного фонду України в
Ленінському районі м. Луганська про
визнання дій неправомірними,
зобов'язання здійснити перерахунок
пенсії, призначеної відповідно до
Закону України "Про державну службу",
стягнення моральної шкоди - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 -
відмовити.

Постанова набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Головуючий суддя
С.В.Білак

Судді
О.О.Чебанов

М.Г.Сухарьок