Справа № 810/5727/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Василенко Г.Ю.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

розглянувши у письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Київського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом ОСОБА_2 до Ірпінської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Київській області про
визнання протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до
Київського окружного
адміністративного суду з позовом до
Ірпінської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Київській
області (далі - Відповідач) про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№ від 13.09.2013 року про нарахування
грошового зобов'язання по сплаті
земельного податку з фізичних осіб в
сумі 10 275,51 грн.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2013
року в задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Відповідно ч.1 ст.197 КАС України суд
апеляційної інстанції може розглянути
справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами, якщо справу може бути
вирішено на основі наявних у ній
доказів, у разі, зокрема, неприбуття
жодної з осіб, які беруть участь у
справі, у судове заідання, хоча вони
були належним чином повідомлені про
дату, час і місце судового засідання.

З огляду на вказане, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розглянути справу в порядку письмового
провадження за наявними у справі
матеріалами.

Згідно ст.41 КАС України фіксування
судового засідання за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
Позивачу на праві приватної спільної
часткової власності належить частина
комплексу ДОК-22 у вигляді нежитлової
будівлі малярного цеху, розташованого
на земельній ділянці по АДРЕСА_1 на
земельній ділянці площею 0,4230 га, що
підтверджується витягом зі свідоцтва
про реєстрацію права власності на
нерухоме майно Серія ССА №757672 (а.с.14).

Крім того, Позивач є платником єдиного
податку, що підтверджується
відповідними свідоцтвами платника
єдиного податку (а.с.15-17).

24.12.2010 року між Пісківською селищною
радою між фізичними особами -
підприємцями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено
договір оренди землі площею 0,4230 га,
строком на 49 років.

В державному реєстрі земель вказаний
договір не зареєстровано.

На підставі акту перевірки
Бородянського відділення Ірпінської
об'єднаної податкової інспекції
№388/17- від 29.07.2013 року,
перевіряючими встановлено порушення
Позивачем ст.286 Податкового кодексу
України.

13.09.2013 року Відповідачем прийняте
податкове повідомлення-рішення №
про збільшення Позивачу суми грошового
зобов'язання з земельного податку з
фізичних осіб.

Згідно ст.206 Земельного кодексу України
використання землі в Україні є платним.
Об'єктом плати за землю є земельна
ділянка.

Плата за землю справляється відповідно
до закону.

Відповідно ст.270 Податкового кодексу
України земельні ділянки, які
перебувають у власності або
користуванні, а також земельні частки
(паї), що перебувають у власності, є
об'єктами оподаткування плати за землю.

Пунктом 287.6 статті 287 Податкового
кодексу України встановлено, що при
переході права власності на будівлю,
споруду (їх частину) податок за
земельні ділянки, на яких розташовані
такі будівлі, споруди (їх частини), з
урахуванням прибудинкової території
сплачується на загальних підставах з
дати державної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Згідно п.287.6 ст.287 Податкового кодексу
України за земельну ділянку, на якій
розташована будівля, що перебуває у
спільній власності кількох юридичних
або фізичних осіб, податок
нараховується з урахуванням
прибудинкової території кожному з
таких осіб.

Відповідно п.290.1 ст.290 Податкового
кодексу України плата за землю
зараховується до відповідних місцевих
бюджетів у порядку, визначеному
Бюджетним кодексом України для плати
за землю.

Положеннями підрозділу 8 «Особливості
справляння єдиного податку та
фіксованого податку» розділу ХХ
«Перехідні положення» Податкового
кодексу України встановлено, що з 1
січня 2011 року до внесення змін до
розділу XIV Податкового кодексу України
в частині оподаткування суб'єктів
малого підприємництва Указ Президента
України від 3 липня 1998 року №727 «Про
спрощену систему оподаткування, обліку
та звітності суб'єктів малого
підприємництва» (з наступними змінами)
та абзаци шостий - двадцять восьмий
пункту 1 статті 14 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року №13-92 «Про прибутковий
податок з громадян» застосовуються з
урахуванням таких особливостей,
зокрема, платники єдиного податку не є
платниками земельного податку, крім
земельного податку за земельні
ділянки, що не використовуються для
ведення підприємницької діяльності.

У фізичних осіб-підприємців даний вид
діяльності обов»язково повинен бути
зазначений у Свідоцтві про сплату
єдиного податку.

Так, із змісту свідоцтва про сплату
єдиного податку Серія Ж №686815 від 01.01.2010
року не вбачається, що Позивачем
ведеться саме такий вид
підприємницької діяльності, для якої
використовується земельна ділянка.

Отже, Позивач не є особою, звільненою
відповідно норм законодавства від
обов»язку сплачувати земельний
податок.

З огляду на вказане, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанці про правомірність
оскаржуваного податкового
повідомлення-рішення.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а постанову Київського
окружного адміністративного суду від 19
грудня 2013 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі та
може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України в
порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.