Справа № 253/14512/13-а
Суддя: Лях О.П.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий у 1 інстанції - Лук'янова О.В.
Суддя-доповідач - Лях О.П.
ДОНЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2014 року
справа №253/14512/13-а
приміщення суду за адресою:83017, м.
Донецьк, бул. Шевченка, 26

Донецький апеляційний
адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Лях О.П.,

суддів: Нікуліна О.А.,
Жаботинської С.В.,

розглянувши у порядку письмового
провадження апеляційну скаргу
Центрально-Міського управління праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради Донецької
області на постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 23
січня 2014 р. у справі № 253/14512/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Центрально-Міського
управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради Донецької області, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Донецькій області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
перерахувати і виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовною
заявою до Центрально-Міського
управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради Донецької області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
перерахувати і виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку.

Постановою Центрально-Міського
районного суду м.Горлівки Донецької
області від 23 січня 2014 р. позовні вимоги
задоволені частково, зокрема, визнано
протиправною бездіяльність
Центрально-Міського управління праці
та соціального захисту населення
Горлівської міської ради щодо не
нарахування та невиплати, щомісячно,
ОСОБА_2 допомоги по догляду за дитиною
до досягнення нею трирічного віку за
червень - жовтень 2013 року в розмірі
прожиткового мінімуму на дитину віком
до 6 років та зобов'язано здійснити
перерахунок та виплату за рахунок
коштів Державного бюджету України на
користь позивача допомогу по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку у розмірі прожиткового
мінімуму для дітей віком до шести
років за період з 01 червня 2013 року по 31
жовтня 2013 року з урахуванням фактично
виплачених сум.

В апеляційній скарзі відповідач
просить скасувати постанову суду
першої інстанції як прийняту з
порушенням норм матеріального права та
прийняти нову постанову, якою
відмовити у задоволенні позовних вимог
.

Сторони в судове засідання не прибули,
про час, дату та місце апеляційного
розгляду справи повідомлені належним
чином, тому за приписами пункту 2
частини 1 статті 197 КАС України суд
апеляційної інстанції розглядає
справу у порядку письмового
провадження.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, встановила
наступне.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджено матеріалами
справи ОСОБА_2 має на утриманні дитину -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на
обліку управління з 07.06.2013 року,
щомісячно отримує допомогу по догляду
за дитиною згідно Закону України "Про
державну допомогу сім'ям з дітьми" у
розмірі 130 грн., що підтверджується
довідкою управління від 21 січня 2014
року.

Статтею 5 Закону України "Про державну
допомогу сім'ям з дітьми" від 21
листопада 1992 року № 2811-XII (зі змінами та
доповненнями) передбачено, що всі види
державної допомоги сім'ям з дітьми,
крім допомоги у зв'язку з вагітністю та
пологами жінкам, зазначеним у частині
другій статті 4 цього Закону,
призначають і виплачують органи
соціального захисту населення за
місцем проживання батьків
(усиновителів, опікуна, піклувальника).

Пунктом 1 частини 1 статті 92
Конституції України передбачено, що
виключно законами України
визначаються права і свободи людини і
громадянина, гарантії цих прав і
свобод. За положеннями частини третьої
статті 46 Конституції України, пенсії,
інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановлено законом.

Відповідно до ст. 15 Закону № 2811- ХІІ в
редакції з 01.01.2002 року допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Законом України «Про державний бюджет
України на 2008 рік та про внесення змін
до деяких законодавчих актів України»
було внесено зміни до Закону 2811-ХІІ та
викладено ст. 15 у наступній редакції:
«Допомога по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку
надається у розмірі, що дорівнює
різниці між прожитковим мінімумом,
встановленим для працездатних осіб, та
середньомісячним сукупним доходом
сім'ї в розрахунку на одну особу за
попередні шість місяців, але не менше 130
гривень.»

Проте відповідно до прикінцевих
положень Закону України «Про державний
бюджет України на 2008 р. та про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України», Розділ І цього Закону набирає
чинності з 01.01.2008 року і діє по 31.12.2008
року. Отже, з 01.01.2009 року ст. 15 Закону №
2811- ХІІ відновила попередню редакцію,
відповідно до якої допомога по догляду
за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.

Також обмеження щодо розміру допомоги
по догляду за дитиною передбаченої ст.
15 Закону № 2811- ХІІ встановлені ст. 46
Закону України «Про державний бюджет
України на 2009 рік» та ст. 45 Закону
України «Про державний бюджет України
на 2010 рік»відповідно до яких зазначена
допомога виплачується в розмірах і
порядку, визначених Кабінетом
Міністрів України.

Разом з тим, ані Законом України «Про
державний бюджет України» на 2011-2013
роки, ані іншими законами, не
встановлювалось на 2011-2013 роки інший ніж
у Законі № 2811-ХІІ розмір допомоги, та не
надавалось Кабінету Міністрів України
право визначати розміри такої
допомоги, а дії Законів про бюджет
діяли, відповідно, лише у 2009 та 2010 роках,
отже відповідач з 1 січня 2011 року,
повинен був керуватися Законом № 2811-
ХІІ, а положення Постанови КМУ № 1751 від
27.12.2001 р. застосовуватися не може,
оскільки воно в частині розміру
допомоги суперечить вищевказаному
закону.

Виходячи з пріоритетності законів над
підзаконними актами, що відповідач
неправомірно при визначенні розміру
допомоги виходив з положень Постанови
Кабінету Міністрів України, яка
істотно звужує обсяг встановлених
законом прав позивача, тоді як
застосуванню підлягає положення ст. 15
Закону № 2811- ХІІ.

На час виплати Позивачу допомоги по
догляду за дитиною діяв Закон № 2811- ХІІ
в наступній редакції: «Допомога по
догляду за дитиною до досягнення нею
трирічного віку надається у розмірі
встановленого законом прожиткового
мінімуму для дітей віком до 6 років.»
отже й допомога повинна виплачуватись
у зазначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що судом першої
інстанції правильно встановлені
обставини справи та постанова прийнята
з дотриманням норм матеріального та
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують
рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 184, 195, 197, 198, 199, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Центрально-Міського
управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради Донецької області на постанову
Центрально-Міського районного суду
м.Горлівки Донецької області від 23
січня 2014 р. у справі № 253/14512/13-а за
позовом ОСОБА_2 до Центрально-Міського
управління праці та соціального
захисту населення Горлівської міської
ради Донецької області, третя особа -
Головне управління Державної
казначейської служби України в
Донецькій області про визнання
неправомірними дій та зобов'язання
перерахувати і виплатити державну
допомогу по догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку - без
задоволення.

Постанову Центрально-Міського
районного суду м.Горлівки Донецької
області від 23 січня 2014 р. у справі №
253/14512/13-а - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь в справі, та
може бути оскаржена безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили судовим рішенням суду
апеляційної інстанції.

Колегія суддів:
О.П. Лях

О.А. Нікулін

С.В. Жаботинська