Справа № 2314/2477/2012
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
2314/2477/2012 Головуючий у
1-й інстанції: Клочко О.В.
Суддя-доповідач: Саприкіна І.В.
У Х В А Л А

Іменем України

31 березня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

головуючого судді:

Саприкіної І.В.,

суддів:
Безименної
Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в письмовому провадженні
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 15.01.2014 року по справі за
його позовом до Департаменту
соціальної політики Черкаської
міської ради про визнання протиправною
бездіяльності стягнення одноразової
допомоги до Дня перемоги та
відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 12.03.2013 року звернувся до
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з адміністративним позовом до
Департаменту соціальної політики
Черкаської міської ради про визнання
протиправною бездіяльності щодо
невиплати одноразової допомоги до Дня
перемоги у відповідності до вимог
Закону України ««Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», стягнення даної допомоги за
2007-2012 роки у розмірі 48000 грн. та
відшкодування моральної шкоди в
розмірі 12000 грн..

Постановою Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15.01.2014 року в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з таким судовим
рішенням, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
незаконну, на його думку, постанову
суду першої інстанції та постановити
нове рішення, яким задовольнити позов в
повному обсязі. В своїй апеляційній
скарзі апелянт посилається на
незаконність, необґрунтованість та
необ'єктивність рішення суду, неповне
з'ясування всіх обставин, що мають
значення для вирішення справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, що є підставою
для скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
частково задовольнити, виходячи з
наступного.

Колегія суддів не погоджується з
правовою позицією суду першої
інстанції щодо не застосування в
даному випадку наслідків пропуску
строку звернення до суду з даним
позовом. При цьому апеляційна
інстанція виходить з наступного:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 99 КАС України
адміністративний позов може бути
подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами. Для
звернення до адміністративного суду за
захистом прав, свобод та інтересів
особи встановлюється шестимісячний
строк, який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення своїх прав, свобод чи
інтересів

З матеріалів справи слідує, що
судом першої інстанції позивачу не
було поновлено строк для звернення до
суду за захистом порушених прав, свобод
та інтересів.

Про порушення своїх прав позивач
достовірно усвідомлював в момент
отримання одноразової щорічної
допомоги до 5 травня у 2007-2011 роках. Як
свідчать матеріали справи, звернувся
до суду з даним позовом він лише 12.03.2012
року, подавши цей позов (щодо позовних
вимог за період з 2007 по 2011 рік включно)
більш ніж через шість з моменту
порушення, на його думку, прав, свобод
та законних інтересів.

Таким чином, відсутні підстави
для поновлення строку звернення з
даним позовом в частині позовних вимог
за період з 2007 по 2011 рік включно,
оскільки відповідно до ст. 57
Конституції України Закони України та
інші нормативно-правові акти, що
визначають права і обов'язки громадян,
доводяться до відома населення у
порядку встановленому законом. Через
засоби масової інформації, офіційні
видання та т.ін., всі нормативно-правові
акти оприлюднюються і є
загальнодоступними для всіх верств
населення, незважаючи на соціальний
стан, місце проживання, юридичну
обізнаність.

Згідно із ч. 1 ст. 100 КАС України
адміністративний позов, поданий після
закінчення строків, установлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Таким чином, апеляційна інстанція
приходить до однозначного висновку, що
суд першої інстанції не правомірно
відмовив в позові щодо вимог за період
з 2007 року по 2011 рік включно, не
застосувавши при цьому наслідків
пропуску строку звернення до суду з
даним адміністративним позовом,
передбачених ст. 100 КАС України.

Виходячи з положень ст.198 ч.1 п.3 та
ст. 202 КАСУ суд апеляційної інстанції
скасовує постанову суду першої
інстанції та приймає нове рішення, якщо
встановить порушення норм
матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

Як встановлено судом першої інстанції,
позивач є інвалідом війни 1 групи.

З приводу відмови в позові в
частині визнання протиправною
бездіяльності щодо невиплати
одноразової допомоги до Дня перемоги у
відповідності до вимог Закону України
««Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту», стягнення
даної допомоги за 2012 рік, апеляційна
інстанція погоджується з висновком
суду першої інстанції щодо відсутності
в матеріалах справи доказів звернення
позивача з приводу надання даної
допомоги. Не міститься також жодних
доказів того, що вказана допомога була
виплачена позивачу у меншому розмірі,
ніж це передбачено та доказів відмови
відповідача у її виплаті. Крім того,
апеляційна інстанція не може не
зауважити, що даний позов подано у
березні 2012 року, тоді як допомога до Дня
перемоги виплачується до 5 травня
кожного року, отже, станом на час
звернення з даною вимогою до суду права
позивача порушені не були. Жодних
уточнень або змін до свого
адміністративного позову ОСОБА_2 не
надавав.

Щодо відшкодування моральної
шкоди, то вказана вимога є похідною, а
тому, оскільки не було встановлено
законних підстав для задоволення
позовних вимог про визнання
протиправною бездіяльності щодо
невиплати одноразової допомоги до Дня
перемоги у відповідності до вимог
Закону України ««Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального
захисту», то і підстав для стягнення
моральної шкоди немає.

За ст. 200 КАС України залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову суду без змін, з урахуванням
того, що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

З урахуванням наведеного вище,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції не правильно
встановлені обставини справи, судове
рішення (в частині позовних вимог за
період з 2007 року по 2011 рік включно)
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
а тому є всі підстави для його
скасування та залишення позову в цій
частині без розгляду, в решті
оскржуване судове рішення підлягає
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 122, 183-2, 197, 198, 200, 202, 205, 206,
254 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Постанову Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 15.01.2014 року в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про визнання протиправною
бездіяльності щодо невиплати
одноразової допомоги до Дня перемоги у
відповідності до вимог Закону України
««Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту» за період з 2007
року по 2011 рік включно та стягнення
даної допомоги за вказаний період -
скасувати, позовні вимоги в цій частині
- залишити без розгляду.

В решті постанову Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 15.01.2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту постановлення та може бути
оскаржена протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий суддя:

Судді:

Головуючий суддя
Саприкіна І.В.

Судді:
Безименна Н.В.

Кучма А.Ю.