Справа № 826/19187/13-а
Суддя: Мельничук В.П.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
1-й інстанції: Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач: Мельничук В.П.
У Х В А Л А

Іменем України

03 квітня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів Київського
апеляційного адміністративного суду у
складі:

Головуючого-судді:
Мельничука В.П.

суддів:
Грищенко Т.М., Мацедонської В.Е.,

при секретарі:
Анапріюк С.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«Кристал ХХІ» на постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
січня 2014 року у справі за
адміністративним позовом Приватного
підприємства «Кристал ХХІ» до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у м. Києві про скасування
постанови та рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року Приватне підприємство
«Кристал ХХІ» звернулося до Окружного
адміністративного суду м. Києва з
адміністративним позовом до Інспекції
з питань захисту прав споживачів у м.
Києві про скасування постанови та
рішення. Свої вимоги обґрунтовує тим,
що зазначена у повідомленні про
проведення перевірки продукція була
відсутня у позивача на час проведення
позапланової перевірки та протягом
тривалого часу. Вважає встановлення
відповідачем факту відсутності
національного знаку відповідності на
продукції та вини у цьому позивача
помилковим, з огляду на відсутність у
позивача цих товарів. Відсутність у
Приватного підприємства «Кристал XXI»
технічної документації на певний товар
жодним чином не свідчить про
невідповідність цього товару вимогам
встановленим технічними регламентами
(а саме за це позивача притягнуто до
відповідальності згідно п. 2 ч. 2 ст. 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції»), а відповідальність за
невідповідність будь-якого товару
встановленим вимогам (п. 2 ч. 2 ст. 44
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції»), ПП «Кристал XXI» може нести
виключно при умові, що відповідний
товар належить ПП «Кристал XXI» і такий
товар не відповідає встановленим
вимогам з вини ПП «Кристал XXI».

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
січня 2014 року у задоволенні вказаного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим
рішенням Приватне підприємство
«Кристал ХХІ» подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
постанову суду першої інстанції як
таку, що постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалити нову постанову про
задоволення даного позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства України, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу необхідно
залишити без задоволення, оскаржувану
постанову суду першої інстанції - без
змін з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, п. 1 ч. 1 ст. 200 КАС
України суд апеляційної інстанції має
право залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а постанову суду - без
змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції правильно встановив
обставини справи та ухвалив судове
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 195 КАС України рішення
суду першої інстанції підлягає
перегляду в апеляційному порядку в
межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції було
встановлено, що Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у м. Києві було
проведено позапланову невиїзну
(поєднану з виїзною) у відповідності до
ч. 6 ст. 23 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» перевірку відповідності
продукції, а саме: підсвітка HSL-13 CHR+CHR,
лампа люмінесцентна PL-SP 15W/827 Е27 techno Br, GE
лампа рефл. 40 R 50/Е14, GE лампа рефл. 30 R 39/Е14,
під світка HSL-12-SB, лампа розжарювання G80
60W Е27, що вводилася в обіг ПП «Кристал
XXI» за адресою: м. Київ, вул. Сім'ї
Сосніних, вимогам технічних
регламентів, дія яких розповсюджується
на зазначену продукцію, Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції», Закону
України «Про загальну безпечність
нехарчової продукції», з одержанням
для перевірки відповідно до ч. 7 ст. 23 та
ч.2 ст.24 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» наступних документів (їх
копій): супровідної документації, що
додається до продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією); висновків експертиз та
протоколів випробувань; документів, що
дають змогу відстежити ланцюг
постачання відповідної продукції та їх
подальший обіг (договори,
товаросупровідна документація),
повного складу технічної документації
на відповідну продукцію, передбачено
технічним регламентом та інші
документи.

Листом від 10 жовтня 2013 року
відповідачем повідомлено ПП «Кристал
XXI» про проведення позапланової
невиїзної перевірки в термін з 14.10.2013
року по 25.10.2013 року та встановлено
триденний термін з моменту отримання
листа для надання необхідних
документів.

Відповідно до відмітки на
рекомендованому повідомленні про
вручення поштового відправлення лист
отримано позивачем 15 жовтня 2013 року.

25 жовтня 2013 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у м. Києві за
результатами перевірки складено Акт
перевірки характеристик продукції №
000168, в якому встановлено, що станом на 25
жовтня 2013 року будь-які документи (їх
копії) та інформація, перелік яких
визначений у ч. 7 ст. 23 Закону України
«Про загальну безпечність нехарчової
продукції», а саме: декларація про
відповідність, супровідна
документація, що додається до
відповідної продукції (включаючи
інструкцію щодо користування
продукцією); загальний опис продукції,
а також повний склад технічної
документації на відповідну продукцію,
передбачений технічним регламентом;
документи щодо системи якості чи
системи управління якістю; документи,
що дають змогу відстежити походження
відповідної продукції та її подальший
обіг (договори, товаросупровідна
документація тощо), не надано.
Документи, які б підтверджували, що
продукція пройшла оцінку
відповідності згідно з вимогами
технічних регламентів, а саме,
Технічного регламенту низьковольтного
електричного обладнання,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 жовтня 2009 року
за №1149, ПП «Кристал XXI» не надано. На
підставі ч. 7 ст. 8 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» ПП «Кристал XXI»
визнано особою, що ввела продукцію,
перелік якої зазначено в акті
перевірки під номерами 1-6, в обіг.

25 жовтня 2013 року Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у м. Києві
складено Протокол № 000095 про виявлені
порушення вимог статті 44 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції» та
статті 15 Закону України «Про загальну
безпечність нехарчової продукції», в
якому ПП «Кристал XXI» кваліфікується,
як особа, що вводить в обіг продукцію,
яка не відповідає встановленим
вимогам, а саме: на продукції відсутній
Національний знак відповідності, який
засвідчує відповідність продукції
вимогам технічних регламентів.

28 жовтня 2013 року відповідачем винесено
постанову № 000085 про накладення
штрафних санкцій відповідно до п. 2 ч. 2
статті 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» та рішення № 000052 про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів,
яким обмежено надання продукції на
ринку, шляхом приведення продукції у
відповідність із встановленими
вимогами, та тимчасово заборонено
надання продукції на ринку відповідно
до ч. 5 ст. 30 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції».

Не погоджуючись з вказаними постановою
та рішенням відповідача, позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні даного
позову суд першої інстанції виходив з
того, що вимоги позивача є
неправомірними та необгрунтованими, а
тому не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції та
вважає його обгрунтованим з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України
«Про захист прав споживачів», захист
прав споживачів здійснюють спеціально
уповноважений центральний орган
виконавчої влади у сфері захисту прав
споживачів та його територіальні
органи.

Згідно абз. 3 п. 1 Положення «Про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів»,
затвердженого Указом Президента
України від 13.04.2011 року № 465/2011,
Держспоживінспекція України є
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів.

Як передбачено п. 1 Положення про
інспекції з питань захисту прав
споживачів в Автономній Республіці
Крим, областях, містах Києві та
Севастополі, затвердженого Наказом
Міністерства економічного розвитку і
торгівлі України 09.11.2011 року № 206 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23 листопада 2011 року за
№ 1337/20075 (далі - Положення),
територіальними органами Державної
інспекції України з питань захисту
прав споживачів є інспекції з питань
захисту прав споживачів в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (далі - інспекції).

Інспекції відповідно до покладених на
них завдань здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів (крім
Держспоживінспекції в Автономній
Республіці Крим), рекламу в цій сфері та
державний ринковий нагляд (п.п. 4.1. п. 4).

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» спеціально
уповноважений центральний орган у
справах захисту прав споживачів, а
також його територіальні органи мають
право в тому числі: перевіряти у
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, якість продукції,
додержання обов'язкових вимог щодо
безпеки продукції, а також додержання
правил торгівлі та надання послуг;
безперешкодно відвідувати та
обстежувати відповідно до
законодавства будь-які виробничі,
складські, торговельні та інші
приміщення цих суб'єктів; одержувати
безоплатно від суб'єктів
господарювання копії необхідних
документів; давати суб'єктам
господарювання обов'язкові для
виконання приписи про припинення
порушень прав споживачів; накладати на
суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнення,
передбачені статтею 23 цього Закону
тощо.

Згідно статті 8 Закону України «Про
державний ринковий нагляд і контроль
нехарчової продукції» обов'язки
суб'єктів господарювання під час
здійснення ринкового нагляду та
контролю продукції встановлюються цим
Законом, Законом України "Про загальну
безпечність нехарчової продукції",
виданими відповідно до них іншими
нормативно-правовими актами,
технічними регламентами (частина
перша).

Суб'єкти господарювання зобов'язані
надавати на вимогу органів ринкового
нагляду документацію, що дає змогу
ідентифікувати:

1) будь-який суб'єкт господарювання,
який поставив їм відповідну продукцію;

2) будь-який суб'єкт господарювання,
якому вони поставили відповідну
продукцію (частина п'ята).

Суб'єкти господарювання зобов'язані
зберігати документацію, визначену в
частині п'ятій цієї статті, протягом
строку, встановленого відповідним
технічним регламентом, а якщо такий
строк технічним регламентом не
встановлено:

1) виробник - протягом десяти років з дня
введення ним відповідної продукції в
обіг;

2) уповноважений представник, імпортер
або розповсюджувач - протягом десяти
років з дня одержання ним відповідної
продукції (частина шоста).

У разі якщо виробник продукції не може
бути ідентифікований органом
ринкового нагляду, для цілей цього
Закону особою, що ввела таку продукцію
в обіг, вважається кожен суб'єкт
господарювання в ланцюгу постачання
відповідної продукції, який протягом
узгодженого з органом ринкового
нагляду строку (терміну) не надав
документацію, що дає змогу встановити
найменування та місцезнаходження
виробника або особи, яка поставила
суб'єкту господарювання цю продукцію
(частина сьома).

Згідно п. 1 Правил застосування
національного знаку відповідності,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 29 листопада 2001
року № 1599, національний знак
відповідності засвідчує відповідність
позначеної ним продукції вимогам
технічних регламентів, які поширюються
на неї.

Судом першої інстанції було
встановлено, що згідно наказу
відповідача від 23.07.2013 року № 358 та
направлення було здійснено перевірку
Приватного підприємства «Дублер-люкс»
за адресою магазину «Brille»: вулиця
Автозаводська, 24, м. Київ. В ході
планового заходу оглянуто зразки
продукції, її пакування та маркування.
Встановлено, що Приватне підприємство
«Дублер-люкс» розповсюджує продукцію,
зазначену в Акті перевірки №№ 1-30, на
якій відсутній Національний знак
відповідності. В наданих видаткових
накладних зазначено, що постачальником
продукції є ПП «Кристал XXI».

Таким чином, оскільки позивачем не
надано запитуваних документів, що
дають можливість ідентифікувати
продукцію, колегія суддів вважає
правильним висновок суду першої
інстанції про те, що відповідачем
правомірно визнано ПП «Кристал XXI» як
особу, що ввела продукцію в обіг.

Згідно пункту другого частини другої
статті 44 Закону України «Про державний
ринковий нагляд і контроль нехарчової
продукції» до особи, яка ввела
продукцію в обіг або відповідно до
цього Закону вважається такою, що ввела
продукцію в обіг, застосовуються
штрафні санкції у разі введення в обіг
продукції, яка не відповідає
встановленим вимогам (крім випадків,
передбачених статтею 28 цього Закону), у
тому числі нанесення Національного
знака відповідності на продукцію, що не
відповідає вимогам технічних
регламентів, - у розмірі від п'ятисот до
тисячі п'ятисот неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян, а за
повторне протягом трьох років вчинення
такого самого порушення, за яке на
особу вже було накладено штраф, - у
розмірі від тисячі до трьох тисяч
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Накладення та стягнення штрафів
здійснюється згідно з Положенням про
порядок накладення та стягнення
штрафів за порушення законодавства про
захист прав споживачів, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17.08.2002 року №1177.

Відповідно до положень ст. 4 Закону
України «Про основні засади державного
нагляду (контролю) у сфері
господарської діяльності» державний
нагляд (контроль) здійснюється за
місцем провадження господарської
діяльності суб'єкта господарювання або
його відокремлених підрозділів, або у
приміщенні органу державного нагляду
(контролю) у випадках, передбачених
законом.

Частина 5 даного Закону зазначає, що
перед початком здійснення заходу
посадові особи органу державного
нагляду (контролю) зобов'язані
пред'явити керівнику суб'єкта
господарювання або уповноваженій ним
особі посвідчення (направлення) та
службове посвідчення, що засвідчує
посадову особу органу державного
нагляду (контролю), і надати суб'єкту
господарювання копію посвідчення
направлення).

Суб'єкт господарювання має право не
допускати посадових осіб органу
державного нагляду (контролю) до
здійснення заходу, якщо вони не
пред'явили документів, передбачених
цією статтею.

За результатами здійснення планового
або позапланового заходу посадова
особа органу державного нагляду
(контролю), складає акт в якому зазначає
стан виконання вимог законодавства
суб'єктом господарювання, а в разі
невиконання - детальний опис
виявленого порушення з посиланням на
відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два
примірники акта підписуються
посадовими особами органу державного
нагляду (контролю), які здійснювали
захід, та суб'єктом господарювання або
уповноваженою ним особою, якщо інше не
передбачено законом.

Якщо суб'єкт господарювання не
погоджується з актом, він підписує акт
із зауваженнями.

Зауваження суб'єкта
господарювання щодо здійснення
державного нагляду (контролю) є
невід'ємною частиною акта органу
державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб'єкта господарювання
підписати акт посадова особа органу
державного нагляду (контролю) вносить
до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається
суб'єкту господарювання або
уповноваженій ним особі, а другий -
зберігається в органі державного
нагляду (контролю).

Судом першої інстанції було
встановлено, що для підписання акту та
отримання другого примірника
представник позивача не з'явився, про
що зроблено відповідний запис.

Так, з метою здійснення ринкового
нагляду органи ринкового нагляду в
межах сфер їх відповідальності,
зокрема, приймають у випадках та
порядку, визначених цим Законом,
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, здійснюють
контроль стану виконання суб'єктами
господарювання цих рішень (п. 6 ч. 1 ст. 11
Закону України «Про державний ринковий
нагляд і контроль нехарчової
продукції»).

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»,
заходами ринкового нагляду є, у тому
числі, обмежувальні (корегувальні)
заходи, що включають: обмеження надання
продукції на ринку; заборону надання
продукції на ринку; вилучення
продукції з обігу; відкликання
продукції.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції», у разі
якщо органом ринкового нагляду
встановлено, що неналежно застосовано
Національний знак відповідності, не
нанесено Національний знак
відповідності, якщо його нанесення
передбачено технічним регламентом на
відповідну продукцію, не складено
декларацію про відповідність, якщо її
складання передбачено технічним
регламентом на відповідну продукцію,
декларацію про відповідність складено
з порушенням встановлених вимог або
органу ринкового нагляду не надано чи
надано технічну документацію на
відповідну продукцію не в обсязі,
передбаченому технічним регламентом,
орган ринкового нагляду невідкладно
вимагає від відповідного суб'єкта
господарювання вжити протягом
визначеного строку заходів щодо
приведення такої продукції у
відповідність із встановленими
вимогами.

У разі якщо органом ринкового нагляду
за результатами аналізу повідомлення
відповідного суб'єкта господарювання
про виконання ним рішення про усунення
невідповідності продукції
встановленим вимогам та/або перевірки
стану виконання суб'єктом
господарювання цього рішення,
проведених відповідно до статті 34
цього Закону, встановлено, що
невідповідність продукції
встановленим вимогам не усунено або
усунено частково, орган ринкового
нагляду відповідно до затвердженої
Кабінетом Міністрів України методики
вжиття обмежувальних (корегувальних)
заходів вживає таких обмежувальних
(корегувальних) заходів: обмеження,
заборона надання продукції на ринку,
вилучення продукції з обігу,
відкликання продукції (ч. 4 ст. 29 Закону
України «Про державний ринковий нагляд
і контроль нехарчової продукції»).

Згідно положень ст. 30 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»
обмеження надання продукції на ринку
здійснюються, зокрема, шляхом
тимчасової заборони надання продукції
на ринку.

Тимчасова заборона надання продукції
на ринку застосовується органами
ринкового нагляду у разі прийняття
ними рішення про: відбір зразків
продукції для проведення їх експертизи
(випробування) - на строк проведення
експертизи (випробування); приведення
продукції у відповідність із
встановленими вимогами - на строк дії
відповідного обмеження.

Відповідно до ч. 4 ст. 33 Закону України
«Про державний ринковий нагляд і
контроль нехарчової продукції»,
рішення про вжиття обмежувальних
(корегувальних) заходів, внесення змін
до таких рішень чи їх скасування
приймаються керівниками органів
ринкового нагляду або їх заступниками
відповідно до їх повноважень,
визначених законами України.

Отже відповідач, при винесенні
оскаржуваних постанови про накладення
штрафних санкцій та рішення про вжиття
обмежувальних (корегувальних) заходів
діяв в межах своїх повноважень,
передбачених положеннями чинного
законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає правильним висновок суду першої
інстанції про те, що позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються вищевикладеним, а тому
вона задоволенню не підлягає.

За змістом ст. 159 КАС України судове
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення,
ухвалене судом відповідно до норм
матеріального права при дотриманні
норм процесуального права,
обґрунтованим - ухвалене судом на
підставі повного та всебічного
з'ясування обставин в адміністративній
справі, підтверджених доказами,
дослідженими в судовому засіданні.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів дійшла висновку, що
судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи, судове
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 160, 195, 196, 198, 200, 205,
206, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «Кристал ХХІ» - залишити
без задоволення, а постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від 30
січня 2014 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з дня складання
в повному обсязі шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Головуючий-суддя:
В.П. Мельничук

Судді:
Т.М. Грищенко

В.Е. Мацедонська

.

Головуючий суддя
Мельничук В.П.

Судді:
Грищенко Т.М.

Мацедонська В.Е.