Справа № К/9991/18198/12-С
Суддя: Чумаченко Т.А.
Дата ухвалення: 2014-04-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2014 р. м. Київ
К/9991/18198/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України у
складі:
Чумаченко Т.А., Мироненка О.В.,
Сороки М.О., розглянувши в порядку
письмового провадження касаційну
скаргу ОСОБА_5 на постанову Вінницького
окружного адміністративного суду від
12 серпня 2011 року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2011 року у справі за позовом
Військового прокурора Хмельницького
гарнізону в інтересах держави, в особі:
органу, уповноваженого здійснювати
функції у спірних відносинах -
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, до ОСОБА_5, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Національної
академії Державної прикордонної
служби України ім. Б. Хмельницького, про
стягнення витрат, пов'язаних з
навчанням у вищому навчальному
закладі, -в с т а н о в и л а:Військовий
прокурор Хмельницького гарнізону в
інтересах держави, в особі: органу,
уповноваженого здійснювати функції у
спірних відносинах - Адміністрації
Державної прикордонної служби України,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5,
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Національної
академії Державної прикордонної
служби України ім. Б. Хмельницького, про
стягнення витрат, пов'язаних з
навчанням у вищому навчальному
закладі.

Постановою Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2011
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь
Адміністрації Державної прикордонної
служби України грошові кошти в розмірі
16021,98 грн. (шістнадцять тисяч двадцять
одну гривню 98 копійок) - витрати,
пов'язані з його утримання під час
навчання у Національній академії
Державної прикордонної служби України
ім. Б.Хмельницького.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Ухвалою Вінницького апеляційного
адміністративного суду від 27 жовтня 2011
року постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2011
року залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими у
справі рішеннями судів, ОСОБА_5
звернувся до Вищого адміністративного
суду України з касаційною скаргою, в
якій посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення судів попередніх
інстанцій скасувати та направити
справу на новий розгляд.

У зв'язку з відсутністю клопотань усіх
осіб, які беруть участь у справі, про
розгляд справи за їх участю, відповідно
до пункту 1 частини 1 статті 222 Кодексу
адміністративного судочинства України
розгляд касаційної скарги проводиться
в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді щодо
обставин, необхідних для ухвалення
рішення судом касаційної інстанції,
перевіривши доводи касаційної скарги,
правильність правової оцінки обставин
у справі та застосування судами норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню за
таких підстав.

Судами встановлено, що 06 серпня 2010 року
між ректором Національної академії
Державної прикордонної служби України
ім. Б.Хмельницького та ОСОБА_6 укладено
контракт про проходження військової
служби (навчання) курсантом вищого
військового навчального закладу
Державної прикордонної служби України.

Пунктом першим вищезазначеного
контракту визначено зокрема, що
відповідач добровільно бере на себе
зобов'язання відшкодувати
Адміністрації Державної прикордонної
служби України витрати, пов'язані з
утриманням у закладі, в якому проходить
службу (навчання), в разі дострокового
розірвання Контракту через небажання
продовжувати навчання або
недисциплінованості та в разі відмови
від подальшого проходження військової
служби на посадах офіцерського складу
після закінчення цього закладу.

Наказом ректора Національної академії
Державної прикордонної служби України

ім. Б.Хмельницького від 11 березня 2011
року № 177-ос ОСОБА_6 відраховано з числа
курсантів Національної академії
Державної прикордонної служби України
ім. Б.Хмельницького та звільнено з
військової служби в запас на підставі
пункту «е» частини 6 статті 26 Закону
України

«Про військовий обов'язок і військову
службу» та зобов'язано відповідача
відшкодувати витрати у сумі 16481 грн. 56
коп., пов'язані з його утриманням у
вищому навчальному закладі.

З метою стягнення вищезазначених
витрат, позивач звернувся до суду з цим
позовом.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону
України «Про військовий обов'язок і
військову службу» курсанти, у разі
дострокового розірвання контракту
через небажання продовжувати навчання
або через недисциплінованість та в
разі відмови від подальшого
проходження військової служби на
посадах осіб офіцерського складу після
закінчення вищого навчального закладу,
а також особи офіцерського складу, які
звільняються з військової служби
протягом п'яти років після закінчення
вищого військового навчального
закладу або військового навчального
підрозділу вищого навчального закладу
відповідно до пунктів «е», «є», «ж», «й»
частини 6 статті 26 цього Закону,
відшкодовують Міністерству оборони
України та іншим центральним органам
виконавчої влади, яким підпорядковані
ці навчальні заклади, витрати,
пов'язані з їх утриманням у вищому
навчальному закладі, відповідно до
порядку і умов, встановлених Кабінетом
Міністрів України. У разі відмови від
добровільного відшкодування витрат
таке відшкодування здійснюється у
судовому порядку.

Механізм відшкодування курсантами в
разі дострокового розірвання
контракту через небажання
продовжувати навчання або через
недисциплінованість та в разі відмови
від подальшого проходження військової
служби на посадах осіб офіцерського
складу після закінчення вищого
навчального закладу, а також особами
офіцерського складу, які звільняються
з військової служби протягом п'яти
років після закінчення вищого
військового навчального закладу або
військового навчального підрозділу
вищого навчального закладу відповідно
до пунктів «е», «є», «ж», «и», «і»
частини 6 статті 26 Закону України «Про
військовий обов'язок і військову
службу» витрат, пов'язаних з їх
утриманням у вищому навчальному
закладі визначений у Порядку
відшкодування курсантами та особами
офіцерського складу витрат, пов'язаних
з їх утриманням у вищих навчальних
закладах, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України

від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 2 Порядку витрати
відшкодовуються Міноборони, МВС,
Адміністрації Держприкордонслужби,
Управлінню державної охорони, СБУ,
Службі зовнішньої розвідки,
Держспецтрансслужбі.

Положеннями пункту 3 Порядку визначено,
що відшкодування здійснюється у
розмірі фактичних витрат, пов'язаних з:
грошовим, продовольчим, речовим,
медичним забезпеченням; перевезенням
до місця проведення щорічної основної
та канікулярної відпустки та у
зворотному напрямку; оплатою
комунальних послуг і вартості спожитих
енергоносіїв.

Відповідно до пункту 4 Порядку
розрахунок фактичних витрат
здійснюється вищим навчальним
закладом згідно з нормами утримання
курсантів.

Згідно з пунктом 8 Порядку сума
відшкодованих витрат зараховується до
спеціального фонду державного бюджету
і використовується відповідно до
кошторису Міноборони, МВС,
Адміністрації Держприкордонслужби,
Управління державної охорони, СБУ,
Служби зовнішньої розвідки та
Держспецтрансслужби.

Так, судами встановлено, що розмір
підтверджених документально витрат,
пов'язаними з утриманням відповідача у
вищому навчальному закладі становить
16021 грн., 98 коп.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з того, що відповідач
зобов'язаний відшкодувати витрати,
пов'язані з його утриманням у вищому
навчальному закладі у разі
дострокового розірвання контракту на
підставі пункту «е» частини 6 статті 26
Закону України «Про військовий
обов'язок і військову службу».

З таким висновком судів погоджується і
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України,
оскільки він ґрунтується на вірно
встановлених фактичних обставинах
справи, яким дана належна юридична
оцінка, правильно застосовані норми
матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, та не допущено
порушень процесуального закону, які
призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до статті 224 Кодексу
адміністративного судочинства України
суд касаційної інстанції залишає
касаційну скаргу без задоволення, а
судові рішення - без змін, якщо визнає,
що суди першої та апеляційної
інстанцій не допустили порушень норм
матеріального і процесуального права
при ухваленні судових рішень чи
вчиненні процесуальних дій.

Постановлені у справі рішення судів є
законними та обґрунтованими, і
підстави для їх зміни чи скасування
відсутні.

Керуючись статтями 220, 222, 224, 230, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 залишити без
задоволення.

Постанову Вінницького окружного
адміністративного суду від 12 серпня 2011
року та ухвалу Вінницького
апеляційного адміністративного суду
від 27 жовтня 2011 року у справі за позовом
Військового прокурора Хмельницького
гарнізону в інтересах держави, в особі:
органу уповноваженого здійснювати
функції у спірних відносинах -
Адміністрації Державної прикордонної
служби України, до ОСОБА_5, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Національної
академії Державної прикордонної
служби України ім. Б. Хмельницького, про
стягнення витрат, пов'язаних з
навчанням у вищому навчальному закладі
- залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає, але може
бути переглянута Верховним Судом

України з підстав, у строки та в
порядку, передбачених статтями 237 - 239-1
Кодексу адміністративного судочинства
України.

Судді: