Справа № 810/6232/13-а
Суддя: Твердохліб В.А.
Дата ухвалення: 2014-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД Справа: №
інстанції: Шевченко А.В.
Суддя-доповідач:
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2014 року
м. Київ

Київський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді
Твердохліб В.А.,

суддів
Троян Н.М., Костюк Л.О.,

за участю секретаря
Погребняк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Києві апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фоззі-Фуд» на
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року у справі за адміністративним
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Фоззі-Фуд» до Київської
митниці Міндоходів про визнання
протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями «Фоззі-Фуд» (далі -
Позивач) звернулося до Київського
окружного адміністративного суду з
позовом до Київської митниці
Міністерства доходів і зборів України
(далі - Відповідач) про визнання
протиправним та скасування рішення про
коригування митної вартості від 20.05.2013
року №125120105/2013/010068/1.

Постановою Київського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року у задоволенні адміністративного
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним
рішенням, Позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
прийняти нове, яким задовольнити
позовні вимоги.

В апеляційній скарзі апелянт
посилається на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи по
суті.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
15.08.2012 року між Позивачем та ООО «Кас
Хаус» (Республіка Вірменія) укладено
зовнішньоекономічний контракт №420, за
умовами якого суб'єктом
зовнішньоекономічної діяльності
здійснювалась поставка на митну
територію України товару «раки живі
прісноводні», чиста вага - 660 кг, без
харчових добавок, приправ та інших
інгредієнтів, без складових сумішей,
тепловій кулінарній обробці не
піддавались, без консервантів, без
індивідуального пакування, розмірний
ряд 30-50 грам - 600 кг. та розмірний ряд 70-90
грам - 60 кг.

20.05.2013 року Позивачем надано для
митного оформлення товарів митну
декларацію №125120105/2013/262560. Митна
вартість вказаних товарів визначена
Позивачем за першим методом в сумі 5268, 00
доларів США. Митна вартість одиниці
товару складала 7, 9818 доларів США за кг.

20.05.2013 року Київською митницею було
запропоновано декларанту Позивача
надати додаткові документи, для
підтвердження заявленої митної
вартості, а саме:

- виписку з бухгалтерської
документації на дану поставку;

- виписку про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, на дану поставку.

ТОВ «Фоззі-Фуд» на вимогу митного
органу про надання в якості
додаткового документу виписки з
бухгалтерської документації на дану
поставку письмово повідомлено митницю
про неможливість надання виписки з
бухгалтерської документації на дану
поставку у зв»язку із тим, що вантаж на
даний час не розмитнений та не може
бути оприбуткований бухгалтерією.

Позивачем на підтвердження своєчасної
сплати коштів та незмінності ціни
товару за попередніми поставками за
даним контрактом в якості додаткових
документів для підтвердження митної
вартості товарів були надані
бухгалтерські документи на попередні
поставки: копії видаткової накладної №
від 15.03.2013 року та № від
29.03.2013 року на попередні поставки даної
продукції; копії податкових накладних
№ 7001292 від 15.03.2013 року та № 7005538 від
29.03.2013 року на попередні поставки даної
продукції; копії виписки з банківської
документації від 29.03.2013 року на
попередні поставки; висновок про
вартісні характеристики товару
Торгово-промислової палати від 22.04.2013
року № Ц-199; прайс - лист виробника від
01.04.2013 року б/н; експертна декларація №
С7226 від 19.05.2013 року.

Вказані документи взяті митним органом
до уваги, але не стали підставою для
підтвердження

рівня заявленої декларантом митної
вартості товарів.

Київською обласною митницею було
відмовлено у визнанні заявленої митної
вартості товару, що підтверджується
копією картки відмови в прийнятті
митної декларації № 125120105/2013/00403 від
20.05.2013 року та прийнято рішення про
коригування заявленої митної вартості
№125120105/2013/010068/1 від 20.05.2013 року,
відповідно до якого митна вартість
товару була визначена за методом 2а (за
ціною договору щодо ідентичних
товарів) та скоригована до 9,1156 доларів
США/кг, у зв»язку з чим, загальна сума
митного оформлення товару склала 6016,29
доларів США.

ТОВ «Фоззі-Фуд» отримало лист
Київської обласної митниці від 31.05.2013
року вх. № 1655-05/11, в якому зазначено
причини, з яких заявлена у митній
декларації № 125120105/2013/262560 від 20.05.2013
року митна вартість не могла бути
визнана. В листі зазначено, що надані
декларантом на вимогу митного органу
додаткові документи для підтвердження
митної вартості (податкові та
видаткові накладні, висновок про
вартісні характеристики
спеціалізованим експертним органом)
взяті до уваги митним органом, але не
стали підставою для підтвердження
рівня заявленої декларантом митної
вартості товарів.

У виписці з бухгалтерської
документації, а саме в податковій
накладній від 15.03.2013 року №7001292 та
видатковій накладній від 15.03.2013 року
№ наявні числові розбіжності, до
того ж відсутня можливість
ідентифікації товару (раки) за
розмірним рядом. Наданий Позивачем
експертний висновок Київської
обласної (регіональної)
торгово-промислової палати від 22.04.2013
року № Ц-199 не стосується оцінюваної
партії товару, а виданий на конкретну
поставку.

З урахуванням вищевикладеного, митним
органом прийнято рішення від 20.05.2013
року №125120105/2013/010068/1 про коригування
митної вартості товарів за наявної
цінової інформації. Відповідачем
застосовано визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів з урахуванням
митних декларацій від 14.05.2013 року №
125120105/2013/261866 та від 12.03.2013 року №
125120105/2013/256169.

Даючи правову оцінку вищевикладеним
обставинам справи, колегія суддів
зазначає, що суд першої інстанції вірно
виходив з наступного.

Відповідно ст. 246 Митного кодексу
України (надалі - Кодекс) метою митного
оформлення є забезпечення дотримання
встановленого законодавством України
порядку переміщення товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення через митний кордон
України, а також забезпечення
статистичного обліку ввезення на митну
територію України, вивезення за її межі
і транзиту через її територію товарів.

Згідно ч.1 ст.266 Кодексу декларант
зобов'язаний:

1) здійснити декларування товарів,
транспортних засобів комерційного
призначення відповідно до порядку,
встановленого цим Кодексом;

2) на вимогу органу доходів і зборів
пред'явити товари, транспортні засоби
комерційного призначення для митного
контролю і митного оформлення;

3) надати органу доходів і зборів
передбачені законодавством документи
і відомості, необхідні для виконання
митних формальностей;

4) у випадках, визначених цим Кодексом
та Податковим кодексом України ,
сплатити митні платежі або забезпечити
їх сплату відповідно до розділу X цього
Кодексу;

5) у випадках, визначених цим Кодексом
та іншими законами України, сплатити
інші платежі, контроль за справлянням
яких покладено на органи доходів і
зборів.

Порядок прийняття митної декларації
визначений ст.264 Кодексу, а саме: 1. Митна
декларація реєструється та
приймається органом доходів і зборів у
порядку, що визначається центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.

2. Митна декларація та інші документи
подаються органу доходів і зборів в
електронному вигляді з дотриманням
вимог цього Кодексу або на паперових
носіях. Митна декларація на паперовому
носії супроводжується її електронною
копією. Разом з митною декларацією
органу доходів і зборів подаються
рахунок або інший документ, що визначає
вартість товару, та, у випадках,
встановлених цим Кодексом, - декларація
митної вартості. Відомості про
документи, визначені частиною третьою
статті 335 цього Кодексу, зазначаються
декларантом або уповноваженою ним
особою у встановленому порядку в
митній декларації. На вимогу органу
доходів і зборів декларант або
уповноважена ним особа зобов'язані
надати органу доходів і зборів
оригінали таких документів або
засвідчені в установленому порядку їх
копії, якщо законодавством не
передбачено подання оригіналів.

3. Дата та час подання митної декларації
фіксується органом доходів і зборів
шляхом її реєстрації, у тому числі з
використанням інформаційних
технологій. Орган доходів і зборів не
має права відмовити в реєстрації
митної декларації.

4. Орган доходів і зборів зобов'язаний
надати декларанту або уповноваженій
ним особі можливість самостійного
фіксування в електронній системі
митного оформлення факту і часу подачі
органу доходів і зборів митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює, та документів, необхідних для
митного оформлення, на паперовому
носії, а в разі електронного
декларування - можливість одержання
від органу доходів і зборів
повідомлення про дату і час отримання
цим органом електронної митної
декларації або документа, який
відповідно до законодавства її
замінює. Ненадання органом доходів і
зборів такої можливості є
бездіяльністю, яка може бути оскаржена
відповідно до глави 4 цього Кодексу.

5. З метою визначення правильності
заповнення поданої митної декларації
та відповідності доданих до неї
документів установленим вимогам орган
доходів і зборів здійснює перевірку
митної декларації.

6. Митна декларація приймається для
митного оформлення, якщо вона подана за
встановленою формою, підписана особою,
яка її подала, і перевіркою цієї
декларації встановлено, що вона
містить всі необхідні відомості і до
неї додано всі документи, визначені цим
Кодексом. Факт прийняття митної
декларації засвідчується посадовою
особою органу доходів і зборів, яка її
прийняла, шляхом проставлення на ній
відбитка відповідного митного
забезпечення та інших відміток (номера
декларації, дати та часу її прийняття
тощо), у тому числі з використанням
інформаційних технологій.

7. У випадках, коли з причин, визнаних
органом доходів і зборів
обґрунтованими, окремі документи,
визначені цим Кодексом, не можуть бути
представлені разом з митною
декларацією, дозволяється подання
таких документів протягом часу, що
визначається центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
податкову і митну політику.

8. З моменту прийняття органом доходів і
зборів митної декларації вона є
документом, що засвідчує факти, які
мають юридичне значення, а декларант
або уповноважена ним особа несе
відповідальність за подання
недостовірних відомостей, наведених у
цій декларації.

9. Орган доходів і зборів не має права
відмовити у прийнятті митної
декларації, якщо виконано всі умови,
встановлені цим Кодексом.

10. Відмова органу доходів і зборів у
прийнятті митної декларації повинна
бути вмотивованою, а про причини
відмови має бути письмово повідомлено
декларанта.

11. Орган доходів і зборів відмовляє у
прийнятті митної декларації виключно з
таких підстав:

1) митна декларація не містить усіх
відомостей або подана без документів,
передбачених статтею 335 цього Кодексу;

2) електронна митна декларація не
містить встановлених законодавством
обов'язкових реквізитів;

3) митну декларацію подано з порушенням
інших вимог, встановлених цим Кодексом.

12. У разі відмови у прийнятті митної
декларації посадовою особою органу
доходів і зборів заповнюється картка
відмови у прийнятті митної декларації
за формою, встановленою центральним
органом виконавчої влади, що
забезпечує формування та реалізує
державну податкову і митну політику.
Один примірник зазначеної картки
невідкладно вручається (надсилається)
декларанту або уповноваженій ним
особі. Інформація про відмову у
прийнятті для оформлення електронної
митної декларації надсилається
декларанту електронним повідомленням,
засвідченим електронним цифровим
підписом посадової особи органу
доходів і зборів.

13. Документи, відомості про які
зазначені в митній декларації, повинні
зберігатися декларантом або
уповноваженою ним особою протягом не
менше ніж 1095 днів. Декларант та
уповноважена ним особа несуть
установлену цим Кодексом та іншими
законами України відповідальність за
подання недостовірних відомостей,
внесених ними до митної декларації, за
знищення або втрату документів,
відомості про які зазначені в митній
декларації, до закінчення строку
зберігання, передбаченого цією
частиною.

За приписами ч.1 ст.52 Кодексу заявлення
митної вартості товарів здійснюється
декларантом або уповноваженою ним
особою під час декларування товарів у
порядку, встановленому розділом VIII
цього Кодексу та цією главою.

Статтею 53 Кодексу визначено, що у
випадках, передбачених цим Кодексом,
одночасно з митною декларацією
декларант подає органу доходів і
зборів документи, що підтверджують
заявлену митну вартість товарів і
обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну
вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що
подається у випадках, визначених у
частинах п'ятій і шостій статті 52 цього
Кодексу, та документи, що підтверджують
числові значення складових митної
вартості, на підставі яких проводився
розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір
(контракт) або документ, який його
замінює, та додатки до нього у разі їх
наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або
рахунок-проформа (якщо товар не є
об'єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські
платіжні документи, що стосуються
оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або
бухгалтерські документи, що
підтверджують вартість товару та
містять реквізити, необхідні для
ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи,
якщо за умовами поставки витрати на
транспортування не включені у вартість
товару, а також документи, що містять
відомості про вартість перевезення
оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт
товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, -
страхові документи, а також документи,
що містять відомості про вартість
страхування.

У разі якщо документи, зазначені у
частині другій цієї статті, містять
розбіжності, наявні ознаки підробки
або не містять всіх відомостей, що
підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів, чи
відомостей щодо ціни, що була фактично
сплачена або підлягає сплаті за ці
товари, декларант або уповноважена ним
особа на письмову вимогу органу
доходів і зборів зобов'язані протягом 10
календарних днів надати (за наявності)
такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми
особами, пов'язаний з договором (угодою,
контрактом) про поставку товарів, митна
вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів
третім особам на користь продавця, якщо
такі платежі здійснюються за умовами,
визначеними договором (угодою,
контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних,
посередницьких послуг, пов'язаних із
виконанням умов договору (угоди,
контракту);

4) виписку з бухгалтерської
документації;

5) ліцензійний чи авторський договір
покупця, що стосується оцінюваних
товарів та є умовою продажу оцінюваних
товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти
(прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни
відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні
характеристики товарів, підготовлені
спеціалізованими експертними
організаціями, та/або інформація
біржових організацій про вартість
товару або сировини.

Відповідно ч.ч.1-3 ст.57 Кодексу
визначення митної вартості товарів,
які ввозяться в Україну відповідно до
митного режиму імпорту, здійснюється
за такими методами:

1) основний - за ціною договору
(контракту) щодо товарів, які
імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних
товарів;

б) за ціною договору щодо подібних
(аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості
(обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної
вартості товарів, які ввозяться на
митну територію України відповідно до
митного режиму імпорту, є перший метод -
за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод
застосовується лише у разі, якщо митна
вартість товарів не може бути
визначена шляхом застосування
попереднього методу відповідно до норм
цього Кодексу.

Згідно пункту 2 Методичних
рекомендацій щодо роботи посадових
осіб митних органів з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків при
здійсненні контролю правильності
визначення митної вартості товарів,
які переміщуються через митний кордон
України, затверджених наказом
Держмитслужби України від 13.07.2013 року №
362 (далі - Методичні рекомендації),
робота посадових осіб з аналізу,
виявлення та оцінки ризиків
здійснюється, зокрема, шляхом
порівняння рівня заявленої митної
вартості товарів з рівнем митної
вартості ідентичних або подібних
(аналогічних) товарів, митне оформлення
яких вже здійснено (пункт 2.5 Методичних
рекомендацій).

Вичерпний перелік джерел
інформації, які використовуються під
час робіт з аналізу, виявлення та
оцінки ризиків, серед них, зокрема,
передбачено застосування
спеціалізованих
програмно-інформаційних комплексів
Єдиної автоматизованої інформаційної
системи Держмитслужби визначений
Розділом 5 Методичних рекомендацій.

З огляду на вищевказане, саме ці
розбіжності і були виявлення під час
заявлення товару до митного
оформлення.

Отже, на підставі ст.53, 54 Кодексу
митні органи мають виключну
компетенцію в питаннях перевірки та
контролю правильності обчислення
декларантом митної вартості, і з цією
метою мають повноваження
витребовувати додаткові документи для
перевірки правильності заявлення
митної вартості товару у разі
наявності підстав для сумніву в
правильності митної оцінки товару,
який імпортується на митну територію
України.

Під час здійснення контролю за
правильністю визначення митної
вартості товару були перевірені
документи подані для митного
оформлення, але після перевірки
відповідності заявленої митної
вартості ціновій інформації ЄАІС ДМСУ
було з'ясовано, що митна вартість
заявленого товару, відрізняється від
цінової інформації ЄАІС ДМСУ.

На підставі викладеного, митний
орган при витребуванні додаткових
документів діяв у межах та спосіб,
передбачений чинним законодавством
України.

Судом першої інстанції встановлено,
що враховуючи умови поставки СІР -
Бориспіль, в декларації митної
вартості від 20.05.2013 року № 125120105/2013/262560
складовими митної вартості вказано
основну ціну товару в іноземній валюті
- 5 268, 00 доларів США та у гривні - 42 107, 124
гривень.

Митним органом в графі 33 рішення про
коригування митної вартості від 20.05.2013
року №125120105/2013/010068/1 вказано, що був
використаний метод визначення митної
вартості за ціною договору щодо
ідентичних товарів з урахуванням
митних декларацій від 14.05.2013 року
№125120105/2013/261866 та від 12.03.2013 року №
125120105/2013/256169.

Відповідно митної декларації від
14.05.2013 року № 125120105/2013/261866 ціна за
одиницю розмитнення товару - раків
становила 9, 1156 доларів США/кг у зв'язку
із розмитненням за резервним методом, а
не 6, 88 доларів США/кг як вказано в
інвойсі.

Згідно ч.2 ст. 59 Кодексу, при
застосуванні цього методу визначення
митної вартості за основу береться
прийнята органом доходів і зборів
вартість операції з ідентичними
товарами з дотриманням умов,
зазначених у цій статті. При цьому під
ідентичними розуміються товари,
однакові за всіма ознаками з
оцінюваними товарами, у тому числі за
такими, як:

1) фізичні характеристики;

2) якість та репутація на ринку;

3) країна виробництва;

4) виробник.

З огляду на вищевказане, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо правомірності
дій Відповідача стосовно використання
митної декларації від 14.05.2013 року
№125120105/2013/261866 при винесенні рішення про
коригування митної вартості в іншому
періоді за ціною договору щодо
ідентичних товарів.

Крім того, суб»єкт господарювання на
вимогу контролюючого органу має надати
лише належні документи на
підтвердження правильності зазначеної
митної вартості товару, а надання
неналежних документів не вважається
виконанням вимог митниці щодо
підтвердження митної вартості товару.

Позивач надав не усі документи, які
митний орган визначив як необхідні, та
не усунув обгрунтовані сумніви щодо
дійсної ціни товару; у контролюючого
органу була інша інформація про
визначення митної вартості товару, а
тому Відповідач мав право визначити
митну вартість самостійно.

З огляду на вказане, колегія
суддів вважає обгрунтованим та
законним рішення суду першої інстанції
про відмову у задоволенні
адміністративного позову щодо
визнання протиправним та скасування
рішення про коригування митної
вартості від 20.05.2013 року №125120105/2013/010068/1.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200 КАС
України, суд апеляційної інстанції
залишає скаргу без задоволення, а
постанову суду - без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку, що судом першої
інстанції при розгляді справи допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які передбачені
ст.ст. 201, 202 КАС України.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції правильно встановлено
обставини справи, судове рішення
постановлено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування не
вбачається, а тому апеляційну скаргу
слід залишити без задоволення, а
постанову суду першої інстанції - без
змін.

Керуючись ст.ст. 198, 200, 205, 206, 211, 212, 254 КАС
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Фоззі-Фуд» залишити без задоволення, а
постанову Київського окружного
адміністративного суду від 17 грудня 2013
року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого адміністративного суду України
в порядку та строки, передбачені ст. 212
КАС України.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді
Троян Н.М.

Костюк Л.О.

Ухвала складена в повному обсязі 07
квітня 2014 року.

.

Головуючий суддя
Твердохліб В.А.

Судді:
Троян Н.М.

Костюк Л.О.