Справа № 537/6468/13-а
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2014-04-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2014 р.Справа № 537/6468/13-аКолегія
суддів Харківського апеляційного
адміністративного суду у складі

Головуючого судді: Бенедик А.П.

Суддів: Бегунца А.О. , Калиновського В.А.

розглянувши в порядку письмового
провадження у приміщенні Харківського
апеляційного адміністративного суду
адміністративну справу за апеляційною
скаргою Кременчуцької міської ради
Полтавської області на постанову
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
06.03.2014р. по справі №537/6468/13-а

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцької міської ради
Полтавської області, третя особа
Управління містобудування та
архітектури виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської області

про визнання протиправним та
скасування рішення, зобов'язання
вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із
адміністративним позовом до
Кременчуцької міської ради
Полтавської області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати
рішення XXXV сесії Кременчуцької міської
ради Полтавської області VI скликання
від 29.08.2013 року "Про надання та відмову в
наданні дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в м. Кременчуці";

- зобов'язати Кременчуцьку міську раду
Полтавської області повторно
розглянути її клопотання про надання
дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди орієнтованою
площею 0,0049 га для експлуатації та
обслуговування прибудови квартир
АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог вказує,
що рішенням Кременчуцької міської ради
Полтавської області від 23.09.2005 року
надано дозвіл на проектування та
виконання реконструкцій квартир
АДРЕСА_1 та влаштування окремого входу
та демонстраційної вітрини - під
магазин продовольчих товарів. Позивач
звернувся до відповідача із
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди орієнтованою площею 0,0049 га для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир із усіма
необхідними документами. За наслідком
розгляду вказаного клопотання,
відповідачем прийнято рішення, яким їй
відмовлено в наданні дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди, у зв'язку з наявністю на
земельній ділянці об'єкту нерухомого
майна (прибудови до магазину), власник
якого невідомий. Позивач не
погоджується із вказаним рішенням,
вважає його незаконним та
необґрунтованим. Вказує, що Земельним
кодексом України визначений вичерпний
перелік підстав, за наявності яких
заявникові може бути відмовлено у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки. В свою чергу, ненадання
заявником правоустановчих документів
на об'єкт нерухомості, не передбачено
діючим законодавством в якості
підстави у наданні дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки.

Ухвалою Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
10.12.2013 року, постановленою без виходу до
нарадчої кімнати, задоволено
клопотання позивача про залучення
третьої особи та залучено в якості
третьої особи Управління
містобудування та архітектури
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області.

Постановою Крюківського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 06.03.2014 року адміністративний позов
було задоволено.

Визнано протиправним та скасовано
рішення XXXV сесії Кременчуцької міської
ради Полтавської області скликання
від 29.08.2013 року «Про відмову в наданні
дозволу на розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок в м. Кременчуці».

Зобов'язано Кременчуцьку міську раду
Полтавської області повторно
розглянути клопотання позивача про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки на умовах оренди орієнтованою
площею 0,0049 га для експлуатації та
обслуговування прибудови квартир
АДРЕСА_1.

Відповідач, не погодившись із судовим
рішенням, подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати постанову
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
06.03.2014 року та прийняти нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної
скарги, відповідач посилається на
прийняття оскаржуваної постанови з
порушенням норм матеріального права,
що призвело до неправильного вирішення
справи.

Вказує, що задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції дійшов до
неправім орного висновку про
незаконність оскаржуваного рішення
про відмову позивачу у наданні дозволу
на розроблення проектів землеустрою.
Зазначив, що згідно вимог Земельного
кодексу України, передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у
державній або комунальній власності,
здійснюється за результатами
проведення прилюдних торгів, крім
випадків, встановлених ч.ч. 2, 3 ст. 134
цього Кодексу, в т.ч. у випадку
розташування на земельних ділянках
об'єктів нерухомого майна (будівель,
споруд), що перебувають у власності
фізичних або юридичних осіб.
Враховуючи, що позивачем разом з
клопотанням не було надано
правовстановлюючих документів на
нерухоме майно, яке розміщене на
спірній земельній ділянці, підстави
надання земельної ділянки в оренду на
підставі проекту землеустрою без
проведення земельних торгів відсутні,
в зв'язку з чим, оскаржуване рішення про
у наданні дозволу на розроблення
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки є законним та
обґрунтованим. Посилання на те, що при
зверненні із клопотанням позивачем
було надано усі передбачені законом
документи є необґрунтованими, оскільки
згідно рішення виконавчого комітету
Кременчуцької міської ради
Полтавської від 23.09.2005 року зобов'язано
позивача після погодження проекту
укласти з міською радою договір на
право користування землею, що нею
зроблено не було, замість цього було
самочинно проведено реконструкцію
об'єкта та збудовано прибудову.

Позивач надав письмові заперечення на
апеляційну скаргу, в яких, посилаючись
на обґрунтованість та об'єктивність
рішення суду, просить залишити його без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились, про дату, час та місце
розгляду справи були повідомлені у
встановленому законом порядку.

Колегія суддів на підставі п.2 ч. 1 ст. 197
Кодексу адміністративного судочинства
України (далі - КАС України), вважає за
можливе розглянути справу в порядку
письмового провадження за наявними в
справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши рішення суду та доводи
апеляційної скарги, дослідивши
письмові докази, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено під час апеляційного
розгляду, що рішенням виконавчого
комітету Кременчуцької міської ради
Полтавської від 23.09.2005 року №884 надано
гр. ОСОБА_1, дозвіл на проектування та
виконання реконструкції квартир
АДРЕСА_1 і влаштування окремого входу
та демонстраційної вітрини - під
магазин непродовольчих товарів.

Позивач звернувся до Кременчуцької
міської ради Полтавської області із
клопотанням про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки на умовах
оренди орієнтованою площею 0,0049 га для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир АДРЕСА_1.

Матеріалами справи підтверджено та не
заперечується відповідачем, що до
клопотання позивачем було додано всі
необхідні графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування та
розмір земельної ділянки, в тому числі
копії свідоцтва про державну
реєстрацію в якості фізичної
особи-підприємця, паспорту громадянина
України, картки платника податків,
топографічний план території по
АДРЕСА_1, обґрунтування необхідності
відведення земельної ділянки для
експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир АДРЕСА_1.

Рішенням XXXV сесії Кременчуцької
міської ради Полтавської області
скликання від 29.08.2013 року «Про відмову
в наданні дозволу на розроблення
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок в м. Кременчуці»
відмовлено позивачу у наданні дозволу
на розроблення проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки на
умовах оренди орієнтованою площею 0,0049
га для експлуатації та обслуговування
прибудови до квартир АДРЕСА_1.

Як було встановлено під час розгляду
справи, фактичною підставою для
відмови у наданні дозволу на
розроблення проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок
слугували висновки відповідача щодо
наявності на земельній ділянці об'єкта
нерухомого майна (прибудови до
магазину), власник якого невідомий.

Позивач, не погодившись із вказаною
відмовою, звернувся до суду із даним
позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
місце розташування земельної ділянки,
зазначене в клопотанні, є основним
критерієм для вирішення питання щодо
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою або відмови в цьому.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів та прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, містобудівної документації,
проектів та схем землеустрою тощо, а не
наявність на земельній ділянці об'єкта
самочинного будівництва. Діючим
законодавством визначений виключний
перелік документів, що надаються до
клопотання про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки. Таким
чином, оскільки витребування
відповідачем додаткових документів, у
т.ч. правовстановлюючих документів на
нерухоме майно забороняється, то
оскаржуване рішення про відмову у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою є незаконним.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції,
враховуючи наступне.

Право на земельну ділянку виникає і
реалізується на підставах і в порядку,
визначених Конституцією України,
Земельним Кодексом України та іншими
законами України, що регулюють
земельні відносини.

Статтею 14 Конституції України
визначено, що земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави.

Розпорядження землями територіальних
громад, передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян і юридичних осіб, відноситься
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст
(ст. 12 Конституції України).

Відповідно до ст. 59 Закону України
«Про місцеве самоврядування в
Україні», рада в межах своїх
повноважень приймає нормативні та
інші акти у формі рішень.

Згідно п. 34 ч.1 ст. 26 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
виключно на пленарних засіданнях
сільської, селищної, міської ради
вирішуються відповідно до закону
питання регулювання земельних
відносин.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 124
Земельного кодексу України закріплено,
що передача в оренду земельних ділянок,
що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Згідно із положенням частинами 2 та 3
статті 123 Земельного кодексу України
визначено, що особа, зацікавлена в
одержанні у користування земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності за проектом
землеустрою щодо її відведення,
звертається з клопотанням про надання
дозволу на його розробку до
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
які відповідно до повноважень,
визначених статтею 122 цього Кодексу,
передають у власність або користування
такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або
орган місцевого самоврядування в межах
їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

Виходячи із системного аналізу
вищенаведених норм права, колегія
суддів дійшла висновку, що підставою
для відмови в задоволенні заяви про
надання дозволу на розробку та
виготовлення технічної документації
на земельну ділянку є лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

В свою чергу, ненадання заявником
правоустановчих документів на об'єкт
нерухомості, не передбачено діючим
законодавством в якості підстави у
наданні дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Колегія суддів зазначає, що вказана
правова позиція узгоджується із
правовою позицією Верховного Суду
України, яка викладена у постанові від
15.10.2013 року по справі №21-276 а13.

В силу ч.2 ст. 161 КАС України, при виборі
правової норми, що підлягає
застосуванню до спірних правовідносин,
суд зобов'язаний враховувати висновки
Верховного Суду України, викладені у
рішеннях, прийнятих за результатами
розгляду заяв про перегляд судового
рішення з підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 237 цього
Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 244-2 КАС України,
рішення Верховного Суду України,
прийняте за результатами розгляду
заяви про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначені норми права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність з рішенням Верховного
Суду України.

Посилання відповідача, як на підставу
відмови позивачу у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки, на
порушення положень ст. 134 Земельного
кодексу України, тобто відведення
земельної ділянки в оренду без
проведення земельних торгів (аукціону),
та те, що передача у власність чи
надання в користування земельних
ділянок під багатоквартирними жилими
будинками та прибудинковими
територіями можливе лише об'єднанню
власників будинку або підприємствам,
установам, організаціям, що здійснюють
управління цими будинками, колегія
суддів вважає необґрунтованим,
виходячи з наступного.

Вирішення питання про надання в оренду
земельної ділянки законодавець
пов'язує з прийняттям уповноваженим
органом відповідного рішення про
надання земельної ділянки в оренду
конкретній особі та укладенні на його
підставі договору оренди, а не з
наданням дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення у
користування земельної ділянки.
Земельний кодекс України не містить
положень щодо необхідності проведення
земельних торгів при вирішенні
повноважним органом питання про
надання згоди на складання проекту
відводу земельної ділянки. Надання
повноважним органом дозволу на
розробку проекту відводу земельної
ділянки не надає особі права на оренду
такої ділянки, а є лише дозволом для
виготовлення документації, на підставі
якої орган приймає рішення про надання
земельної ділянки в оренду.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність у
відповідача встановлених законом
підстав для відмови позивачу у наданні
дозволу на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України, в
адміністративних справах про
протиправність рішень, дій чи
бездіяльності суб'єкта владних
повноважень обов'язок щодо доказування
правомірності свого рішення, дії чи
бездіяльності покладається на
відповідача, якщо він заперечує проти
адміністративного позову.

Тобто, особливістю адміністративного
судочинства є те, що обов'язок (тягар)
доказування в спорі покладається на
відповідача - орган публічної влади,
який повинен надати докази, що свідчать
про правомірність його дій, законність
прийнятих рішень.

Колегія суддів зазначає, що відповідач,
будучи суб'єктом владних повноважень
та заперечуючи проти
адміністративного позову не виконав
покладений на нього ч.2 ст.71 КАС України
обов'язок та не довів юридичної та
фактичної обґрунтованості мотивів
винесення оскаржуваного рішення.

Натомість позивач, на виконання вимог
ч.1 ст. 71 КАС України, довів обставини, на
яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції
України, органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

З огляду на зазначене, оцінюючи дії
відповідача на відповідність
критеріям зазначеним в ч. 3 ст. 2 КАС
України, колегія суддів дійшла
висновку, що прийняте останнім
оскаржуване рішення про відмову
позивачу у наданні дозволу на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки є такими,
що не відповідають вимогам діючого
законодавства, та підлягає скасуванню.

Крім того, приймаючи до уваги, що
оскаржуване рішення є протиправним та
підлягає скасуванню, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що належним способом
захисту порушених прав, свобод та
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин буде
зобов'язання відповідача повторно
розглянути клопотання позивача про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою.

Відповідно до ст. 159 КАС України, судове
рішення повинно бути законним та
обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що постанова
Крюківського районного суду м.
Кременчука Полтавської області від
06.03.2014 року по справі №537/6468/13-а
відповідає вимогам ст. 159 КАС України, а
тому відсутні підстави для її
скасування та задоволення апеляційних
вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 200 КАС України, суд
апеляційної інстанції залишає
апеляційну скаргу без задоволення, а
постанову або ухвалу суду -без змін,
якщо визнає, що суд першої інстанції
правильно встановив обставини справи
та ухвалив судове рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів, погоджуючись з висновками суду
першої інстанції, вважає, що суд дійшов
вичерпних юридичних висновків щодо
встановлення обставин справи і
правильно застосував до спірних
правовідносин сторін норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених
вище підстав, висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст. 160, 167, 195, 196, 197, 198, 200, п. 1 ч.
1 205, 206, 209, 254 Кодексу адміністративного
судочинства України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Кременчуцької
міської ради Полтавської області
залишити без задоволення.

Постанову Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області від
06.03.2014р. по справі №537/6468/13-а залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення її копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути оскаржена шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України
протягом двадцяти днів після набрання
законної сили.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик
А.П.Судді(підпис) (підпис) Бегунц А.О.
Калиновський В.А.