Справа № 2а-16221/09/2670
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2014 року
м. Київ К/9991/11706/12

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва на
ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.10.2010 року по справі № 2а-16221/09/2670 за
позовом Державного підприємства
«Центр державного земельного
кадастру» до Державної податкової
інспекції у Шевченківському районі м.
Києва про визнання нечинним та
скасування податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2009 року ДП «Центр державного
земельного кадастру» звернулося до
суду із позовом до ДПІ у
Шевченківському районі м. Києва про
визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення від
12.06.2009 року № /0, яким визначено
суму податкового зобов'язання з
податку на прибуток в розмірі 788294,00
грн., в т.ч. за основним платежем 525529,00
грн., за штрафними (фінансовими)
санкціями 262765,00 грн.

Постановою Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.10.2010 року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2012 року
у даній справі позов задоволено з
огляду на правомірність заявлених
вимог.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що ДПІ у Шевченківському
районі міста Києва проведено планову
виїзну перевірку ДП «Центр державного
земельного кадастру» з питань
дотримання вимог податкового,
валютного та іншого законодавства, за
результатами якої встановлено
порушення позивачем підпункту 4.1.1
пункту 4.1 статті 4, пункту 5.1 статті 5
Закону України від 28.12.1994 року № 334/94-ВР
«Про оподаткування прибутку
підприємств» (далі - Закон № 334/94-ВР).

За наслідками перевірки прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов, суди виходили з
наступних мотивів, з чим погоджується
суд касаційної інстанції.

Пунктом 5.1 статті 5 Закону № 334/94-ВР
встановлено, що валові витрати
виробництва та обігу - сума будь-яких
витрат платника податку у грошовій,
матеріальній або нематеріальній
формах, здійснюваних як компенсація
вартості товарів (робіт, послуг), які
придбаваються (виготовляються) таким
платником податку для їх подальшого
використання у власній господарській
діяльності.

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону №
334/94-ВР до складу валових витрат
включаються суми будь-яких витрат,
сплачених (нарахованих) протягом
звітного періоду у зв'язку з
підготовкою, організацією, веденням
виробництва, продажем продукції (робіт,
послуг) і охороною праці, у тому числі
витрати з придбання електричної
енергії (включаючи реактивну), з
урахуванням обмежень, установлених
пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Згідно з абз. 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 Закону №
334/94-ВР не належать до складу валових
витрат будь-які витрати, не
підтверджені відповідними
розрахунковими, платіжними та іншими
документами, обов'язковість ведення і
зберігання яких передбачена правилами
ведення податкового обліку.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що всі необхідні первинні
бухгалтерські документи є в наявності
у позивача.

Згідно з п. 5.11 ст. 5 Закону № 334/94-ВР
встановлення додаткових обмежень щодо
віднесення витрат до складу валових
витрат платника податку, крім тих, що
зазначені у цьому Законі, не
дозволяється.

Як вбачається з матеріалів справи,
експертним висновком № 3298/3299/10-19
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
встановлено, що надані на дослідження
первинні документи, якими оформлені
господарські операції позивача з
надання інформаційно-консультаційних
послуг, відповідають вимогам чинного
законодавства та підтверджують їх
здійснення.

Разом з тим, проведеною експертизою
встановлено, понесені позивачем
витрати в за вищевказаними
господарськими операціями є
нормативно та документально
підтвердженими та підлягають
включенню до складу валових витрат в
податковому обліку за відповідний
звітний період.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для задоволення
позову.

Відповідно до п. 3 ст. 2201 КАС
України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Отже, колегія суддів вважає, що в
межах касаційної скарги порушень
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Державної
податкової інспекції у
Шевченківському районі м. Києва
відхилити.

Ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 01.02.2012 року
та постанову Окружного
адміністративного суду міста Києва від
20.10.2010 року по справі №2а-16221/09/2670
залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.