Справа № 2а-17291/12/2670
Суддя: Ланченко Л.В.
Дата ухвалення: 2014-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

04 квітня 2014 року м. Київ
В/800/1306/14

Вищий адміністративний суду України в
складі колегії суддів:

судді-доповідача Ланченко Л.В.

суддів Бившевої Л.І., Лосєва А.М.,
Пилипчук Н.Г., Цвіркуна Ю.І.

розглянувши заяву Міжрегіонального
головного управління Міндоходів -
Центральний офіс з обслуговування
великих платників

про перегляд ухвали Вищого
адміністративного суду України від
25.02.2014

у справі № 2а-17291/12/2670

за позовом Спільного
Українсько-Німецького товариства з
обмеженою відповідальністю з
іноземною інвестицією «Кершер»

до Окружної державної податкової
служби - Центрального офісу з
обслуговування великих платників
податків Державної податкової служби

про визнання протиправними та
скасування податкових
повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Міжрегіональним головним управлінням
Міндоходів - Центральний офіс з
обслуговування великих платників
подано заяву №803/9/29-10-10-2-25 від 19.03.2014 про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 25.02.2014, посилаючись на
неоднакове застосування судами
касаційної інстанції норм
матеріального права, в ухвалі щодо якої
подана заява про перегляд, та ухвалі
Вищого адміністративного суду України
від 19.09.2013 у справі №К/800/33214/13.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
заява про перегляд судових рішень в
адміністративних справах може бути
подана виключно з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

У відповідності до п. 4 постанови
Пленуму Вищого адміністративного суду
України від 13.12.2010 № 2 «Про судову
практику застосування статей 235-240
Кодексу адміністративного судочинства
України» подібність правовідносин
означає, зокрема, тотожність
суб'єктного складу учасників відносин,
об'єкта та предмета правового
регулювання, а також умов застосування
правових норм (зокрема, часу, місця,
підстав виникнення, припинення та
зміни відповідних правовідносин).
Зміст правовідносин з метою з'ясування
їх подібності в різних рішеннях суду
(судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Питання про допуск справи до
провадження у Верховному Суді України
вирішується Вищим адміністративним
судом України лише в межах аналізу тих
судових рішень, на які посилається
заявник.

Колегія суддів не вбачає підстав для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України, з огляду на
таке.

Зі змісту ухвали Вищого
адміністративного суду України від
19.09.2013, яка додана заявником до заяви як
приклад неоднакового застосування
судами норм матеріального права,
вбачається, що зміст правовідносин, які
у ній розглядалися, відмінний від того,
який є у даній справі. Підставою для
прийняття наведеної ухвали стали
висновки суду касаційної інстанції про
не підтвердження реального характеру
господарських правовідносин між
позивачем та його контрагентами,
виключно податкові накладні не можуть
бути підтвердженням дійсного
виконання поставок товару позивачеві
та не дають права на формування
податкового кредиту.

У той час як підставою для прийняття
рішення, про перегляд якого ставиться
питання, стало підтвердження позивачем
реальності господарських операцій, у
тому числі наявними первинними
документами які відповідають вимогам,
встановленим ст.9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», що давало йому
право на формування податкового
кредиту, а також не підтвердження
доводів відповідача щодо нікчемності
укладених правочинів.

Аналіз наведених судових рішень суду
касаційної інстанції не дає підстав
вважати, що ним було неоднаково
застосовано норми матеріального права
у подібних правовідносинах, оскільки
правовідносини між сторонами у
справах, за якими ухвалені вказані вище
судові рішення, виникли з різних,
відмінних між собою обставин, яким
надавалась правова оцінка, тобто такі
правовідносини не є подібними, в яких
ухвалено різні судові рішення з
неоднаковим застосуванням норм
матеріального права, що виключає
підстави для допуску справи до
провадження Верховного Суду України.

З огляду на викладене, підстави для
допуску справи до провадження
Верховного Суду України відсутні.

Керуючись ст.ст. 236-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Міжрегіональному головному
управлінню Міндоходів - Центральний
офіс з обслуговування великих
платників у допуску справи до
провадження для перегляду Верховним
Судом України ухвали Вищого
адміністративного суду України від
25.02.2014.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді
Л.В. Ланченко

Л.І.Бившева

А.М.Лосєв

Н.Г.Пилипчук Ю.І.Цвіркун