Справа № 872/13698/13
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2014 рокусправа № 180/1221/20/13
(2а/180/159/2013)

Дніпропетровський апеляційний
адміністративний суд у складі колегії
суддів: головуючого судді
Чередниченко В.Є.

суддів: Коршуна
А.О. Панченко О.М.

розглянувши у письмовому
провадженні в м. Дніпропетровську
адміністративну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Марганецького
міського суду Дніпропетровської
області від 09 вересня 2013 року у справі
№ 180/1221/20/13 (2а/159/2013) за позовом ОСОБА_1 до
в.о. начальника управління Пенсійного
фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області Тодорук В.В.
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

15 травня 2013 року ОСОБА_1
звернулася до суду з позовом до в.о.
начальника управління Пенсійного
фонду України в м. Марганець
Дніпропетровської області Тодорук В.В.
про скасування постанови у справі про
адміністративне правопорушення від 29
квітня 2013 року серії ДН №12.

09 вересня 2013 року ухвалою
Марганецького міського суду
Дніпропетровської області позов
залишено без розгляду, у зв'язку з
пропуском позивачем десятиденного
строку оскарження постанови по справі
про адміністративне правопорушення.

Ухвала суду мотивована тим, що
оскільки позивачем не надано суду
доказів отримання копії оскаржуваної
постанови 07 травня 2013 року то останнім
днем оскарження постанови є 10.05.2013 року.
Однак позивач звернувся до суду з даним
позовом 15.05.2013 року, тобто зі спливом
строку звернення до суду встановленого
законом.

Не погодившись з ухвалою суду
першої інстанції, позивач подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм процесуального права, просив
скасувати оскаржувану ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваної ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, суд апеляційної інстанції
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 99
Кодексу адміністративного судочинства
України, адміністративний позов може
бути подано в межах строку звернення до
адміністративного суду, встановленого
цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 3 статті 99 Кодексу
адміністративного судочинства
України, для захисту прав, свобод та
інтересів особи цим Кодексом та іншими
законами можуть встановлюватися інші
строки для звернення до
адміністративного суду, які, якщо не
встановлено інше, обчислюються з дня,
коли особа дізналася або повинна була
дізнатися про порушення своїх прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 289 Кодексу України
про адміністративні правопорушення,
скаргу на постанову по справі про
адміністративне правопорушення може
бути подано протягом десяти днів з дня
винесення постанови.

Згідно статті 100 Кодексу
адміністративного судочинства України
адміністративний позов поданий після
закінчення строків, встановлених
законом, залишається без розгляду, якщо
суд на підставі позовної заяви та
доданих до неї матеріалів не знайде
підстав для визнання причин пропуску
строку звернення до адміністративного
суду поважними, про що постановляється
ухвала.

Суд першої інстанції залишаючи позов
без розгляду виходив з того, що
позивачем не надано доказів отримання
копії оскаржуваної постанови 07.05.2013
року.

Проте з таким висновком суду першої
інстанції не може погодитись суд
апеляційної інстанції виходячи з
наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного
судочинства України передбачено, що
завдання адміністративного
судочинства є захист прав, свобод чи
інтересів фізичних осіб. Прав та
інтересів юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ.

Відповідно до частин 1,4 статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до адміністративного суду, якщо вважає,
що рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Ніхто не може бути позбавлений права на
розгляд його справи в
адміністративному суді, до підсудності
якого вона віднесена цим Кодексом.

При цьому суд апеляційної інстанції
звертає увагу суду першої інстанції на
вимоги частини 4 статті 11 Кодексу
адміністративного судочинства
України, яка передбачає, що суд вживає
передбачені законом заходи, необхідні
для з'ясування всіх обставин справи.

За змістом статті 159 Кодексу
адміністративного судочинства України
судове рішення повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом
відповідно до норм матеріального права
з урахуванням юридичної сили правового
акта в ієрархії національного
законодавства, що регулює спірні
правовідносини, подібні
правовідносини (аналогія закону), або
за відсутності такого закону - на
підставі конституційних принципів і
загальних засад права (аналогія права),
принципів верховенства права з
урахуванням судової практики
Європейського суду з прав людини при
дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене
судом на підставі повно і всебічно
з'ясованих обставин в адміністративній
справі, підтверджених тими доказами,
які були досліджені під час судового
розгляду справи (у судовому засіданні,
у порядку скороченого чи письмового
провадження) з урахуванням вимог
статті 70 Кодексу адміністративного
судочинства України щодо належності та
допустимості доказів або обставин, які
не підлягають доказуванню, та висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними.

На підставі викладеного, суд
апеляційної інстанції зробив висновок,
що судом першої інстанції не повно
встановлені обставини справи, оскільки
суд не з'ясував коли саме позивачем
було отримано копію оскаржуваної
постанови, а відтак суд першої
інстанції безпідставно залишив позов
без розгляду.

З урахуванням вищенаведеного, суд
апеляційної інстанції вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала суду першої
інстанції скасуванню з направлення
справи до суду першої інстанції для
продовження розгляду справи.

Керуючись: пунктом 3 частини 1 статті 199,
204, 206 КАС України, Дніпропетровський
апеляційний адміністративний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Ухвалу Марганецького міського суду
Дніпропетровської області від 09
вересня 2013 року у справі № 180/1221/20/13
(2а/159/2013) - скасувати та направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили
через п'ять днів після направлення її
копій особам, які беруть участь у
справі, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий:
В.Є. Чередниченко

Суддя:
А.О. Коршун

Суддя:
О.М. Панченко