Справа № 814/2704/13-а
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2014-04-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ
СУД
----------------------
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 квітня 2014 р.м.ОдесаСправа № 814/2704/13-а

Категорія: 6.1 Головуючий в 1 інстанції:
Марич Є. В.

Колегія суддів Одеського апеляційного
адміністративного суду, у складі:

головуючого судді - Запорожана
Д.В.,

судді - Шеметенко
Л.П.,

судді - Жука С.І.

при секретарі: Топор О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні адміністративну справу за
апеляційною скаргою інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області на
постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року у справі за позовами товариства з
обмеженою відповідальністю
«Вікна-Пласт», товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «БРАЗВІК» і
ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, за участю
прокурора м. Миколаєва про визнання дій
протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вікна-Пласт», ТОВ
фірма «БРАЗВІК» і ОСОБА_1 звернулися до
суду з позовами до інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області про
визнання дій щодо призначення і
проведення перевірки, результати якої
відображені в акті від 21 травня 2013 року,
протиправними; скасування приписів від
21 травня 2013 року № 115, 116, 117, 229 та
постанов від 4 червня 2013 року № 94, 101, 102,
278.

Свої позовні вимоги ТОВ «Вікна-Пласт»,
ТОВ фірма «БРАЗВІК» і ОСОБА_1
обґрунтували незаконністю спірних дій
та рішень відповідача.

Постановою Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року вищенаведені позови було
задоволено. Визнано спірні дії
протиправними. Скасовано спірні
рішення.

В апеляційній скарзі інспекція
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області
просить скасувати вищенаведену
постанову (окрім частини задоволених
позовних вимог про скасування рішення
в справі про адміністративний
проступок), як таку, що прийнята з
помилковим застосуванням норм
матеріального та процесуального права
і в скасованій частині прийняти нову
постанову, якою відмовити у
задоволенні відповідних позовних
вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
доводи апеляційної скарги, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість
постанови суду в межах апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи оскаржену постанову суд
першої інстанції виходив з
обґрунтованості даного позову та
наявності підстав для його
задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
«Вікна-Пласт», на підставі декларації
про початок виконання будівельних
робіт від 24 жовтня 2012 року № МК 9,
здійснює встановлення автомобільного
газозаправного пункту модульного типу
«СЗГ-к-10» на діючій АЗС, яка розташована
за адресою Миколаївська область,
Жовтневий район, с. Зайчівське, вул.
Степова,1/15 (мова оригіналу). Проектну
документацію було розроблено ТОВ фірма
«Бразвік». Головний інженер проекту -
ОСОБА_1 /т. 1, а.с. 28-31/.

Відповідачем було проведено перевірку
вищенаведеного будівництва, за
наслідками якої складено акт від 21
травня 2013 року /т. 1, а.с. 11-13/.

Перевіркою було встановлено порушення
ст. ст. 31, 32, 34, 36, 37 Закону України «Про
регулювання містобудівної
діяльності». Зміст порушень полягав у
виконанні будівельних робіт об'єкту
п'ятої категорії складності без
отримання дозволу на виконання таких
робіт; зазначенні недостовірних даних
у поданій декларації про початок
виконання будівельних робіт (замість
п'ятої була зазначена третя категорія
складності об'єкта будівництва та
замість реконструкції було зазначено
нове будівництво); розробленні
проектної документації не у порядку
визначеному діючим законодавством.

21 травня 2013 року відповідачем було
видано наступні приписи.

На ім'я ТОВ «Вікна-Пласт» № 115, 116 щодо
зупинення виконання будівельних робіт
до оформлення документів, що дають
право на виконання таких робіт;
необхідності отримання дозволу на
виконання будівельних робіт на
об'єктах 4-5 категорії складності та
отримання висновку комплексної
державної експертизи розробленого
проекту на об'єкт будівництва
відповідно до ст. 31 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
до 2 липня 2013 року /т. 1, а.с. 20-24/.

На ім'я головного інженера проекту ТОВ
фірма «БРАЗВІК» - ОСОБА_1 і ТОВ фірма
«БРАЗВІК» №№ 117, 229 про необхідність
вжиття заходів щодо приведення
проектної документації на
вищенаведений об'єкт у відповідність
до вимог діючого законодавства до 2
липня 2013 року /т. 2, а.с. 11, т. 3, а.с. 10/.

21 травня 2013 року відповідачем було
складено наступні протоколи про
правопорушення у сфері містобудівної
діяльності.

У відношенні ТОВ «Вікна-Пласт» щодо
порушення ст. ст. 34, 36, 37 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Зміст порушень полягав у
виконанні будівельних робіт на об'єкті
п'ятої категорії складності без
отримання дозволу на такі роботи;
зазначенні недостовірних даних у
декларації про початок виконання
будівельних робіт щодо виду
будівництва та категорії об'єкта /т. 1,
а.с.14-19/.

У відношенні ТОВ фірма «Бразвік» щодо
порушення ст. ст. 31, 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності». Зміст порушень полягав у
розроблені проектної документації
вищенаведеного об'єкту не у порядку
визначеному діючим законодавством,
зокрема заниження категорії
складності /т. 2, а.с. 9/.

4 липня 2013 року, на підставі
вищенаведених протоколів,
відповідачем було прийнято наступні
постанови.

За № 101 про накладення на ТОВ
«Вікна-Пласт» 1032300 гривень штрафу (абз.
3, п. 5, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності») /т. 1,
а.с. 24-25/.

За № 102 про накладення на ТОВ
«Вікна-Пласт» 103230 гривень штрафу (абз. 4,
п. 4, ч. 2, ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності») /т. 1,
а.с. 26-27/.

За № 94 про накладення на ТОВ фірма
«БРАЗВІК» 103230 гривень штрафу (абз. 2, ч. 1,
ст. 2 Закону України «Про
відповідальність за правопорушення у
сфері містобудівної діяльності») /т. 2,
а.с. 12/.

Тлумачення поняття автозаправної
станції здійснено Інструкцією щодо
вимог пожежної безпеки під час
проектування автозаправних станцій,
яка затверджена наказом Міністерства
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
06.12.2005 N 376 та зареєстрована в
Міністерстві юстиції України 20 березня
2006 року за N 291/12165.

Вищенаведена інструкція є чинною та
обов'язковою для виконання.

Пунктом 1.2 зазначеної Інструкції
передбачено, що автозаправна станція -
комплекс будинків, споруд,
технологічного обладнання,
призначений для приймання, зберігання
моторного палива та заправлення ним
автотранспорту.

Стаціонарний автомобільний
газозаправний пункт - автозаправна
станція, технологічне обладнання якої
призначене для заправлення
автотранспорту тільки скрапленим
вуглеводневим газом із стаціонарних
резервуарів ємністю відповідно до ДБН
В.2.5-20-2001 "Інженерне обладнання будинків
і споруд. Газопостачання" (далі - ДБН
В.2.5-20-2001).

Таким чином, газозаправний пункт не
може встановлюватися на території
автозаправної станції як відокремлене
від усієї іншої інфраструктури
обладнання. Тобто, газозаправний пункт
може бути виключно чи автозаправною
станцією чи її комплексною частиною.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності» від 17.02.2011 року N 3038-VI,
порядок віднесення об'єктів до IV і V
категорій складності визначається
Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 1 п. 6 Порядку віднесення
об'єктів будівництва до IV і V категорій
складності, затвердженого постановою
КМ України від 27 квітня 2011 року N 557,
передбачено, що до V категорії
складності відносяться об'єкти
будівництва, які згідно із Законом
України "Про об'єкти підвищеної
небезпеки" є об'єктами підвищеної
небезпеки.

Статтею 1 Закону України «Про об'єкти
підвищеної небезпеки» від 18.01.2001 року N
2245-III передбачено, що об'єкт підвищеної
небезпеки - об'єкт, на якому
використовуються, виготовляються,
переробляються, зберігаються або
транспортуються одна або кілька
небезпечних речовин чи категорій
речовин у кількості, що дорівнює або
перевищує нормативно встановлені
порогові маси, а також інші об'єкти як
такі, що відповідно до закону є
реальною загрозою виникнення
надзвичайної ситуації техногенного та
природного характеру.

Частиною 3 ст. 13 Закону України «Про
екологічну експертизу» від 09.02.1995 року N
45/95-ВР передбачено, що перелік видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України за поданням центрального
органу виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони навколишнього природного
середовища, і центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
охорони здоров'я.

Пунктом 4 Переліку видів діяльності та
об'єктів, що становлять підвищену
екологічну небезпеку, затвердженого
постановою КМ України від 27 липня 1995
року N 554 (редакція чинна на час
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що автозаправні станції
належать до об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку, для
яких здійснення державної експертизи
є обов'язковим.

Таким чином, категорія складності
автозаправних станцій/газозаправних
пунктів встановлена нормами діючого
законодавства, і завжди є п'ятою. Тобто,
діючим законодавством встановлено
обмеження на визначення інших
категорій складності автозаправних
станцій/газозаправних пунктів ніж
п'ята.

Отже, автозаправні
станції/газозаправні пункти, до яких
відноситься об'єкт позивачів, завжди є
об'єктами п'ятої категорії складності.

З урахуванням вищенаведеного, колегія
суддів погоджується з висновками
перевірки про заниження позивачами
категорії складності вищезазначеного
об'єкту.

Колегія суддів не приймає до
уваги доводи позивачів про те, що ними
здійснювалася реконструкція, а не
будівництво у зв'язку з тотожністю
даних понять для будівництва.

Так, будівництво - спорудження нового
об'єкта, реконструкція, розширення,
добудова, реставрація і ремонт
об'єктів, виконання монтажних робіт.
(Міністерство фінансів України наказ
«Про затвердження Положення
(стандарту) бухгалтерського обліку 18
"Будівельні контракти" (Положення, п.2) N
205 від 28.04.2001 м.Київ; Міністерство
України з питань надзвичайних ситуацій
та у справах захисту населення від
наслідків Чорнобильської катастрофи
наказ «Про затвердження Інструкції з
організації роботи органів державного
пожежного нагляду (Інструкція, п.1.12)
06.02.2006 N 59; Міністерство регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України наказ «Про затвердження
Порядку розроблення проектної
документації на будівництво об'єктів»
(Порядок, п.2) 16.05.2011 N 45; Міністерство
фінансів України Наказ «Про
затвердження деяких національних
положень (стандартів) бухгалтерського
обліку в державному секторі
(Національне положення (стандарт)
бухгалтерського обліку в державному
секторі 131 "Будівельні контракти", п.3)»
29.12.2011 № 1798.

Тобто, реконструкція завжди є
будівництвом.

З Порядку здійснення державного
архітектурно-будівельного контролю,
затвердженого постановою КМ України
від 23 травня 2011 р. N 553, не вбачається, що
ним встановлені будь-які обмеження
щодо можливості проведення перевірок
об'єктів 1-3 категорій складності.

Окрім того, як було вище встановлено,
об'єкт позивачів, згідно з вимогами
діючого законодавства, відноситься до
п'ятої категорії складності.

Пунктом 7 вищенаведеного Порядку
передбачено, що підставами для
проведення позапланової перевірки є
звернення фізичних чи юридичних осіб
про порушення суб'єктом
містобудування вимог містобудівного
законодавства.

Звернення органів прокуратури в
матеріалах справи наявне, тобто
перевірка відповідачів проводилася
правомірно /а.с. 10/.

Усі інші доводи позивачів, на думку
колегії суддів, правового значення для
вирішення даної справи по суті не
мають.

Отже, колегія судів не погоджується з
висновком суду першої інстанції про
обґрунтованість даного позову та
наявність підстав для його
задоволення.

Пунктом 4 ст. 202 КАС України передбачено,
що підставами для скасування постанови
або ухвали суду першої інстанції та
ухвалення нового рішення є порушення
норм матеріального або процесуального
права, що призвело до неправильного
вирішення справи або питання.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
допустив такі порушення норм
матеріального та процесуального права,
що призвели до неправильного вирішення
даної справи в оскарженій частині,
внаслідок чого його постанова (в
оскарженій частині) підлягає
скасуванню, з прийняттям нової
постанови про відмову у задоволенні
позовних вимог в скасованій частині.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 207 КАС
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області -
задовольнити.

Постанову Миколаївського окружного
адміністративного суду від 21 жовтня 2013
року в частині задоволення позовних
вимог про визнання дій щодо
призначення і проведення перевірки,
результати якої відображені в акті від
21 травня 2013 року, протиправними;
скасування приписів від 21 травня 2013
року № 115, 116, 117, 229 та постанов від 4
червня 2013 року № 94, 101, 102 - скасувати.

В скасованій частині прийняти нову
постанову.

В задоволенні позовів товариства з
обмеженою відповідальністю
«Вікна-Пласт», товариства з обмеженою
відповідальністю фірма «БРАЗВІК» і
ОСОБА_1 до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області, за участю
прокурора м. Миколаєва про визнання дій
щодо призначення і проведення
перевірки, результати якої відображені
в акті від 21 травня 2013 року,
протиправними; скасування приписів від
21 травня 2013 року № 115, 116, 117, 229 та
постанов від 4 червня 2013 року № 94, 101, 102 -
відмовити у повному обсязі.

Постанова апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
адміністративного суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Постанова у повному обсязі
виготовлена 7 квітня 2014 року

Головуючий
/Д.В.
Запорожан/

Судді
/Л.П.
Шеметенко/

/С.І. Жук/