Справа № 0670/740/11
Суддя: Голубєва Г.К.
Дата ухвалення: 2014-03-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2014 року
м. Київ К/9991/49103/11

Вищий адміністративний суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача
Голубєвої Г.К.

Суддів
Карася О.В.

Рибченка А.О.

розглянувши в попередньому судовому
засіданні касаційну скаргу
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції Житомирської
області на ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2011 року та постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.04.2011 року
по справі № 0670/740/11 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Бердичівська
солодова компанія» до Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області про
визнання нечинним податкового
повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бердичівська
солодова компанія» звернулося до суду
з позовом до Бердичівської об'єднаної
державної податкової інспекції
Житомирської області про визнання
протиправним та скасування
податкового повідомлення-рішення
№000111/2301/3 від 24.01.2011 року, яким визначено
податкові зобов'язання з податку на
додану вартість в розмірі 120961,00 грн.
основного платежу та 24192,00 грн.
фінансових санкцій.

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.04.2011 року,
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 11.07.2011 року
у даній справі позов задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано спірне податкове
повідомлення-рішення в частині
визначення податкових зобов'язань з
податку на додану вартість в сумі 120538,00
грн. основного платежу та 24108,00 грн.
фінансових санкцій.

Не погоджуючись з рішеннями судів
попередніх інстанцій, відповідач подав
касаційну скаргу, в якій просить їх
скасувати та прийняти нове рішення,
яким повністю відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог, оскільки
вважає, що постанову та ухвалу було
прийнято з порушенням норм
матеріального права та без належного
врахування всіх обставин справи.

Перевіривши правильність застосування
судами попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
юридичної оцінки обставин справи,
колегія суддів Вищого
адміністративного суду України
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що працівниками
Бердичівської об'єднаної державної
податкової інспекції була проведена
невиїзна документальна перевірка
позивача з питань правомірності
формування податкових зобов'язань та
податкового кредиту, що зазначені в
декларації з податку на додану
вартість за квітень 2010 року. За
результатами перевірки встановлено
порушення позивачем пп.7.4.1, пп.7.4.5 п.7.4
ст.7 Закону України від 03.04.1997 року №
168/97-ВР «Про податок на додану вартість»
(далі - Закон № 168/97-ВР)та прийнято
спірне податкове повідомлення-рішення.

Задовольняючи позов частково, суди
виходили з наступних мотивів, з чим
погоджується суд касаційної інстанції.

Відповідно до вимог пп.7.4.1 Закону №
168/97-ВР, що були чинними на день
виникнення спірних правовідносин,
податковий кредит звітного періоду
визначається виходячи із договірної
(контрактної) вартості товарів (послуг),
але не вище рівня звичайних цін, у разі
якщо договірна ціна на такі товари
(послуги) відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної ціни на такі
товари (послуги), та складається із сум
податків, нарахованих (сплачених)
платником податку за ставкою,
встановленою пунктом 6.1 статті 6 та
статтею 81 цього Закону, протягом такого
звітного періоду у зв'язку з придбанням
або виготовленням товарів (у тому числі
при їх імпорті) та послуг з метою їх
подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах
господарської діяльності платника
податку.

Судами встановлено, що зазначена
невиїзна документальна перевірка
відповідачем була зведена виключно до
автоматизованого співставлення
показників податкових зобов'язань та
податкового кредиту позивача в розрізі
контрагентів на рівні ДПА України за
квітень 2010 року. За результатами такого
співставлення було встановлено, що
контрагенти позивача ТОВ «Райдо транс»
та ТОВ «Агро-зерновий союз» своєчасно
не задекларували свої податкові
зобов'язання. При цьому, відповідач не
перевіряв наявність відповідних
документів бухгалтерської та
податкової звітності щодо
взаємовідносин між даними
господарюючими суб'єктами, що мали
місце в квітні 2010 року. В ході
дослідження судами бухгалтерських та
податкових документів (податкових,
видаткових та товарно-транспортних
накладних, актів прийому-передачі)
встановлено наявність господарських
операцій між позивачем та його
контрагентами, що мали місце в квітні
2010 року і на підставі яких позивачем
був сформований податковий кредит на
вказану суму за вказаний період.

Судами також встановлено, що ТОВ «Райдо
транс» та ТОВ «Агро-зерновий союз»
податкові зобов'язання позивача за
квітень 2010 року несвоєчасно, але
підтвердили в повному обсязі.

Таким чином, судами зроблений
правильний висновок, що позивачем
податковий кредит в квітні 2010 року по
отриманим послугам у ТОВ «Райдо транс»
в сумі 1074,83 грн. ПДВ та по придбанню
товарів у ТОВ «Агро-зерновий союз» в
сумі 119453,90 грн. сформував в повній
відповідності до вимог пп.7.4.1 п. 7.4 ст.7
Закону № 168/97-ВР, що були чинними на день
виникнення спірних правовідносин.
Несвоєчасне подання податкової
звітності з податку на додану вартість
іншими суб'єктами господарювання
(контрагентами) не може бути підставою
для нарахування податкових зобов'язань
позивачу та застосування до нього
фінансових санкцій.

За таких обставин та з урахуванням
вимог ч. 3 ст. 2, ч. 2 ст. 71 КАС України, суди
дійшли обґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для часткового
задоволення позову.

Отже, колегія суддів вважає, що в межах
касаційної скарги порушень судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права
при вирішенні цієї справи не допущено.
Правова оцінка обставин у справі дана
вірно, а тому, відповідно до п. 3 ст. 2201
КАС України, касаційну скаргу слід
відхилити, а оскаржувані судові
рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 210 - 232 Кодексу
адміністративного судочинства
України, суд -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Бердичівської
об'єднаної державної податкової
інспекції Житомирської області
відхилити.

Ухвалу Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 11.07.2011 року та постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 21.04.2011 року
по справі № 0670/740/11 залишити без змін.

Справу повернути до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили та
може бути переглянута Верховним Судом
України в порядку передбаченому ст. ст.
235 - 239, ч. 5 ст. 254 КАС України.

Головуючий підписГолубєва Г.К.Судді
підписКарась О.В. підписРибченко А.О.