Справа № 2а/0570/11528/11
Суддя: Костенко М.І.
Дата ухвалення: 2014-03-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

17 березня 2014 року м.
Київ В/800/817/14

Вищий адміністративний суд України у
складі: суддя Костенко М.І. - головуючий,
судді Бившева Л.І., Карась О.В., Маринчак
Н.Є., Степашко О.І.,

розглянувши заяву державної
податкової інспекції у Київському
районі Головного управління
Міндоходів у Донецькій області (далі -
ДПІ) про перегляд Верховним Судом
України

ухвали Вищого адміністративного суду
України від 21.01.2014

у справі № 2а/0570/11528/2011

за позовом публічного акціонерного
товариства «Будмеханізація»

до ДПІ

про визнання нечинним та скасування
податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позов подано про скасування
податкового повідомлення-рішення від
27.09.2011 № 15913/10/23-313.

Постановою Донецького окружного
адміністративного суду від 27.09.2011 у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Донецького
апеляційного адміністративного суду
від 16.11.2011 зазначене рішення суду
першої інстанції скасовано; позов
задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного
суду України від 21.01.2014 вказане рішення
суду апеляційної інстанції залишено
без змін.

ДПІ звернулася із заявою про
перегляд Верховним Судом України
ухвали Вищого адміністративного суду
України від 21.01.2014, в якій просить
скасувати рішення судів апеляційної та
касаційної інстанцій, мотивуючи свої
вимоги неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права
(зокрема, підпункту 7.4.1 пункту 7.4.
підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону
України «Про податок на додану
вартість»), внаслідок чого ухвалені
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового
правозастосування заявником подано
постанову Вищого адміністративного
суду України від 24.01.2013 у справі №
2-а-6366/09/0670, а також ухвали цього ж суду
від 26.03.2013 у справі № 2а-1686/10/2/2670, від
28.01.2014 у справі № 2а-10622/11/2670, від 07.03.2012 у
справі № 2а-1870/1820/11 та від 24.10.2013 у справі
№ 2-а-560/11/2170.

Розглянувши заяву про перегляд
ухвади суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
адміністративний суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України,
враховуючи таке.

Відповідно до статті 237 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС) заява про перегляд судових
рішень в адміністративних справах може
бути подана виключно з мотивів: 1)
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах; 2) встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

У пункті 4 постанови пленуму Вищого
адміністративного суду України від
13.12.2010 № 2 «Про судову практику
застосування статей 235-240 Кодексу
адміністративного судочинства
України» передбачено, що ухвалення
різних за змістом судових рішень
матиме місце в разі, коли суд (суди)
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за тотожних предмета
спору, підстав позову та за аналогічних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов (дійшли)
протилежних висновків щодо заявлених
позовних вимог.

При вирішенні питання допуску
справи до провадження Верховного Суду
України враховується сукупність всіх
наявних складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Як вбачається зі змісту ухвали від
21.01.2014, про перегляд якої подано заяву, у
прийнятті цього рішення Вищий
адміністративний суд України виходив з
того, що матеріалами справи
підтверджується право позивача на
податковий кредит, тоді як податковим
органом не доведено обставин щодо
укладення позивачем нікчемних
правочинів.

Водночас у прийнятті постанови від
24.01.2013 у справі № 2-а-6366/09/0670, а також
ухвал від 26.03.2013 у справі № 2а-1686/10/2/2670,
від 07.03.2012 у справі № 2а-1870/1820/11 та від
24.10.2013 у справі № 2-а-560/11/2170, на які
посилається заявник, Вищий
адміністративний суд України, виходячи
з установлених судами обставин справи,
які свідчать про безтоварність
господарських операцій, зазначив про
відсутність у платників права на
податковий кредит за цими операціями.

Таким чином, зазначені судові
рішення не підтверджують доводів
заявника щодо неоднакового
застосування норм матеріального права
в подібних правовідносинах, а свідчать
про різні обставини справ щодо
реальності та фактичного виконання
господарських операцій, за наслідками
оцінки яких суд касаційної інстанції
дійшов різних правових висновків.

Посилання ж ДПІ на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
28.01.2014 у справі № 2а-10622/11/2670 не береться
до уваги, оскільки зазначеною ухвалою
скасовано рішення судів попередніх
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з направленням
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору зі справи,
а тому на відповідну ухвалу не може
бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 статті 237 КАС.

З огляду на викладене відсутні
підстави для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 236-240 КАС, Вищий
адміністративний суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити державній податковій
інспекції у Київському районі м.
Донецька Головного управління
Міндоходів у Донецькій області у
допуску справи № 2а/0570/11528/2011 до
провадження Верховного Суду України.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя: М.І. Костенко
судді:Л.І. Бившева О.В. Карась Н.Є.
Маринчак О.І. Степашко