Справа № 2а/2370/956/12
Суддя: Гончар Л.Я.
Дата ухвалення: 2014-03-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВИЩИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УКРАЇНИ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2014 року м.
Київ К/9991/49123/12

Колегія суддів Вищого
адміністративного суду України в
складі:

Головуючої: Гончар Л.Я.,

Суддів: Конюшка К.В.,

Чалого С.Я.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні адміністративну справу за
касаційною скаргою публічного
акціонерного товариства "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127" на
постанову Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року та ухвалу Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року у справі за позовом публічного
акціонерного товариства "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127" до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Черкасах Черкаської області про
визнання протиправними дій,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство
"Черкаське автотранспортне
підприємство 17127" звернулось до суду з
позовом до Управління Пенсійного фонду
України в м. Черкасах Черкаської
області про визнання протиправними дій
щодо здійснення розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсії,
призначених на пільгових умовах
відповідно до пунктів "б"-"з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за січень 2012 року на суму
48 910,98 грн.

Позовні вимоги мотивовано
протиправності дій органу Пенсійного
фонду щодо здійснення розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсії, призначених на
пільгових умовах відповідно до пунктів
"б"-"з" статті 13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", як таких, що
здійснено за відсутності факту
проведення атестації робочих місць на
підприємстві та за відсутності
передбачених законом підстав.

Постановою Черкаського окружного
адміністративного суду від 20 квітня 2012
року, залишеною без змін ухвалою
Київського апеляційного
адміністративного суду від 14 червня 2012
року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі публічне
акціонерне товариство "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127" із
посиланням на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просило скасувати оскаржувані судові
рішення та ухвалити нове, про
задоволення позоу.

Заслухавши доповідь судді Вищого
адміністративного суду України
стосовно обставин, необхідних для
прийняття рішення судом касаційної
інстанції, перевіривши і обговоривши
доводи касаційної скарги, правильність
правової оцінки обставин справи та
застосування судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підприємстві
позивача працювало 46 пенсіонерів, які
отримали право виходу на пенсію на
пільгових умовах, відповідно до статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" на підставі довідок,
виданих відкритим акціонерним
товариством "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127". За
січень 2012 року органом Пенсійного
фонду розраховано фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
вказаним працівниками, на загальну
суму 48 940,98 грн..

Вказуючи на протиправність зазначених
дій органу Пенсійного фонду, публічне
акціонерне товариство "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127"
звернулось до суду із зазначеним
позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції, з позицією якого
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з правомірності дій органу
Пенсійного фонду із формування та
надіслання на адресу позивача
розрахунків фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій,
призначених працівникам позивача на
пільгових умовах.

Колегія суддів, виходячи з меж
касаційного перегляду, встановлених
статтею 220 Кодексу адміністративного
судочинства України, погоджується із
вказаною позицію судів першої та
апеляційної інстанцій, з огляду на
наступне.

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону
України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", який визначає порядок
справляння та використання збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування, платниками збору на
обов'язкове державне пенсійне
страхування є, зокрема, суб'єкти
підприємницької діяльності незалежно
від форм власності, їх об'єднання,
бюджетні, громадські та інші установи
та організації, об'єднання громадян та
інші юридичні особи, а також фізичні
особи - суб'єкти підприємницької
діяльності, які використовують працю
найманих працівників.

Згідно з абзацом 4 пункту 1 статті 2
Закону України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону, крім тих, які є платниками
фіксованого сільськогосподарського
податку, об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 Закону
України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до абзацу третього пункту 1
статті 4 Закону України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього
Закону встановлюються ставка збору у
розмірі 100 відсотків від об'єкта
оподаткування, визначеного абзацом
четвертим пункту 1 статті 2 цього
Закону.

Вказаний порядок компенсації витрат
Пенсійного фонду України у зв'язку з
набранням з 1 січня 2004 року чинності
Законом України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" залишився незмінним.

Так, відповідно до пункту 2 розділу XV
"Прикінцеві положення" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" пенсійне
забезпечення застрахованих осіб, які
працювали або працюють на підземних
роботах, на роботах з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці за списком N 1 та на інших роботах
із шкідливими і важкими умовами праці
за списком N 2 виробництв, робіт,
професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди особам, зазначеним
в абзаці першому цього пункту, пенсії
призначаються за нормами цього Закону
в разі досягнення пенсійного віку та
наявності трудового стажу,
передбаченого Законом України "Про
пенсійне забезпечення". У цьому випадку
розміри пенсій визначаються
відповідно до статті 27 та з урахуванням
норм статті 28 цього Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом.

Відповідно до підпунктів 6.4, 6.8 пункту 6
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постанова
правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 №21-1, розмір сум до відшкодування
на поточний рік визначається відділами
надходження доходів органів
Пенсійного фонду України щорічно у
розрахунках фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених відповідно до частини 2
Прикінцевих положень Закону (згідно з
додатками 6 та 7), які надсилаються
підприємствам до 20-го січня поточного
року та протягом 10 днів з
новопризначених (перерахованих)
пенсій. Підприємства щомісяця до 25-го
числа вносять до Пенсійного фонду
зазначену в повідомленні місячну суму
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що на підприємстві
позивача працювало 46 пенсіонерів, які
отримали право виходу на пенсію на
пільгових умовах, відповідно до
пунктів "б"-"з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" на підставі
довідок, виданих відкритим акціонерним
товариством "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127". За
січень 2012 року органом Пенсійного
фонду розраховано фактичні витрати на
виплату та доставку пенсій,
призначених на пільгових умовах
вказаним працівниками, на загальну
суму 48 940,98 грн.

За вказаних обставин, позиція судів
попередніх інстанцій щодо
правомірності дій органу Пенсійного
фонду із формування та надіслання на
адресу позивача розрахунків фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених працівникам позивача на
пільгових умовах, ґрунтується на
правильному застосуванні норм
матеріального права.

Так само, колегія суддів погоджується
із позицією суду апеляційної інстанції
в частині того, що відсутність факту
проведення атестації робочих місць на
підприємстві позивача не є обставиною,
яка звільняє підприємство від
обов'язку відшкодовувати фактичні
витрати органу Пенсійного фонду на
виплату та доставку пільгових пенсій,
призначених працівниками на пільгових
умовах, до досягнення ними пенсійного
віку.

Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку
проведення атестації робочих місць за
умовами праці, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 1 серпня 1992 року №442, атестація
робочих місць за умовами праці
проводиться на підприємствах і
організаціях незалежно від форм
власності й господарювання, де
технологічний процес, використовуване
обладнання, сировина та матеріали є
потенційними джерелами шкідливих і
небезпечних виробничих факторів, що
можуть несприятливо впливати на стан
здоров'я працюючих, а також на їхніх
нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Основна мета атестації полягає у
регулюванні відносин між власником або
уповноваженим ним органом і
працівниками у галузі реалізації прав
на здорові й безпечні умови праці,
пільгове пенсійне забезпечення, пільги
та компенсації за роботу у
несприятливих умовах.

Частиною другою пункту 4 зазначеного
Порядку встановлено, що
відповідальність за своєчасне та
якісне проведення атестації
покладається на керівника
підприємства, організації.

Таким чином, законодавцем покладено
обов'язок проведення атестації робочих
місць на керівників підприємств, а тому
її не проведення не може позбавити
громадян їх конституційного права на
соціальний захист щодо вирішення
питань надання пенсій за віком на
пільгових умовах відповідно до статті
13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та не звільняє
підприємство від обов'язку
відшкодовувати фактичні витрати
органу Пенсійного фонду на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
працівниками на пільгових умовах, до
досягнення ними пенсійного віку.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вказує на обґрунтованість висновків
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності факту порушення прав та
інтересів позивача у сфері
публічно-правових відносин з боку
органу Пенсійного фонду, у зв'язку з
формуванням та надісланням на адресу
підприємства позивача розрахунків
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, призначених
працівникам на пільгових умовах, до
досягнення ними пенсійного віку, у
зв'язку з чим погоджується із позицією
судів попередніх інстанцій щодо
відсутності підстав для задоволення
позову.

Доводи касаційної скарги висновків
судів першої та апеляційної інстанцій
не спростовують.

Правова оцінка встановлених обставин
судами першої та апеляційної інстанцій
дана вірно, порушень норм
матеріального чи процесуального права
при ухваленні оскаржуваних судових
рішень судами попередніх інстанцій не
допущено.

Відповідно до частини третьої статті
220-1 Кодексу адміністративного
судочинства України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись статтями 160, 167, 220, 220-1, 231
Кодексу адміністративного судочинства
України, колегія суддів ,-

У Х В А Л И Л А :

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Черкаське
автотранспортне підприємство 17127"
відхилити, а постанову Черкаського
окружного адміністративного суду від 20
квітня 2012 року та ухвалу Київського
апеляційного адміністративного суду
від 14 червня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили через
п'ять днів після направлення копії
особам, які беруть участь у справі, та
може бути переглянута в порядку
ст.ст.235-238 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Судді: