Справа № 826/2002/14
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2014-03-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД міста
Каменєва 8, корпус 1Вн. № 39/58
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

31 березня 2014 року № 826/2002/14

Колегія суддів Окружного
адміністративного суду міста Києва у
складі: головуючий суддя Огурцов О.П.,
судді Кузьменко В.А., Погрібніченко І.М.
розглянувши в порядку письмового
провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Луї Дрейфус
Комодітіз Україна ЛТД" до Міністерства
доходів та зборів
Українипроскасування рішення №
2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луї Дрейфус
Комодітіз Україна ЛТД" звернулося до
Окружного адміністративного суду
міста Києва з адміністративним позовом
до Міністерства доходів і зборів
України про скасування рішення №
2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що рішення №
2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014 прийняте за
відсутності реального розгляду
аргументів та поданих позивачем
доказів з огляду на що воно є
невмотивованим. Також позивач зазначив
про те, що рішення № 2374/6/99-99-10-01-15 від
07.02.2014 є підставою вважати чинним
видане позивачу податкове
повідомлення - рішення, за результатами
оскарження якого було прийнято
зазначене рішення.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив, через канцелярію суду 13.03.2014
подав клопотання в якому зазначив про
те, що оскаржуване рішення не є
рішенням в розумінні статті 17 Кодексу
адміністративного судочинства України
та просив суд закрити провадження у
справі.

У зв'язку з подання позивачем 06.03.2013
через канцелярію суду клопотання про
розгляду справи в порядку письмового
провадження та неявку у судове
засідання 13.03.2014 суд у відповідності до
частини шостої статті 128 Кодексу
адміністративного судочинства України
ухвалив продовжити розгляд справи у
письмовому провадженні.

Підчас судового розгляду справи,
колегія суддів,

В С Т А Н О В И ЛА:

12.12.2013 Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луї Дрейфус
Комодітіз Україна ЛТД" до Міністерства
доходів і зборів України була подана
скарга № 12/12-13 на податкове
повідомлення - рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників №
від 29.11.2013, в якій було викладено
прохання скасувати податкове
повідомлення - рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників №
від 29.11.2013.

07.02.2014 Міністерством доходів і зборів
України за результатами розгляду
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луї Дрейфус
Комодітіз Україна ЛТД" на податкове
повідомлення - рішення
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів - Центрального офісу з
обслуговування великих платників №
від 29.11.2013 прийнято рішення №
2374/6/99-99-10-01-15 про результати розгляду
скарги, яким скаргу задоволено
частково та скасоване податкове
повідомлення - рішення № від
29.11.2013 в частині 30039,00 грн. штрафних
(фінансових) санкцій та в іншій частині
залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Луї Дрейфус
Комодітіз Україна ЛТД" вважаючи
рішення № 2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014 таким,
що підлягає скасуванню звернулось з
відповідним позовом до суду.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному та об'єктивному
дослідженні, суд вважає позов таким, що
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до частин першої та другої
статті 2 Кодексу адміністративного
судочинства України завданням
адміністративного судочинства є
захист прав, свобод та інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері
публічно-правових відносин від
порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб, інших суб'єктів при
здійсненні ними владних управлінських
функцій на основі законодавства, в тому
числі на виконання делегованих
повноважень, шляхом справедливого,
неупередженого та своєчасного
розгляду адміністративних справ. До
адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи
бездіяльність суб'єктів владних
повноважень, крім випадків, коли щодо
таких рішень, дій чи бездіяльності
Конституцією чи законами України
встановлено інший порядок судового
провадження.

Пунктом 8 частини першої статті 3
Кодексу адміністративного судочинства
України, встановлено, що позивач -
особа, на захист прав, свобод та
інтересів якої подано
адміністративний позов до
адміністративного суду, а також суб'єкт
владних повноважень, на виконання
повноважень якого подана позовна заява
до адміністративного суду.

Частиною першою статті 6 Кодексу
адміністративного судочинства
України, встановлено, що кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до
адміністративного суду, якщо вважає, що
рішенням, дією чи бездіяльністю
суб'єкта владних повноважень порушені
її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду
вправі звернутися кожна особа, яка
вважає, що її право чи охоронюваний
законом інтерес порушено чи
оспорюється, водночас відповідно до
зазначених норм право особи на
звернення до адміністративного суду
обумовлено суб'єктивним уявленням
особи про те, що її право чи законний
інтерес потребує захисту, однак
обов'язковою умовою здійснення такого
захисту судом є наявність відповідного
порушення права або законного інтересу
на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення
права особи є зміна стану її
суб'єктивних прав та обов'язків, тобто
припинення чи неможливість реалізації
її права та/або виникнення додаткового
обов'язку.

Отже, рішення суб'єкта владних
повноважень є такими, що порушують
права і свободи особи в тому разі, якщо,
по-перше, такі рішення прийняті владним
суб'єктом поза межами визначеної
законом компетенції, а по-друге,
оспорюванні рішення є юридично
значимими, тобто такими, що мають
безпосередній вплив на суб'єктивні
права та обов'язки особи шляхом
позбавлення можливості реалізувати
належне цій особі право або шляхом
покладення на цю особу будь-якого
обов'язку.

З аналізу змісту рішення № 2374/6/99-99-10-01-15
від 07.02.2014 вбачається, що воно саме по
собі не є юридично значеним для
позивача, оскільки не має
безпосереднього впливу на суб'єктивні
права та обов'язки позивача шляхом
позбавлення його можливості
реалізувати належне йому право або
шляхом покладення на нього особу
будь-якого обов'язку, отже не породжує
для позивача настання будь-яких
юридичних наслідків та не впливає на
його права та обов'язки.

Щодо посилань позивача на факт того, що
рішення № 2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014 є
підставою вважати чинним видане
позивачу податкове повідомлення -
рішення, за результатами оскарження
якого було прийнято зазначене рішення
суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 60.1.3 пункту 60.1
статті 60 Податкового кодексу України
податкове повідомлення-рішення або
податкова вимога вважаються
відкликаними, зокрема, якщо
контролюючий орган зменшує нараховану
суму грошового зобов'язання раніше
прийнятого податкового
повідомлення-рішення або суму
податкового боргу, визначену в
податковій вимозі.

Пунктом 60.4 статті 60 Податкового
кодексу України, встановлено, що у
випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і
60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове
повідомлення-рішення або податкова
вимога вважаються відкликаними з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення або
податкової вимоги, які містять
зменшену суму грошового зобов'язання
або податкового боргу.

Згідно з пунктом 3.4 розділу ІІІ Порядку
направлення органами державної
податкової служби податкових
повідомлень-рішень платникам податків
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України № 1246 від 28.11.2012 та
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 20.12.2012 за № 2135/22447 якщо
за результатами адміністративного або
судового оскарження грошове
зобов'язання, зменшення (збільшення)
суми бюджетного відшкодування та/або
зменшення від'ємного значення об'єкта
оподаткування податком на прибуток або
від'ємного значення суми податку на
додану вартість зменшується, то до
платника податків направляється
податкове повідомлення-рішення, яке
містить зменшену суму грошового
зобов'язання, якому присвоюється номер
та яке вноситься до відповідного
реєстру податкових повідомлень-рішень
у порядку, передбаченому пунктом 3.3
цього розділу. Податкове
повідомлення-рішення складається
згідно з цим пунктом органом державної
податкової служби, який склав
податкове повідомлення-рішення,
протягом 3 робочих днів з дня, що настає
за днем отримання таким органом
рішення за результатами
адміністративного або судового
оскарження.

Таким чином, якщо контролюючий орган
зменшує нараховану суму грошового
зобов'язання раніше прийнятого
податкового повідомлення-рішення, то
воно вважається відкликаним з дня
надходження до платника податків
податкового повідомлення-рішення, яке
містять зменшену суму грошового
зобов'язання або податкового боргу, яке
має бути прийняте податковим органом
протягом 3 робочих днів з дня, що настає
за днем отримання рішення за
результатами адміністративного
оскарження, яким було зменшено
відповідну суму грошового
зобов'язання.

Рішенням № 2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014
податкове повідомлення - рішення №
від 29.11.2013 було скасовано в
частині 30039,00 грн. штрафних (фінансових)
санкцій.

Отже, у зв'язку з прийняття
відповідачем оскаржуваного рішення
податкове повідомлення - рішення №
від 29.11.2013 вважається відкликаним
з дня надходження до позивача
податкового повідомлення-рішення, яке
містять зменшену суму грошового
зобов'язання, а не є підставою вважати
зазначене податкове повідомлення -
рішення чинним.

Крім того суд звертає увагу на той факт,
що відповідно до пункту 56.18 статті 56
Податкового кодексу України при
зверненні платника податків до суду з
позовом щодо визнання недійсним
рішення контролюючого органу грошове
зобов'язання вважається неузгодженим
до дня набрання судовим рішенням
законної сили.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку про те, що оскільки
рішення № 2374/6/99-99-10-01-15 від 07.02.2014
само по собі не породжує для позивача
настання будь-яких юридичних наслідків
та не впливає на права та обов'язки, то
не виникає і передумови для здійснення
захисту права або законного інтересу,
шляхом скасування зазначеного рішення,
а отже позовна вимога щодо скасування
рішення про результати розгляду
повторної скарги № 2374/6/99-99-10-01-15 від
07.02.2014 є необґрунтованою та не підлягає
задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 71
Кодексу адміністративного судочинства
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на яких ґрунтуються її
вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

З огляду на викладене, керуючись
вимогами статей 69-71, 94, 160-165, 167 Кодексу
адміністративного судочинства
України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні адміністративного
позову - відмовити повністю.

Відповідно до статті 254 Кодексу
адміністративного судочинства України
постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення
строку для її апеляційного оскарження.
У разі апеляційного оскарження
постанова, якщо її не скасовано,
набирає законної сили після повернення
апеляційної скарги, відмови у
відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до суду
апеляційної інстанції протягом десяти
днів за правилами, встановленими
статтями 185-187 Кодексу
адміністративного судочинства
України. Апеляційна скарга подається
до адміністративного суду апеляційної
інстанції через суд першої інстанції,
який ухвалив оскаржуване судове
рішення. Копія апеляційної скарги
одночасно надсилається особою, яка її
подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня її проголошення. У
разі застосування судом частини
третьої статті 160 цього Кодексу, а також
прийняття постанови у письмовому
провадженні апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії постанови.

Головуючий суддя
О.П. Огурцов

Судді
В.А.
Кузьменко

І.М.
Погрібніченко